Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 20.12.2005 року у неї та відповідача народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. 27.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Однак, шлюбні стосунки з відповідачем не склалися в звязку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, вони мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає їй допомоги на утримання сина. У звязку з цим позивачка просить розірвати шлюб між нею і відповідачем і стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1\~000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею, а також стягувати додаткові кошти у сумі 1\~000, 00 грн. щомісячно необхідні на лікування хронічних захворювань сина. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти розірвання шлюбу та проживання неповнолітнього сина з позивачкою не заперечували, в іншій частині позовних вимог просили відмовити за необґрунтованістю. Представник третьої особи - служби у справах дітей Сумської міської ради не заперечував проти визначення місця проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами разом з матірю, суду наданий письмовий висновок третьої особи - служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матірю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 27.03.2008 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). 20.12.2005 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливостей для збереження сімї не вбачають. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. На даний час позивачка та син [PERSON] зареєстровані та фактично мешкають в с. Велика Чернеччина, вул. Тімірязєва, 4, що підтверджується ксерокопією паспортних даних та довідкою (а.с.5,8). Згідно з висновком служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації Сумської області доцільно визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матірю [PERSON] в с. Велика Чернеччина, вул. Тімірязєва, 4, де на даний час мешкають позивачка з сином, та для дитини створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести: етичні і інші особисті якості\~батьків,\~відносини, існуючі\~між\~кожним з\~батьків\~і\~дитиною; можливість створення\~дитині\~умов для виховання і розвитку. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На даний час відповідач працює менеджером з постачання у ТОВ «Машдеталь» та отримує щомісячну заробітну плату, що підтверджується довідкою товариства ( а.с. 47). Окрім того, з відповідача за рішенням суду аліменти на утримання неповнолітньої доньки від першого шлюбу. Вказані обставини підтверджуються копією виконавчого листа (а.с.30). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей та їх батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є правом суду. Оскільки встановлено, що відповідач на даний час працює, має постійний дохід у виді окладу (заробітної плати) за основним місцем роботи, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги: розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.02.2015 року, визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матірю. Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача постійно, на період лікування малолітньої дитини [PERSON] додаткових витрат в сумі 1000 грн. щомісячно. Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд виходить з того, що належних доказів на підтвердження додаткових витрат на дитину в зазначеному позивачем розмірі або у будь-якому іншому розмірі, суду не надано. Суд не може взяти до уваги як доказ надану позивачем копію відповіді на адвокатський запит (без належних реквізитів та не завірену належним чином), в якому зазначено, що дитина перебуває на диспансерному обліку та потребує планового лікування в умовах стаціонару або санаторію протягом року (а.с.10-11). Зазначена копія відповіді не є належним доказом та не підтверджує обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 гривень 60 копійок, та на користь позивача - судові витрати в сумі 243 грн.60 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial