Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2836,35 гривень, яка виникла у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду з позовом. Станом на 12 жовтня 2014 року [PERSON] не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 12 жовтня 2014 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» кредитному договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року виникла заборгованість на загальну суму 2836,35 гривень, яка складається з: 1) тіло кредиту - 1703,04 гривень; 2) прострочене тіло кредиту - 339,51 гривень; 3) заборгованість за комісіями - 793,80 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, проте у позовній заяві зазначається прохання про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Судова повістка про виклик до суду надсилалась їй за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання: [ADDRESS], до суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22). Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 16 лютого 2011 року був укладений кредитний договір №003-07518-160211 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с.3) Згідно з розрахунком ціни позову за договором №003-07518-160211 від 16.02.2011 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов цього договору, станом на 12 жовтня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 2836 (дві тисячі вісімсот тридцять шість) гривень 35 копійок (а.с.9). Відповідно до п.1.2 договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року, банк відкриває держателю картковий рахунок №26251904339712 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті «Visa класичний», що міститься в додатку №1 до договору. Відповідно до п.5.2 договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року, договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до п.1.3 договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року, банк надає держателю кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 1500,00 гривень. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати ліміт кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до договору № 003-07518-160211 від 16.02.2011 року, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією овердрафтом. Відповідно до п.3.4 Держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні було встановлено факт невиконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором № 003-07518-160211, тому у відповідності до умов вказаного договору, стягненню на користь позивача з відповідача підлягає загальна сума заборгованості у розмірі 2836, 35 гривень, яка складається з: 1) тіло кредиту - 1703,04 гривень; 2) прострочене тіло кредиту - 339,51 гривень; 3) заборгованість за комісіями - 793,80 гривень. Крім того, оскільки відповідачем зобов'язання за вказаним договором кредиту у добровільному порядку виконані не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданою квитанцією (а.с.1), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved