Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач, кредитна спілка «СуперКредит», в особі голови правління Дорошенко Богдана Петровича, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що у відповідності до умов договору кредитної лінії №СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів і вчасного погашення частини кредиту, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 23 липня 2021 року в розмірі 11123, 67 грн, яка складається з: 2299, 03 грн - заборгованості по сплаті тіла кредиту за період з 05.12.2018 по 23.07.2021; 7792, 84 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 05.12.2018 по 23.07.2021; 395, 33 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 12.07.2018 по 30.06.2021; 140, 89 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.08.2018 по 23.07.2021; 495, 58 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.08.2018 по 23.07.2021. А тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11123, 67 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи отримав 03.09.2021 року, однак станом на дату розгляду справи, відзив на позов, будь-які інші заяви чи клопотання не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. 11 липня 2017 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК56/014/17/158/06С3 згідно умов якого [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 5000 грн. у вигляді кредитного ліміту на умовах строковості, платності та забезпеченості зі сплатою відсотків за користування кредитом. Сторони погодили змінювану процентну ставку за договором у розмірі 84 % річних (п.3.3 договору) строком до 11 липня 2019 року (п. 5 договору). Відповідно до п.3.5 кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Цього ж дня сторони уклали додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року, яким погодили графік платежів по кредиту та відсотках за кредитним договором. Відповідно до п.1 даного додаткового договору сторони погодили, що позивач надає позичальнику транш у розмірі 5000 грн, за наслідками видачі якого, сума залишку виданого кредиту на дату підписання угоди складає 5000 грн. Реальна річна процентна ставка, розрахована з дотриманням графіку платежів, становить 55, 03 % річних (п.5 додаткового договору). Відповідно до п.3.1 кредитного договору, кредит надавався позичальнику у національній валюті України після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок позичальника в кредитну спілку за його заявою. Позивач виконав умови угоди та надав відповідачу транш в сумі 5000 грн, що підтверджується заявами позичальника [PERSON] від 11 липня 2017 року та платіжним дорученням №10286 від 11 липня 2017 року. Згідно заяви відповідача від 11 липня 2017 року, він доручив позивачу, кредитній спілці «СуперКредит», переказати кредитні кошти згідно кредитного договору № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року у сумі 5000 грн на реквізити карткового рахунку у ПриватБанк та підтвердив даний платіж підписом у заяві. Відповідно до п.п. 11 п. 2.4 договору, позичальник зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 11-го числа, вказаного в угоді, а також сумами, не меншими, ніж вказані в угоді до договору. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів виконував не у відповідності до умов Договору (прострочував сплату передбачених п.3 додаткового договору платежів), що підтверджується наданим кредитною спілкою розрахунком нарахування процентів та пені, згідно якого станом на 23 липня 2021 року за відповідачем [PERSON] числиться заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2299, 03 грн за період з 05.12.2018 по 23.07.2021, та заборгованість по сплаті процентів за період з 05.12.2018 по 23.07.2021 в розмірі 7792, 84 грн. Згідно наданого відповідачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованість [PERSON] в цій частині складає: 395, 33 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 12.07.2018 по 30.06.2021; 140, 89 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.08.2018 по 23.07.2021; 495, 58 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.08.2018 по 23.07.2021. 12 листопада 2020 року КС «СуперКредит» надіслано повідомлення відповідачу про погашення заборгованості за кредитним договором № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п.п.11 п.2.4 кредитного договору, позичальник зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 11 числа вказаного у додатковому договорі. Згідно п.3.1 вищевказаного кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника. Підпунктом 2 пункту 2.4 даного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділом 3 договору. Відповідно до п.3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Розділом 6 кредитного договору передбачено відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором, зокрема у вигляді штрафу, сукупна сума якого не може перевищувати 50 відсотків суми кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача 2299, 03 грн. - заборгованості по тілу кредиту підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Проте, суд не може погодитися із наданим позивачем розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом, згідно якого позивачем нараховано 7792, 84 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 05.12.2018 по 23.07.2021. Так, із урахуванням позиції, викладеної у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № справи 444/9519/12-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно п.5.1 кредитного договору № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року строк дії договору з моменту укладення 24 місяці і даний договір діє до 11 липня 2019 року. Наведене також передбачено п.2 додаткового договору про транш №1, який є невід`ємною частиною кредитного договору № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року. Отже, суд приходить до висновку, що у період строку дії кредитного договору, тобто з 11 липня 2017 року по 11 липня 2019 року, а згідно заявлених вимог з 05.12.2018 по 11.07.2019, позивач має право на отримання від відповідача відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами укладеного договору, які за даними розрахунку нарахування процентів за кредитним договором станом на дату закінчення строку дії кредитного договору № СК56/014/17/158/06С3 11 липня 2019 року становлять 5583, 11 грн., а з відрахуванням процентів за кредитним договором за період з 11 липня 2017 року по 04 грудня 2018 року, становлять 2159, 12 грн., що і підлягає до стягнення з відповідачів в користь позивача. Крім того, згідно наданого відповідачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованість в цій частині складає: 395, 33 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 12.07.2018 по 30.06.2021; 140, 89 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.08.2018 по 23.07.2021; 495, 58 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.08.2018 по 23.07.2021. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року (справа № 6-2129цс16). У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи заборгованість по сплаті процентів, яка станом на дату закінчення строку дії договору становить 2159, 12 грн., то підлягають перерахунку нараховані позивачем і три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам в розмірі 495, 58 грн за період з 12.08.2018 по 23.07.2021, розраховані позивачем за формулою С*3%*Д/365, де С-сума заборгованості по процентам станом на 23.07.2021 - 7888, 63 грн. Д - кількість днів прострочення - 1077 дні (період прострочки з 12.07.2018 по 23.07.2021). Судом з наданого позивачем розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору встановлено, що три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам (2159, 12 грн) становитимуть 190, 94 грн з урахуванням формули С*3%*Д/365. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов КС «СуперКредит» до [PERSON] підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з останнього в користь позивача заборгованості за кредитним договором № СК56/014/17/158/06С3 від 11 липня 2017 року в розмірі 5185 грн 31 коп., яка складається з: 2299, 03 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 2159, 12 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 05.12.2018 по 11.07.2019; 395, 33 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 12.07.2018 по 30.06.2021; 140, 89 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 12.08.2018 по 23.07.2021; 190, 94 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 12.08.2018 по 23.07.2021. Крім того, позивачем при зверненні до суду понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2700 грн, та на сплату судового збору в сумі 2270 грн., які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають покладенню на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 526, 553, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial