Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського р-ну Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме просить встановити факт належності садибного будинку, розташованого по вул. Вільна, 141, с. Біленьке, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області [PERSON], померлому 23 березня 2014 року; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 23.03.2014 року у вигляді вказаного вище садибного будинку; визнати за [PERSON] право власності на зазначений садибний будинок. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала письмову заяву відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, виконавчого комітету Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №369362, видане 26 березня 2014 року виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, актовий запис №26. На день смерті, [PERSON] належав садибний будинок, розташований по вул. Вільна, 141, с. Біленьке, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шабівської сільської ради від 22.07.2014 року вих. № 44. Зазначений садибний будинок розташований на земельній ділянці 0,09 гектарів землі в межах згідно з планом землеволодіння, яка належала помелому на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого на підставі рішення Шабовської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 24 квітня 1992 року №ХІІ. Разом з тим, за життя [PERSON] не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на належний йому садибний будинок. У зв'язку із чим спадкоємці померлого не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачка є спадкоємцем першої черги майна померлого. Відповідно до довідки наданої приватним нотаріусом [PERSON] від 12.08.2015 року №168/01-16 вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON], який помер 23 березня 2014 року, була заведена 01 квітня 2014 року за №01/2014. До кола спадкоємців входять: [PERSON] - дружина, 01.04.2014 року подала заяву про прийняття спадщини за №01; [PERSON] - син, 01.04.2014 року подав заяву про відмову від спадщини за №02; [PERSON] - син, 01.04.2014 року подав заяву про відмову від спадщини за №03 (а.с. 25-26). Позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживала в зазначеному будинку. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якшщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином встановлено, що позивачка користується, володіє спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved