Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач КП\~«Харківводоканал» звернувся\~до Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в розмірі 26325,90 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що відповідачі\~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та є\~споживачами послуг\~з централізованого\~водопостачання і\~водовідведення.\~На ім`я\~ [PERSON] \~відкрито абонентський\~особовий\~рахунок\~за №\~ [NUMBER] .\~Відповідачі\~свого\~обов`язку\~щодо\~сплати\~за надані\~послуги\~своєчасно\~та в\~повному\~обсязі\~не здійснюють,\~у\~зв`язку\~з\~чим\~мають перед\~позивачем\~заборгованість\~за надані\~послуги\~з\~централізованого водопостачання\~та\~водовідведення\~в розмірі\~26325\~грн.\~90\~коп.,\~з\~яких:\~з\~01\~квітня\~2009\~року\~по\~31\~грудня\~2019\~року\~у\~розмірі 14535\~грн.\~38\~коп.;\~за\~надані\~послуги з\~централізованого\~водовідведення\~за період\~з\~01\~липня\~2012\~року\~по\~31\~грудня\~2019\~року\~у\~розмірі 9710\~грн.\~38\~коп. Та інфляційні\~витрати\~у\~розмірі 1492\~грн.\~70\~коп.\~і\~три\~відсотки річних\~у\~розмірі\~587\~грн.\~44\~коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 26325 грн. 90 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача Картавцева А.О., що діє на підставі довіреності, не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала (вх.№ЕП-4696 від 13.10.2020). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК\~України строк не подали до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідачами по справі поні заяви в яких позовні вимоги визнали частково, просили суд про застосування до позовних вимог строків позовної давності та про проведення розгляду справи за їх відсутності. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова Бережна А.А., [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . У КП «Харківводоканал» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~№\~1875\~від\~24\~червня\~2004\~року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону\~України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст.\~68\~ЖК\~України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст.\~22 Закону України\~«Про\~питну\~воду та\~питне\~водопостачання»\~№ 2918\~від\~10\~січня\~2002\~року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 14535 грн 38 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2019 року у розмірі 9710 грн 38 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 64 ЖК України, заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми заявами позовні вимоги визнали частково, просили суд про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У ч.ч. 1, 5\~ст.\~261\~ЦК\~України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст.\~267\~ЦК\~України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Крім того суду зазначає, що значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно приписам п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого зобов`язання. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказана правова позиція викладена 22 березня 2017 року в постанові Верховного Суду України по справі№761/12553/15-ц. Згідно з положеннями ст.\~525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення підлягають частковому задоволенню, а саме в межах строку позовної давності, за період з 01.03.2017 року по 31.12.2019 року, у розмірі: 7557,77 грн сума заборгованості за послуги централізованого водопостачання; 5429,22 грн сума заборгованості за надані послуги центрального водовідведення. У зв`язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат за період з 2017 року по 2019 рік в розмірі:1492,70 грн. інфляційні витрати; 587,44 грн. 3% річних законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial