Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач, ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить: Стягнути з [PERSON] ([ADDRESS], код ЄДРПОУ: [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) заборгованість за Кредитним договором № 107/07 від 14.12.2007 року в розмірі 7 260 785,51 гривень. Стягнути з [PERSON] ([ADDRESS], код ЄДРПОУ: [NUMBER]) на користь держави судовий збір у розмірі 108 911, 78 гривень. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з Відповідача заборгованість у повному обсязі, а також розглядати справу за відсутності представника Банку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, суду не надав, про час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 №63, було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 включно. 14.12.2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» (надалі по тексту - Позивач/[PERSON]/Кредитор) та фізичною особою - резидентом України, якою є [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач/Позичальник/Боржник) укладено Кредитний договір 107/07 (надалі по тексту - Договір), (копія додається). Згідно пунктів 1.1. Договору, Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 150 000,00 дол. США (сто п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок), що складає еквівалент 757 500,00 (сімсот п'ятдесят сім тисяч п'ятсот), 00 коп. (надалі по тексту - Кредит), термін повернення Кредиту - 14.12.2032 року. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору (надалі за текстом - «Графік»). Згідно із п. 2.5.1. Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій Поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших платежів, встановлених Графіком. Взяті на себе зобов'язання Банком було виконано в повному обсязі. Зобов'язання [PERSON] за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2009 року, яке набрало законної сили. Так, Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.10.2009 року позов Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №107/07 від 14.12.2007 року задоволено повністю. Стягнуто в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 27 «Т», код ЄДРПОУ 19017842) за Кредитним договором № 107/07 від 14.12.2007 року 1 333 175,74 (один мільйон триста тридцять три тисячі сто сімдесят п'ять) гривень 75 копійок. Згідно із ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом було встановлено факт надання кредитних коштів та порушення Боржником умов Кредитного договору №107/07 від 14.12.2007 року щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з, порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, Відповідач після ухвалення рішення про стягнення заборгованості за Кредитним договором отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору не - сплатив, крім того відповідно до умов договору триває нарахування процентів на суму боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору. Тому, ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду за стягненням різниці заборгованості з урахуванням рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-1404/09 від 15.10.2009 року. Боржник порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління Кредиту, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 21.04.2016 року становить 8 593 961,25 гривень, з них: *заборгованість по поверненню кредиту - 149 000,00 дол. США (сто сорок дев'ять тисяч гривень); *заборгованість по сплаті відсотків - 181 863,28 дол. США (сто сімдесят одна тисяч вісімсот шістдесят три, 28 копійок); *по сплаті комісії - 50 385,00 грн. (п'ятдесят триста вісімдесят п'ять, 00 копійок); *плата за пропуск платежів - 135 888,68 грн. (сто тридцять п'ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім, 68 копійок). Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 -552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Слід зазначити, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Щодо судового збору : відповідно до п.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» «за подання до суду позову майнового характеру, яка подана фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати». ВССУ у Пленумі № 5 від 30.03.2012 № 5 наголошує, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК та звертає увагу судів, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на» отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення Позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту У звязку із вище наведених , суд вважає що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved