Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач КП «Теплоенергетик» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за отриману послугу з централізованого теплопостачання. В обґрунтування позову вказано, що відповідач [PERSON] проживає у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , а тому є споживачем теплової енергії, що надається позивачем. Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою, сторони вступили у фактичні договірні правовідносини, однак відповідач зобов`язання по оплаті послуг з централізованого теплопостачання виконувала частково, внаслідок чого, її заборгованість за період з жовтня 2014 року по грудень 2019 року складає 27808,75 грн. Крім того, боржник, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, а також пеню. За таких обставин, просив стягнути з відповідача на користь позивача борг за теплопостачання у розмірі 27808,75 грн., 3% річних у розмірі 1234,13 грн., індекс інфляції 2716,84 грн., пеню у розмірі 1015,02 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 25.05.2020 року представник позивача подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та провести розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач\~в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу [PERSON] , повернута з відміткою «адресат відсутній», тому вона вважається повідомленою відповідно до норм п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Станом на 16.06.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1» Міської ради міста Кропивницького від 06.12.2019 року № 7279, відповідями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 31.01.2020 року та Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького від 06.02.2020 року (а.с. 8, 11. 12). Згідно п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний\~підготувати та\~укладати із\~споживачем договори\~про надання\~комунальних послуг\~з визначенням\~відповідальності за\~дотримання умов\~їх виконання\~згідно з\~типовим договором,\~а\~п. 1 ч. 2 ст. 7 цього Закону встановлено обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Разом з тим, як вбачається з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відтак встановлено, що шляхом подачі теплової енергії сторони вступили у фактичні договірні відносини з надання послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.\~68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Встановлено, що позивач в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг теплопостачання, однак відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК Українизобов`язання щодо своєчасної оплати отриманої послугу з централізованого теплопостачання належним чином не виконала, у зв`язку з чим борг відповідача перед позивачем за період з жовтня 2014 року по грудень 2019 року складає 27808,75 грн., що підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.\~Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто\~боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. А відтак, суд, враховуючи зазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 1234,13 грн., індекс інфляції у розмірі 2716,84 грн., що нараховані із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим позивачем розрахунком (а.с. 5-6). Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1015,02 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України. Згідно ч. 3 ст.\~549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. Частиною 1 статті 26\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Враховуючи несвоєчасність здійснення платежів за отримані послуги з централізованого теплопостачання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1015,02 грн., яка розрахована позивачем за період з січня 2019 року по грудень 2019 року (а.с. 7). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України у\~разі задоволення\~позову судові\~витрати покладаються\~на відповідача,\~а тому\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати в\~сумі 2102,00\~грн.

Outcome: approved