overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2012 року померла її мати [PERSON] , яка проживала та була прописана ( зареєстрована ) в с. Вороньки Бобровицького району Чернігівської області по вул. Декабристів , 37. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мати позивачки не складала заповіт . Позивачка є спадкоємцем по закону після смерті матері . При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері їй було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити ( а. с. 18). Представник позивача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають ( а.с. 17). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.05.2012 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). Позивачка є спадкоємицею по закону , що підтверджується даними про народження позивачки та даними щодо перебування її в шлюбі ( а. с. 7,8 ). Відповідно до медичної довідки, позивачка перебувала на лікуванні з 14.11.2012 року по 06.12.2012 року ( а. с. 9 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 20 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.02.2004 року померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON]. склала заповіт, відповідно до якого залишила спадщину позивачу та брату позивачки [PERSON] , по 1/2 частині кожному. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті матері позивачці було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити . Представник відповідача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають. Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.02.2004 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 5 ). Позивач є спадкоємицею по заповіту , що підтверджується даними заповіту ( а. с. 6 ). Відповідно до медичної довідки , позивачка перебувала на лікуванні з 19.07.2004 року по 11.08.2004 року ( а. с. 10 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с. 21 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2012 року помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка є спадкоємцем по закону. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті батька позивачці було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.19) . Представник відповідача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають(а.с.18). Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2012 року помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 6 ). Позивач є спадкоємицею по закону , що підтверджується даними свідоцтва про народження позивачки , відповідно до якого її батьком значиться [PERSON] ( а. с.8 ). Згідно медичної довідки , позивачка перебувала на лікуванні з 28.06.2012 року по 25.07.2012 ( а. с. 9 ). Згідно довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] ( а. с.22 ). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2011 року померла її тітка [PERSON] , яка на день смерті проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого залишила спадщину позивачці. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини після смерті тітки їй було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву про прийняття спадщини позивачка не мала змоги , та як хворіла, що підтверджується відповідною довідкою медичної установи. Вважає, що це є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини , а тому просить суд встановити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори. В судове засідання позивач не зявилася, але надіслала письмову заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити . Представник відповідача до суду не зявився, в поданій заяві просять справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнають. Розгляд справи відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2011 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 6 ). Позивачка є спадкоємцем земельної ділянки , по заповіту , що підтверджується даними заповіту ( а. с. 7 ). Факт родинних відносин позивачки з [PERSON] підтверджується наданими до суду письмовими доказами (а.с. 8-13). .Відповідно до медичної довідки , позивачка перебувала на лікуванні з 15.06.2012 року по 03.07.2012 року ( а. с. 16 ). Відповідно до довідки Бобровицької державної нотаріальної контори спадкова справа не відкривалася після смерті [PERSON] Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивачка по справі на спливі шестимісячного строку захворіла, що підтверджується довідкою з лікувального закладу, суд вважає, що шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України пропущений з поважних причин, отже їй може бути встановлений додатковий строк. Відповідач вимоги визнає. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свій позов обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне матері будинковолодіння [ADDRESS]. Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, однак, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01.08.1989 р., виданому виконавчим комітетом Ганнусівської сільської ради, помилково вказано ім'я матері «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача - Ганнусівської сільської ради у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, у поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просила справу розглянути в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим 02.03.2000 р. сільським головою с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, оскільки у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 01.08.1989 р., виданому виконавчим комітетом Ганнусівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, помилково вказано ім'я власника «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Той факт, що вказаний правовстановлюючий документ належав саме [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме випискою з погосподарської книги сільської ради (а.с.6-7), копією заповіту від 02.03.2000 р. (а.с.11), копією свідоцтва про смерть (а.с.12), довідкою виконавчого комітету Ганнусівської сільської ради (а.с.13). З огляду на те, що вказана помилка у правовстановлюючому документі перешкоджає позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її чоловік [PERSON] був власником автомобіля марки ВАЗ 217030 седан р.