Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, враховуючи інтереси малолітніх дітей. 23.12.2016 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила здійснити розподіл майна наступним чином: визнати за нею право власності на ? частки квартири № 7, розташованої в будинку № 111 «а» по проспекту Миру (Леніна) в м. Маріуполі; на ? частки земельної ділянки площею 0,1814 га, розташованої на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 36; на ? частки земельної ділянки площею 0,0500 га, розташованої на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 12, та на ? частки на легковий автомобіль Kia Magentis, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. 17.03.2017 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила здійснити розподіл майна наступним чином: визнати за нею право власності на квартиру № 7, розташовану в будинку № 111 «а» по проспекту Миру (Леніна) в м. Маріуполі, на земельну ділянку площею 0,0500 га, що розташована на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 12, та на незавершене будівництво, розташоване на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 12. Також просила виділити відповідачу [PERSON] та визнати за ним право власності на легковий автомобіль Kia Magentis, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та на земельну ділянку площею 0,1814 га, розташовану на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 36, а також на незавершене будівництво, а саме: будинок (будівельні матеріали) на земельній ділянці площею 0,1814 га, що розташована на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 36. 13.10.2017 року позивачка змінила позовні вимоги та просила залишити їй у власність земельну ділянку площею 0,0500 га, розташовану на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 12 та земельну ділянку, площею 0,1814 га, розташовану на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 36, а відповідачу - квартиру № 7, розташовану в будинку № 111 «а» по пр. Миру (Леніна) в м. Маріуполі та легковий автомобіль Kia Magentis, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що виховує трьох неповнолітніх дітей, відповідач аліменти не сплачує, чинить моральний тиск, загрожує і вимагає оформити на нього все спільне майно, виносить з квартири майно, що вважає за потрібне: ноутбуки, телевізори, особисті її речі. Здійснити розподіл спільного майна мирним шляхом відповідач відмовляється. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала останні уточнені позовні вимоги з підстав, викладених в уточненому позові та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, про що вказала в письмових запереченнях, мотивуючи тим, що легковий автомобіль Kia Magentis, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] не знаходиться у власності подружжя, оскільки вказаний автомобіль був проданий відповідачем іншій особі, отже не може бути предметом поділу спільного майна подружжя. Стосовно іншого майна, вважає, що запропонований позивачкою розподіл передбачає попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а оскільки цього не було зроблено позивачкою, розподіл майна, запропонований позивачкою вважає незаконним та необґрунтованим. З урахуванням вищевикладеного, просила відмовити у задоволені позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.10.2007 року та договору купівлі-продажу від 04.08.2007 року, земельна ділянка 0,0500 га, розташована на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вул. Сєдова, 12, належить [PERSON] /а.с.11, 15-16/. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 10.10.2007 року та договору купівлі-продажу від 03.07.2007 року, земельна ділянка 0,1814 га, розташована на території Першотравневого району Донецької області, село Бабах-Тарама, вулиця Сєдова, 36 належить [PERSON] /а.с. 13, 17-18/. [PERSON] на праві власності належить чотирьохкімнатна квартира № 7, розташована в будинку № 111 «а» по проспекту Миру (Леніна) в м. Маріуполі, згідно з договором купівлі-продажу від 25.11.2004 року /а.с.20-22/. Також, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.08.1997р. по 26.07.2016 р. /а.с.10/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до інформації баз даних РІІС «Автомобіль» та НАІС ЄДР МВС, станом на 28.07.2017 року за громадянином [PERSON], [INFO] транспортні засоби не зареєстровані /а.с.106/. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (ст.\~60,\~69 СК України, ч. 3\~ст. 368 ЦК України) відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . \~Згідно зі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Згідно\~\~з ч. 2\~ст. 71 СК України\~неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Пунктом 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5\~ст. 71 СК України\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Згідно з частиною 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Оскільки позивачем не була доведена на час розгляду справи вартість квартири № 7, розташованої в будинку № 111 «а» по проспекту Миру (Леніна) в м. Маріуполі та вартість земельних ділянок, суд позбавлений можливості вирішити питання про співмірність вищевказаних об'єктів, а тому відсутні законні підстави про поділ вищевказаного майна згідно з варіантом, запропонованим позивачкою. При цьому суд також враховує, що частки сторін у вищевказаному майні є рівними, оскільки квартира та земельні ділянки були придбані сторонами в період шлюбу. Крім того, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, повинно застосовувати положення частин 4, 5\~ст. 71 СК України\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Також, слід відмовити у позові в частині поділу легкового автомобілю Kia Magentis, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], оскільки вказаний автомобіль не зареєстрований за відповідачем, а отже не може бути предметом поділу спільного майна подружжя /а.с.106/. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про поділ вказаного спірного майна між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності - за кожним на 1/2 частку квартири та земельних ділянок. В задоволенні іншої частини вимог необхідно відмовити, через їх недоведеність. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 775,60 гривень ((551,20 грн. + 1000,00 грн.)/2 = 775,60 грн.).

Outcome: partial