Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що 20.08.2014 року Ірпінським міським судом Київської області було ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини частково було задоволено та стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути із [PERSON], [INFO] на користь держави судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 11.11.2014 року. 29.12.2014 року було видано постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів. Проте відповідач ухиляється від виконання рішення суду. Зокрема, не подає документи про місце роботи, місце проживання, отримані доходи та частково сплачені суми адіментів до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Внаслідок чого у відповідача перед позивачем наявна по сплаті аліментів заборгованість, за розрахунком державного виконавця у сумі - 74 724, 46 грн. Проте, з урахуванням сум сплачених відповідачем на картковий рахунок сина, фактича сума заборгованості за аліментами становить - 44 959, 91 грн. Також, вказує що за період з 29.12.2014 р. сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача становить у сумі - 89 423 грн. 70 коп. Вважає, дану суму цілком виправданою, оскільки, відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів, має у власності автомобіль та джерело доходів. У зв'язку із вищевикладеними обставинами просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів у сумі - 89 423, 70 грн. 03.07.2018 року [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з [PERSON], [INFO] народження, на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі - 120 015, 47 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, згідно заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20.08.2014 р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини частково було задоволено та стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.07.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути із [PERSON], [INFO] на користь держави судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Рішення набрало законної сили 11.11.2014 року. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45945618 від 29.12.2014 р. за виконавчим листом №367/3950/14-ц, що виданий 24.12.2014 р. на підставі заочного рішення Ірпінського міського суду про стягнення з [PERSON] на [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісчно, починаючи з 01.07.2004 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно Довідки-розрахунку виданої Ірпінським міським ВДВС ГТ УЮ Київської області, заборгованість по сплаті аліментів станом на 22.09.2017 року становить 40 838, 55 грн. + 33 885, 91 грн., що в сумі складає - 74 724, 46 коп. Відповідно до розрахунку неустойки (пені) зоборгованості [PERSON], станом на 03.07.2018 р. всього сплачено 91 131, 32 грн., всього заборгованості - 15 403, 79 грн., всього пені - 120 015, 47 грн. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. У відповідності до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. У відповідності до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, внаслідок невчасного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за ним існувала заборгованість по виплаті аліментів. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Перевіряючи розрахунки неустойки за прострочення сплати аліментів, надані позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням правил, встановлених п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Таким чином, суд вважає за можливо стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів у розмірі - 120 015, 47 грн. На підставі ст. ст. 20, 151, 180, 194-196 СК України,

Outcome: approved