Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і представник позивачки, обгрунтовуючи позовні вимоги пояснив, що 26 грудня 2005 року вона уклала з відповідачкою договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1428. Згідно зазначеного договору [PERSON] передала у власність [PERSON], належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] За це [PERSON] взяла на себе зобов'язання довічно утримувати [PERSON], забезпечувати [PERSON] харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберегти в її ([PERSON].) в безоплатному довічному користуванні одну жилу кімнату розміром 9.3 кв. м., вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в розмірі триста п'ятдесят гривень на місяць. Після укладення договору відповідачка належним чином не виконала своїх зобов'язань. [PERSON] проживає сама та її регулярно відвідують лише її син [PERSON] та його дружина [PERSON] Відповідачка [PERSON] не допомагає позивачці, раніше приїжджала лише зрідка , привозила харчі. Але кожного разу брала з [PERSON] кошти за те, привезла, та додатково кошти на паливо для автомобіля. Тобто відповідачка зовсім не виконувала обов'язки по договору довічного утриманні, тому позивачка просить суд розірвати вказаний договір довічного утримання та повернути будинок у її власність. Відповідачка в судове засідання з'явилися/не з'явилися, про день слухання сповіщені належним чином, письмово повідомила суду визнання позову та просьбі вирішити справу за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомив суду прохання заслухати справу без його участі. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сином позивачки і йому відомо, що відповідачка не виконувала обов'язок по довічному утриманні позивачки, а якщо і привозила продукти харчування, то брала за це гроші. Тому мати говорила, що договір довічного утримання необхідно припинити. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, бо у судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2005 року сторони за правилами ст. 744, 745 ЦК України уклали між собою договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1428. Згідно умов зазначеного договору позивачка передала у власність [PERSON], належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями по [ADDRESS] За це відповідачка взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою, зберегти в її безоплатному довічному користуванні одну жилу кімнату розміром 9.3 кв. м. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами в розмірі триста п'ятдесят гривень на місяць. Після укладення договору відповідачка всупереч вимогам ст. 749 ЦК України належним чином не виконала покладені на неї договором зобов'язання. Позивачка проживає сама та її регулярно відвідують лише її син [PERSON] та його дружина [PERSON] Відповідачка лише зрідка привозила позивачці харчі, але кожного разу брала за це з позивачки кошти та додатково кошти на паливо для автомобіля. Данні обставини підтверджуються довідкою виконкому Аульської селищної ради № 1967 від 20 жовтня 2014 року, «Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання», складеним депутатом Аульської селищної ради Голенко Р.О., поясненням свідка. Тому суд у відповідності із ч. 1 ст. 755 ЦК України вважає можливим розірвати укладений між сторонами договір довічного утримання, що спричиняє набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] як те передбачає ст. 756 ЦК України. А задоволення позову за правилами ст. 88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved