Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач Одеський державний університет внутрішніх військ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON], відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2012р. по 11.09.2015р. У 2012 році він був зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 15.08.2012р. №82 о/с. Відповідач закінчив Університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Черкаській області. Відповідно до наказу УМВС України в Черкаській області від 11.09.2015 № 250 о/с, його було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Загальна сума коштів, витрачених на навчання [PERSON] за період з 15.08.2012р. по 07.06.2015р., складає 25 163,89 грн. У зв'язку із тим, що відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення 11.09.2015р., по даний час добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. У судове засідання представник позивача не прибула, але направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі матеріалів, де підтримала позов та не заперечувала проти винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження - повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що у справі мається достатньо доказів для розгляду справи за відсутності сторін, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утримання у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого послановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Університетом, УМВСУ в Черкаській області та [PERSON] 03.09.2012р. укладено Договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. Нормами вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. У статуті Університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 №429 також зазначається, що Університет діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснював фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача. Отже, Університет, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодих фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачені на їх утримання. Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11.2001р. №1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Каінету Міністрів України від 14.08.2013 №594 «Про формений одяг працівників міліції, від 29.03.2002р. № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007р. №419/831/240/605/537/219/534, на курсанта [PERSON] з 15.08.2012р. по 07.06.2015р. фактично витрачалися бюджетні кошти, загальна сума яких 25 163,89 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із витягу з наказу № 250 о/с від 11 вересня 2015 року по особовому складу Корсунь-Шевченківського районного відділу УМВС, вбачається, що звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) лейтенанта міліції [PERSON]. Із розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС відповідно до постанови КМУ від 01.03.2007р. № 313 за період 15.08.2012 по 07.06.2015р., складеного Одеським державним університетом внутрішніх справ № 48 від 25.02.2016р. вбачається, що вказані витрати складають 25 163,89 грн., в тому числі: грошове забезпечення - 8 463,97 грн., нарахування на заробітну плату - 905,74 грн., речове забезпечення - 1 979,28 грн., харчування - 7 497,58 грн., комунальні послуги - 6 317,32 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що є доведеним факт понесення позивачем витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] у ОДУВС у сумі 25 163,89 грн., яка складається із суми, вказаної у розрахунку від 25.02.2016р. Таким чином суд вважає, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ про відшкодування витрат за період навчання [PERSON] підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, суд вважає, що підлягають стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України в сумі 1 378,00 грн.

Outcome: approved