н. [NUMBER], 2008 року випуску. З часу одруження і до смерті чоловіка, яка настала 14.02.2013 р., вона з чоловіком постійно проживали у [INFO]. Однак, чоловік був зареєстрований [INFO]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належний йому автомобіль. Коли вона в листопаді 2015 р. звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва у звязку з недоведеністю факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з огляду на те, що вони були зареєстровані за різними адресами. Оскільки має місце спір про право, і встановлення даного юридичного факту впливає на права та обовязки спадкоємців в частині оформлення спадкового майна, тому з позовом про встановлення юридичного факту вона звертається на загальних підставах, а не в порядку окремого провадження. Просила встановити факт постійного проживання з листопада 2003 р. до 14 лютого 2013 р. з чоловіком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] по вул. Тисменицького району Івано-Франківської області. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення сторони позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка після смерті 14.02.2013 р. свого чоловіка [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом першої черги спадкує належний спадкодавцю автомобіль марки ВАЗ 217030 седан р.н. [NUMBER], 2008 року випуску. Позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у квартирі [ADDRESS]. При цьому [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою: вул. Шевченка, 16 в с. Хомяківка Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON], наявними в матеріалах справи довідкою виконкому Хомяківської сільської ради та свідоцтвом про смерть, згідно якого місцем смерті [PERSON] зазначено м. Тисмениця. З огляду на викладене суд дійшов висновку про встановлення факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідного їй для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування після смерті сина [PERSON], у вигляді 1/6 частки квартири за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є рідною матрі»ю померлого [INFO]. [PERSON], однак докази, про це на даний час не збереглися та у зв»язку із розбіжностями у написанні їх прізвищ, вона не може оформити свої права на спадок. Сторони по справі до суду не з'явилися, надали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачі на позові наполягають, представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.02.1994 р. видано свідоцтво про право власності на житло: квартиру за адресою: [ADDRESS] на ім»я [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва, копією технічного паспорта. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2013р. видно, що квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці за кожним. [INFO]. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.01.2014р., позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував право власності на нерухоме майно. Актом від 04.02.2014р. підтверджується факт проживання померлого [PERSON] з батьками [PERSON] та [PERSON], з 2003р. по день смерті [PERSON] Стаття 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 1261 ЦК України / ред. 2004р./, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, судом встановлено, що позивачка є рідною матір»ю померлого [PERSON], мешкала з ним за однією адресою на час його смерті, а тому вимоги позову про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмови від спадщини. Виходячи з того, що позивачка заявила про свої права на спадок, є спадкоємцем першої черги на спадок після смерті [PERSON], однак у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно не змогла в позасудовому шляху оформити свої права на спадок, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про до [PERSON] про зміну прізвища дитини - [PERSON], [INFO] з «[PERSON]» на «[PERSON]». Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що позивачка після розірвання шлюбу з відповідачем змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Неповнолітня донька проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає і життям дитини не займається. Наявність в матері і доньки одного прізвища буде відповідати інтересам дитини. Відповідач добровільно згоди на переміну прізвища доньки не надає. В судове засіданні позивачка не з'явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи вважається повідомленим . Вивчивши матеріали справи в повному об'ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2013 року, справа № 676/3415/13-ц. Рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 05 серпня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З довідки - розрахунку від 04 липня 2017 року за № 148-32 , виданої Кам'янець - Подільським міським відділом ДВС вбачається . що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини становить 4800 гривень за період з травня 2013 року. рішенням Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 01 червня 2017 року з відповідача стягнуто на утримання доньки додаткові витрати в сумі 4268 гривень 25 коп. В свідоцтві про народження доньки - [PERSON], [INFO] батьком записаний відповідач. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. При задоволенні позову суд враховує, що батько дитини безпідставно не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, те, що наявність в матері та дитини однакового прізвища буде відповідати інтересам дитини, ненадання відповідачем згоди на зміну прізвища дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] до 1500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що на теперішній час донька почала ходити до дошкільного закладу «Чайка», у зв'язку з чим значно збільшились витрати на її утримання та у зв'язку зі складною економічною ситуацією, збільшення споживчих цін на продукти харчування, одяг та інше, аліментів у розмірі 500 грн. не вистачає на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав частково у розмірі 800 грн., про що надав відповідну письмову заяву. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження; копія виконавчого листа від 21.03.2013 р.; копія довідки №35 від 23.03.2016 р. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2010 р., який було розірвано 22.05.2013 р. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. На підставі рішення Лисичанського міського суду від 21 березня 2013 р. відповідач сплачує аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на користь позивачки на утримання малолітньої доньки [PERSON]. На теперішній час донька почала ходити до дошкільного закладу «Чайка», у зв'язку з чим значно збільшились витрати на її утримання та у зв'язку зі складною економічною ситуацією, збільшення споживчих цін на продукти харчування, одяг та інше, аліментів у розмірі 500 грн. не вистачає на утримання дитини. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню і збільшує розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки, до 800 грн., оскільки позивачкою не надано доказів того, що матеріальне становище відповідача та рівень його доходів дозволяють платити аліменти у розмірі 1500 грн. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial