Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області звернувся 23.08.2019 року в суд з цим позовом до відповідача, та просив ухвалити рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь особи чи закладу на утриманні яких будуть перебувати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти на їх утримання у розмірі 1/2 частини від всіх її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , надалі у розмірі 1/3 частини від всіх її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , надалі у розмірі ј частини від всіх її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] ; зобов`язати Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести в актові записи про народження [PERSON] , [INFO] (а/з №462 від 07.08.2013 року), [PERSON] , [INFO] (а/з №140 від 13.03.2015 року), [PERSON] , [INFO] (а/з №173 від 04.035.2018 року), відмітки про позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] . Підставою цьому зазначав те, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, має схильність до вживання алкогольних напоїв, не займається домашніми справами, дітей залишає на сторонніх осіб, безвідповідально відноситься до їх стану здоров`я, нехтує рекомендаціями медичних працівників. Внаслідок невиконання відповідачем свої обов`язків по вихованню дітей створилися умови, які загрожують життю і здоров`ю та шкодять інтересам дітей. В ході розгляду справи в суді представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про судові засідання, призначені на 18.09.2019 року,16.10.2019 року, 13.11.2019 року, відповідач була повідомлена належним чином про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надавала. Інші судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився. Надали заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечували та просили розглянути справу у відсутність представника. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Домниця Котовського району Одеської області, є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 17 серпня 2019 року. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді Куяльницької сільської ради. Згідно інформації про проведену соціальну роботу із сім`єю [PERSON] , даній сім`ї надавались соціальні послуги, проводились профілактичні бесіди, на що мати ніяк не реагувала. [PERSON] неодноразово попереджали про наслідки невиконання батьківських обов`язків. Згідно характеристики на сім`ю [PERSON] , складеної старостою сіл [PERSON] , встановлено, що з дорослих в сім`ї ніхто не працює, пиячать. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, пиячить і не спроможна виконувати свої батьківські обов`язки, дітей залишала на сторонніх людей. Згідно довідки Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №290 від 22.08.2019 року, [PERSON] дійсно на території сіл Нестоїта, Нова Кульна, Романівка, Климентове, Велике Бурилове, Домниця не працює. Трудову книжку не пред`явлено. Згідно акту обстеження умов проживання від 12.08.2019 року, складеного начальником ССД Подільської районної державної адміністрації Одеської області Бочаровою І. О. та інспектором ЮПСП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Колесник О. В., на підставі повідомлення до Подільського ВП ГУНП в Одеській області мешканця с. Долинське Подільського району Одеської області, з метою перевірки умов утримання, проживання та виховання дітей встановлено, що сім`я проживає два місяці у будинку знайомого, умови проживання сім`ї незадовільні, будинок потребує ремонту, в кімнаті безлад, не прибрано. Матері дітей вдома не було. Діти залишились без батьківського піклування, умови для проживання дітей не створені. Рішенням виконкому Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №243 від 13.08.2019 року вирішено відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] ; передати дітей службі у справах дітей районної державної адміністрації для вжиття заходів в межах компетенції. Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-25/679 від 22.08.2019 року, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від участі у їх вихованні та утриманні. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі. При цьому судом враховується, що відповідач була попереджена органом опіки та піклування про необхідність вжити заходів для забезпечення виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства, однак на шлях виправлення не стала, своє відношення до виховання дітей не змінила, незважаючи на рекомендації органу опіки та піклування. Також суд враховує, що відповідачка, отримуючи судові повістки та знаючи про судовий розгляд справи про позбавлення її батьківських прав, жодного разу на судове зсідання не з`явилась, заперечень не надавала, про причини неявки не повідомляла. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона не створює належних умов для утримання дітей, не піклуються про їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дітей, та несе загрозу здоров`ю та життю дітей, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дітей, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідних відміток до актових записів про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 23 серпня 2019 року та на період до їх повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн. \~

Outcome: approved