Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивачка\~ у грудні 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що з серпня по листопад 2015 року і з березня по червень 2016 року проживала однією сімєю з відповідачем [PERSON], але без реєстрації шлюбу. 15 грудня 2016 року позивачка народила дочку [PERSON]. У свідоцтві про народження серії І-КИ № 622517, яке видано Індустріальним районний у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 23 грудня 2016 року складено актовий запис за № 931, батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Малолітня дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач ухиляється від обовязку, покладеного на нього у відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, утримувати свою дитину. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засіданні не зявилася, відповідно до заяви від 11.01.2017 року просила справу розглядати за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засіданні не зявився, відповідно до заяви від 11.01.2017 року просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі та від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований оператором лінії у виробництві харчової продукції у ПАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.», інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться, тому вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 29 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 182, 183, 188 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial