Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що згідно з договором купівлі-продажу від 24.05.1999 року, їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано в КБ «ДМБТІ». В даній квартирі зі згоди позивачки був зареєстрований та проживав її син [PERSON], який 18.02.2014 року за скоєння злочину був взятий під варту. Після відвідування квартири з'ясувалося, що в ній проживає співмешканка сина [PERSON], її син [PERSON], та невістка [PERSON]. Згоди на їх вселення та проживання власниця квартири [PERSON] не надавала. Оскільки на теперішній час позивачка, будучи власницею квартири [ADDRESS], не може вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, тому просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю та виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з належного їй вищевказаного житлового приміщення. Позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивачки [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання 12.11.2014 року о 15-00 год. не з'явилися, [PERSON] та [PERSON] надали заяви про відкладання розгляду справи у зв'язку з сімейними обставинами, [PERSON] причин неявки суду не повідомила. В судове засідання 04.12.2014 року о 10-00 год. відповідачі знову не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги, що відповідачі належним чином повідомлялися про день слухання справи, є членами однієї родини, однак в судове засідання не з'явилися, тому відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1999 року, посвідченого Товарною біржею «Очаг» та зареєстровано в КБ «ДМБТІ», на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано в КБ «ДМБТІ» (а.с.11). В даній квартирі зі згоди позивачки був зареєстрований та проживав її син [PERSON], який 18.02.2014 року за скоєння злочину був взятий під варту та вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2014 року засуджений до 4 років позбавлення волі. Як встановлено в попередньому судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, на теперішній час в даній квартирі проживає дружина [PERSON] - [PERSON], шлюб між якими було укладено 26.09.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.23), а також її син [PERSON] та невістка [PERSON]. Згоди на їх вселення та проживання власниця квартири [PERSON] не надавала. До посилань відповідачки [PERSON] на надання письмової згоди на її проживання в даній квартирі чоловіка [PERSON] суд ставиться критично, оскільки він не є власником вищевказаної квартири. Таким чином, відповідачі заселилися та проживають в належній позивачці житловому квартирі [ADDRESS], підстав свого проживання суду не надали та доказів до матеріалів справи не долучали, договорів на тимчасове проживання, найму чи інших, між сторонами не укладалося. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, водночас власник має право вчиняти щодо свого майна, будь які дії які не суперечать закону. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Ст.391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Оскільки на теперішній час позивачка, будучи власником житлового приміщення, не може вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, тому суд вважає усунути їй перешкоди у користуванні власністю та виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із квартири [ADDRESS]. З відповідачів у рівних частках підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved