Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що воно надає послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Система опалення квартири відповідача є невід`ємною частиною внутрішньобудинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку [ADDRESS] , так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладається і засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Позивач стверджує, що відповідач покладені зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання належним чином не виконує, в результаті чого за період з листопада 2017 року по вересень 2019 року включно виникла заборгованість в сумі 14 482,68 грн., переплата на початок періоду 5,78 грн., а тому сума боргу за вказаний період становить 14 476,90 грн., у добровільному порядку борг не погашений. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих учасниками справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення, в тому числі і у приміщення, що розташоване за вказаною адресою. За період з листопада 2017 р. по вересень 2019 р. включно ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» відповідачеві надано послуг на суму 14 482,68 грн.. Таким чином сума боргу за даний період враховуючи переплату - 5,78 грн. складає 14 476,90 грн., які відповідачем оплачені не були в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком боргу, наданим позивачем (а.с. 15). Відповідачем розрахунок заборгованості не оспорювався та не спростовано. Обов`язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця -надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов`язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за № 6-59 цс13. Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Правовідносини між сторонами також регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року. Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав докази надання послуг відповідачу, однак останнім належних та допустимих доказів оплати за використану ним теплову енергію не надано, а тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з позовом ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» було оплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн.. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 1051,00 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1051,00 грн.

Outcome: approved