Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON], 21.02.2012р.н., та сина [PERSON], 18.04.2014р.н., які проживають постійно з нею, відповідач проживає окремо, коштів не достатньо для утримання дітей, матеріальної допомоги не отримує. Відповідач не бажає добровільно надавати допомогу. Крім того, позивачка на даний час не працює у звязку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а також аліменти на її утримання по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трьох років в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі, надав довідки Добропільської сільської ради, згідно яких працює сезонно по найму, має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1 га. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно свідоцтв про народження 1-КГ №134292 та 1КГ №174461 сторони є батьками [PERSON], 21.02.2012р.н., та [PERSON], 18.04.2014р.н. Діти проживають та знаходиться на утриманні матері (а.с. 7,8). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 400 гривень щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial