Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» від імені якого діє Криворізьке регіональне відділення Дніпропетровської обласної дирекції «[PERSON] Аваль» звернулося в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, мотивуючи свою заяву тим, що з листа Криворізького відділення ДАІ від 30.08.2011 року ПАТ «[PERSON] Аваль» стало відомо, що між [PERSON] в особі [PERSON] та [PERSON] була укладена угода купівлі продажу автомобіля [PERSON] GL 450, 2007 р.в. номер [NUMBER]. Проданий автомобіль був переданий [PERSON] в заставу Банку за договором застави № 014/08/11-04/052/07 від 30.08.2007 р. Вказаний договір застави забезпечує зобовязання [PERSON] за кредитним договором № 014/3836/34933/082 від 30.08.2007 р. в розмірі 40000 доларів США строком на 60 місяців. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до витягу №14217034 від 03.09.2007 року під час оформлення застави і до цього часу обтяження з майна заставодержателем не знімалось. Заборгованість [PERSON] перед банком не погашена і станом на 01.02.2013 року складає 35\~526, 91 доларів США. Пунктом 2.9 договору застави від 30.08.2007 року передбачено, що заставодавець [PERSON] не мав права розпоряджатись заставленим майном та відчужувати його без попередньої згоди на це заставодержателя. Незважаючи на це, [PERSON] уклав з [PERSON] угоду купівлі-продажу автомобіля, після чого були вчинені дії , щодо перереєстрації придбаного автомобіля, у звязку зі зміною власника і на цей час автомобіль [NUMBER]. 23 грудня 2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу постановлено заочне рішення, яким задоволено вищевказану позовну заяву, а саме : визнано договір купівлі продажу транспортного засобу від 09.10.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], предметом якого є автомобіль [PERSON] GL 450, 2007 р.в. колір чорний, номер кузову 4JGBF71E67A281697 недійсним; скасовано державну реєстрацію транспортного засобу - [PERSON] GL 450, 2007 р.в.; зобовязано [PERSON] та [PERSON] повернути все, що вони отримали при здійснені вищеозначеної угоди; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. на користь ПАТ « [PERSON] Аваль». 04 липня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від відповідача [PERSON], надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 23.12.2013 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2014 року вищевказане заочне рішення було скасовано. Представник позивача уточнював позовні вимоги, останній раз подав до суду уточнену позовну заяву 08.02.2016 року в якій просив: визнати поважною причину пропуску строку позовної давності для визнання недійним біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу від 09.10.2008 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] та поновити вказаний строк; визнати біржовий контракт купівлі-продажу транспортного засобу від 09.10.2008 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], предметом якого є автомобіль [PERSON] GL 450, 2007 р.в., колір - чорний, номер кузова: 4JGBF71E67A281697-недійсним; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу [PERSON] GL 450, 2007 р.в.; судові витрати покласти на відповідачів [PERSON] та [PERSON] У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначене на 21.04.2016 року не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 15.09.2015 року представник [PERSON] [PERSON] надав письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, раніше було надано письмове заперечення. Зокрема зазначено, що закінчився строк позовної давності, (пройшло більше 5 років), позивач не надав доказів наявності боргових зобов'язань відповідача [PERSON], останній добровільно відчужував автомобіль, спірний автомобіль було знято з обліку, [PERSON] - є добросовісним набувачем, право заявляти вимогу про повернення майна має право лише власник, а не банк. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/3836/34933/082, відповідно до якого [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 40000,00 дол. США, строком на 60 місяців під 18% річних.( а.с. 5-7) В забезпечення зобовязань по вказаному кредитному договору між ПАТ «[PERSON] Банк- Аваль» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №014/08/11- 04/052/07 від 30.08.2007 p., відповідно до якого [PERSON] передав в заставу автомобіль [PERSON] GL 450, 2007 р.в. номер [NUMBER].( а.с.4) Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідно до витягу №14217034 від 03.09.2007 року під час оформлення застави і до цього часу обтяження з майна заставодержателем не знімалось.( а.с.3) В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис від 25.07.2011 р. про звернення стягнення на заставлене майно - [PERSON] GL 450, 2007 р.в. номер [NUMBER] (а.с. 160.) Виконавчий напис було передано на виконання до Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ, державним виконавцем автомобіль [PERSON] GL 450, 2007 р.в. номер [NUMBER] було оголошено у розшук. Листом від 30.08.2011 р. Криворізьке відділення РЕР ДАІ повідомило ДВС про те, що вищевказаний автомобіль за [PERSON] на праві власності не зареєстрований.( а.с. 161). Як було зясовано під час розгляду справи, між [PERSON], від імені якого за довіреністю діяв [PERSON], та [PERSON] було укладено біржовий контракт купівлі-продажу транспортного засобу від 09.10.2008 р., відповідно до якого [PERSON] було відчужено на користь [PERSON] заставлений автомобіль [PERSON] Бенц ОЬ 450, 2007 р.в. номер [NUMBER].( а.с.27). Пунктом 2.9 договору застави від 30.08.2007 року передбачено, що заставодавець не мав права розпоряджатись заставленим майном та відчужувати його без попередньої згоди на це заставодержателя. Відчуження заставленого майна допускається за згодою Заставодержателя при умові переходу до нового Застоводавця боргу, забезпеченого заставою ( а.с.4) Відповідно до ч.2 ст.586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 10 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі ст. 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Відомості про обтяження спірного автомобіля були внесені в Державний реєстр обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з цього реєстру від 03.09.2007 р.( а.с.160) ПАТ «[PERSON] Аваль» не надавав згоду [PERSON] на відчуження заставленого автомобіля. Заборгованість [PERSON] перед Банком по кредитному договору №014/3836/34933/082 від 30.08.2007 р. не погашена і станом на 09.12.2014 року складає 61 586,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 1 дол. США = 15,57751 грн., становить 959 357,58 грн. Пунктом 2.2 договору застави передбачено, що зобов'язання, забезпечене заставою, вважається виконаним, якщо кредит погашений, сплачені проценти, та витрати, пов'язані з виконанням зобов'язань по кредитному договору.( а.с.4) Пункт 4.1 договору застави встановлює, що договір діє до повного виконання заставодавцем своїх зобовязань по кредитному договору.( а.с.4). Застава є способом забезпечення зобовязань у силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу»\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою,\~воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо\~інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу»\~застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23\~Закону України\~«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі\~якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Така правові висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду України № 6-7цс13 від 03 квітня 2013 року та від 19листопада 2014 року № 6-168 цс14. Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Пунктом 5 цієї постанови, зазначено, що відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, прав та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Таким, чином спростовується твердження представника [PERSON], що банк є неналежним позивачем. Визнанням недійсним договору купівлі-продажу, є підставою скасувати реєстрацію спірного автомобілю. Проте, суд не вважає строк позовної давності пропущеним, оскільки позивач дізнався про укладення спірного договору з листа від 30.08.2011 рок, а з позовом банк звернувся 18 лютого 2013 рогу. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити частково та визнати біржовий контракт купівлі-продажу транспортного засобу від 09.10.2008 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , предметом якого є автомобіль [PERSON] GL 450, 2007 року випуску, колір чорний, номер кузову 4JGBF71E67A281697 недійсним; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу - [PERSON] GL 450, 2007 року випуску. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial