Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду з позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.12.2020 (а.с. 32), до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.10.2015 по 01.04.2019 у розмірі 55\~493,07 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі зареєстровані і проживають у квартирі [ADDRESS] та відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги, проте виданий судом наказ в подальшому був скасований. У зв`язку з тим, що відповідачі не здійснювали оплату вартості вказаних послуг утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових запереченнях (а.с. 96, 122-123). Додатково зазначила, що нарахування кількості та вартості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснюється у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води». У випадку, якщо споживач вчасно не подав показники лічильника, плата за послуги нараховується за нормативами (нормами) споживання пропорційно кількості мешканців квартири з можливим подальшим перерахунком. Між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛМКП «Львівводоканал» укладено договір доручення, відповідно до якого покази лічильників гарячого водопостачання знімає ЛМКП «Львівводоканал» та передає такі до ЛМКП «Львівтеплоенерго» для здійснення відповідних нарахувань. Нарахування вартості послуги з гарячого водопостачання до вищевказаної квартири здійснюється відповідно до показників квартирних приладів обліку гарячої води та встановлених тарифів. Також зазначила, що позивач вчасно звертався за захистом своїх порушених прав до суду, однак відповідні судові накази скасовано. У зв`язку з цим, вважає, що позовну давність не пропущено. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково та підтримала доводи, викладені в заяві про застосування строків позовної давності від 24.03.2021, відзиві на позовну заяву від 06.05.2021, письмових поясненнях (а.с 82-83, 102-104, 156). Зокрема, просила суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період до 11.11.2017 у зв`язку зі спливом позовної давності. Також вважає, що подання до суду заяви про видачу судового наказу, на відміну від пред`явлення позову, не перериває позовної давності, а ряд наданих позивачем письмових доказів не містять обов`язкових реквізитів. У наявному в матеріалах справи розрахунку за послуги з централізованого постачання гарячої води не відображено обсягу спожитої гарячої води, за яку нараховано борг. Відповідно до актів ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 25.05.2018 та 09.07.2021, різниця показників лічильників гарячої води становить 48 м.куб. Враховуючи вартість 1 м. куб., заборгованість відповідачів за послуги з централізованого постачання гарячої води становить 4572,48 грн. Окрім цього, відповідач вважає, що позивачем застосовано неправильні тарифи при нарахуванні заборгованості за послуги з централізованого опалення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомили та не подали\~відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . 01.07.2014 для здійснення оплати вартості послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 29.10.2019 скасовано судовий наказ від 07.12.2018 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 до 01.09.2018 у розмірі 18\~603,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 111,48 грн., 3 % річних у розмірі 206,04 грн. та 176,20 грн. судового збору. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно з ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017). Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахувань встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Всупереч вимогам ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1 п. 18\~постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, а також п.3.1 Договору, відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води, а відтак зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2015 до 01.04.2019 становить 55\~493,07 грн., з яких: заборгованість за послуги централізованого опалення 39\~459,93 грн., заборгованість за послуги централізованого постачання гарячої води 15\~715,62 грн., інфляційні нарахування 111,48 грн., та 3 % річних у розмірі 206,04 грн. В судовому засіданні від 01.11.2021 судом відмовлено у прийнятті заяви від 25.08.2021 про зміну позовних вимог, оскільки така заява подана з порушенням строку, встановленого ЦПК України. Відповідач [PERSON] висловила заперечення щодо ряду позовних вимог, в тому числі заявила про сплив позовної давності. Судом встановлено, що позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся до суду з позовом\~11.11.2020 та вважає, що позовна давність переривалась поданням заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного) (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 (справа №712/8916/17) дійшла висновку про те, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою\~статті 264 ЦК України\~з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною.\~На підставі припису ч. 2 ст. 264 ЦК України, переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Враховуючи те,\~що ЛМКП\~«Львівтеплоенерго» звернулося\~до суду\~з позовом\~11.11.2020,\~з відповідачів\~необхідно стягнути\~заборгованість в\~межах трирічного\~строку позовної\~давності. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за надання послуг з централізованого теплопостачання (а.с. 33-34), станом на квітень 2019 року така заборгованість становить 39459,93 грн., станом на листопад 2017 року 18511,46 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідачів за послуги з централізованого опалення за період\~з листопада 2017 року по квітень 2019 року становить 20\~948,47 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води судом встановлено наступне. Як видно з розрахунку заборгованості за послуги з централізованого гарячого водопостачання (а.с. 32-36), на думку позивача, заборгованість відповідачів станом на квітень 2019 року становить 15715,62 грн. При цьому в такому розрахунку інформація за період з травня 2016 року по січень 2018 року відсутня. Відповідно до акту ЛМКП «Львівводоканал» №114909 від 25.05.2018 за адресою: м.Львів, вул.Чукаріна, 30/28 здійснено реєстрацію лічильників, зокрема, лічильника №135225 (показник 01409 м3), №135905 (показник 00163 м3), №134055 (показник 00171 м3), та №134288 (показник 00249 м3). Згідно з актом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №9 від 09.07.2021 (а.с. 155) у квартирі [ADDRESS] здійснено перевірку лічильника марки КВ-1,5 №135905, 2003 року випуску, показник лічильника гарячої води 00181,774 м3, та лічильника марки КВ-1,5 №134288, показник лічильника 00277,675 м3. Реєстраційні пломби № С43992887, № С43992889 не порушено. Відповідно до розрахунку, здійсненого відповідачем [PERSON] , різниця між показниками лічильників становить 48 м.куб, що відповідно до чинних тарифів становить 4572,48 грн. Беручи до уваги дійсні показники приладів обліку гарячої води, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води в межах фактично використаних обсягів таких послуг. Таким чином, заборгованість відповідачів за послуги з централізованого постачання гарячої води становить 4572,48 грн. Враховуючи наведене, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за вказані послуги у розмірі 25632,43 грн., з яких: 20948,47 грн. заборгованість за послуги з централізованого опалення, 4572,48 грн. заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційні нарахування\~у розмірі\~111,48\~грн.\~В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 966,90 грн. по 322, 30 грн. з кожного з відповідачів, що пропорційно відповідатиме розміру задоволеної позовної вимоги. На підставі статей 7, 9 Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: partial