overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 02 серпня 2008 року вона з відповідачем уклала шлюб, що зареєстрований у виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 09. Від шлюбу в них народилася одна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння.Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Позивачка зазначала, що на даний час вони не ведуть спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований у виконкомі Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 09. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Однак, на даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони припинили між собою шлюбних відносин, втратили любов та повагу один до одного, позивачка не бажає примиритися з відповідачем та вважає, що збереження сім'ї є недоцільним. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 07 червня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Стужицької сільської ради Великоберезнянського району за актовим записом № 04. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Позивачка зазначає в позовній заяві , що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує, кожен має свій життєвий шлях. Спільне господарство не ведуть. Вони втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. За таких обставин просить шлюб розірвати В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася , однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2009 року. Дана обставина стверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Не проживають разом близько двох років. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 2009 року вона з відповідачем уклала шлюб, що зареєстрований e відділі РАЦСу Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 24. Від шлюбу в них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння. Позивачка зазначила, що на даний час вони не ведуть спільне господарство, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного позивачка просила шлюб між ними розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею та залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 24. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Однак, на даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони припинили між собою шлюбних відносин, втратили любов та повагу один до одного, позивачка не бажає примиритися з відповідачем та вважає, що збереження сім'ї є недоцільним. Тому суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], слід залишити на вихованні та утриманні позивачки, про що не заперечує і відповідач по справі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 08 січня 1074 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який вони зареєстрували в Рожищенському райбюро ЗАГС Волинської області за актовим записом № 2 .неповнолітніх дітей від даного шлюбу немає. Позивачка зазначає , що за останні п'ять років між нею та відповідачем постійно виникали сварки и та непорозуміння. Відповідач обзивав її різними нецензурними словами, чим принижував її честь та людську гідність. Їхній шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справ був оповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 січня 1974 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 09 вересня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, що зареєстрований у виконкомі Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 06. Від шлюбу в них дітей не народилось. Спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння. Позивачка зазначала, що на даний час вони не ведуть спільне господарство, оскільки проживають окремо. Тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований у виконкомі Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 06. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Однак на даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом біля 8 місяців. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, що зареєстрований у виконкомі Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 03. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя. Позивачка зазначала, що приблизно в червні 2015 року відповідач став поводитися неадекватно, сварив її постійно і вигнав її та сина зі свого дому. Тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. Крім того, позивачка вказувала на те, що вона знаходиться в декретній відпустці та отримує мізерну соціальну допомогу, яка є недостатньою для утримування неповнолітнього сина. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить визначити місцем проживання сина [PERSON] з нею та стягнути на її користь понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що примирення з відповідачем є неможливим, оскільки вона втратила до нього почуття. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу, на те, щоб син проживав з позивачкою та згідний сплачувати аліменти, однак не погоджується про відшкодування позивачці судових витрат. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований у виконкомі Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 03. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Однак на даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони не проживають разом біля 8 місяців. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідно до ст..180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка знаходиться в декретній відпустці та отримує невеликі кошти, тому суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видій його заробітку, що і не заперечив в судовому засіданні відповідач, оскільки має постійне місце роботи. Суд вважає також, що неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою, а понесені останньою судові витрати при подачі позову до суду слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 13 травня 1997 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №13. Від цього шлюбу дітей в них не народилось. Позивачка зазначає в позовній заяві , що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує, кожен має свій життєвий шлях. Спільне господарство не ведуть. Вони втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася , однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1997 року. Дана обставина стверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15 жовтня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Тихівській сільській раді Великоберезнянського району за актовим записом № 3. Від цього шлюбу у них дітей не народилось. Позивачка зазначала , що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує вже більше двох років, кожен має свій життєвий шлях. Як їй стало відомо, відповідач проживає з іншою жінкою. Вони втратили один до одного відчуття довіри, поваги та любові. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася , однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2009 року. Дана обставина стверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонам. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 15 червня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який вони зареєстрували в Розтоцько-Пастільській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 3 . Від даного шлюбу народилося троє дітей, син [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає в позовній заяві, що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує близько одного року. Відповідач часто зловживає спиртними напитками. Дебоширить, наносить їй побої, ображає різними нецензурними словами, що принижують її честь та людську гідність. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2006 року. Дана обставина підтверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району за актовим записом №11. Від цього шлюбу у них дітей не народилось. Позивачка зазначає в позовній заяві , що шлюб існує тільки формально, оскільки з відповідачем жодних сімейних відносин не підтримує, кожен має свій життєвий шлях. Крім того, відповідач змінює їй в подружній вірності і більшість свого часу проводить в м.Ужгороді. За таких обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася , однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Дана обставина стверджена оглянутим свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що шлюб між сторонами існує тільки формально, сторони не підтримують жодних зв'язків і не ведуть ніякого спільного господарства. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони разом не проживають і позивачка не бажає примирення та відновлення шлюбних відносин з відповідачем, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 1995 року вона з відповідачем уклала шлюб, що зареєстрований у виконкомі Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 08. Від шлюбу в них народилось троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося із-за різних поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали сварки та непорозуміння. Позивачка зазначала, що відповідач систематично зловживає спиртними напоями та сімейними проблемами не займається. Тому вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. На підставі викладеного просила шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 1995 року між сторонами був укладений шлюб, що зареєстрований у виконкомі Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 08. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб. Однак на даний час шлюб існує лише формально, оскільки сумісне проживання між сторони остаточно припинено. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved