Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В підтвердження своїх позовних вимог позивача посилається на те, що 11.09.2016 року приблизно о 06.00 год. в м. Харкові по вул. Ахсарова, 19, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріальний збиток. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. На дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 02.11.2016, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] склала 86\~302.32 грн. На підставі Наказу №5799 від 27.05.2020 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 66\~579.25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1479042 від 28.05.2020року. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 66\~579.25 грн. У відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача - Моторного (транспортного) страхового бюро України завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 66579.25 грн. витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 2\~270.00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомив, при цьому не надав відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засідання, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2016 року приблизно о 06.00 год. в м. Харкові по вул. Ахсарова, 19, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21061», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріальний збиток. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340.00 грн., що вказує на наявність вини водія [PERSON] в скоєнні ДТП. Встановлено, що на дату вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 02.11.2016, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] склала 86\~302.32 грн. Відповідно до довідки № 1 від 14.05.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума страхового відшкодування складає 66579.25 грн. грн. На підставі Наказу №5799 від 27.05.2020 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 66\~579.25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1479042 від 28.05.2020. Загальний розмір фактично понесених витрат Моторним (транспортним) страховим бюро України склав 66\~579.25 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п. 4 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за винних дій відповідача автомобілі отримали механічні пошкодження. За загальним правилом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.\~1191\~ЦК\~України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Нормами ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 41.1. ст. 40 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як\~ за\~ зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved