Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму завдатку в подвійному розмірі 70 000 гривень, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ними було укладено договір купівлі-продажу міжкомнатних дверей, при підписанні договору нею було сплачено 35000 гривень як 50% вартості товару. Посилаючись на невиконання умов зазначеного договору, позивачка просить вимоги задовольнити та стягнути також судові витрати. Ухвалою суду від 19.03.2018 року, після отримання справи з Приморського районного суду м.Одеси відповідно до Ухвали від 08.02.2018 року, було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачеві надіслані матеріали справи, відповідач їх отримав, про що є належне сповіщення, у встановлений судом строк надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого просив у позові відмовити, оскільки з позивачкою жодного договору не укладав, грошові кошти не отримував, господарську діяльність у м.Одесі не здійснює, вважав, що належних доказів позивачка не надала. Також відповідач зазначив, що з приводу вчинення злочину, звернувся із заявою до правоохоронних органів. Із запереченнями на відзив позивачка не зверталась, будь-яких клопотань до суду не надсилала. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та у позові відмовити повністю з наступних підстав. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини у справі та відповідні правовідносини. Позивачкою надано до суду копію договору купівлі-продажу №0.27 від 07.11.2017 року, згідно якого, за її ствердженням, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу міжкомнатних дверей, п.2.3 якого передбачає порядок оплати за продукцію, а саме сплату 35000 гривень як 50% вартості товару при підписанні договору (а.с.6). Зазначений договір купівлі-продажу містить реквізити та підпис відповідача, його печатку як фізичної особи-підприємця, однак інша сторона у договору не зазначена взагалі, її підпис, прізвище, імя та по-батькові, адреса, паспортні дані, ідентифікаційний код тощо, не зазначені взагалі, прізвище та імя вказані виключно у назві самого договору, де зазначені сторони договору (а.с.6-звор.стор.). Також суд звертає увагу на наступні обставини: зі змісту договору вбачається здійснення відповідачем підприємницької діяльності у м.Києві, жодних доказів здійснення такої діяльності у м.Одесі не надано; розрахунок-заявка (а.с.7) не містить печатки та підписів сторін; належного доказу на підтвердження оплати суми авансу в розмірі 35 000 грн. позивачкою не надано. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом… Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Проаналізувавши положення зазначених норм Закону у сукупності зі встановленими судом обставинами, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу №0.27 від 07.11.2017 року міжкомнатних дверей не є укладеним. Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. \~ З іншими вимогами позивачка не зверталася, додаткових доказів чи клопотань про їх витребування до суду не подавала. Відповідачем надано до суду докази внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань його заяви щодо вжиття заходів до невстановлених осіб, які під приводом укладання від його імені договорів на виготовлення меблів, заволоділи грошовими коштами. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає, оскільки у позові відмовлено.

Outcome: dismissed