Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У своєму позові позивачка вказала, що в період з вересня 2014 року по липень 2018 року вона проживала однією сім`єю, як подружжя, з [PERSON] . Від даних відносин у них народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2019 року про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. Добровільно відповідач не надає сину матеріальної підтримки, яка необхідна для його утримання та підтримання розвитку і виховання. Власних доходів позивачки не вистачає на утримання дитини, оскільки вона сама знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення останнім трирічного віку. Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області № 1455 від 17.01.2020 р., [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН, в зв`язку з чим призначено допомогу при народженні дитини з 01.06.2018 р. по 30.06.2021 р. в розмірі 860,00 грн. Інших доходів вона не має. Відповідач здоровий, працює в Головному управлінні патрульної служби місті Миколаїв, отримує заробітну плату, розмір якої їй не відомий. На утриманні відповідача інших дітей немає. Вважає, що [PERSON] має можливість надавати сину необхідну матеріальну допомогу. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 31.03.2020 р. та 07.05.2020 р. відповідач надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву, в яких позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 1600 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В своїх запереченнях, зазначив, що на даний час він офіційно не працює, отримує нерегульований, мінливий дохід, чим сплачує за оренду житла, де спільно проживає з дружиною, так як власного нерухомого майна не має. Крім того, має кредитні зобов`язання в АТ КБ «ПриватБанк» та має борг зі сплати судових витрат згідно рішення по справі № 484/3284/18 у виконавчій службі. Також, згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.04.2020 р. з нього стягнуто аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини його доходів, до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку. Відповідач розуміє відповідальність щодо обов`язку утримувати сина, але враховуючи його сімейний та матеріальний стан, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 1600,00 грн. щомісячно до його повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьками якого в Свідоцтві про народження (серії [NUMBER] , видане повторно 15.01.2020 р.) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, хоча є здоровим та працездатним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Побажання відповідача щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, не може бути врахованим судом, так як згідно вимог ст. 184 СК України, дана вимога може бути заявлена лише за заявою стягувача, тобто позивача по справі. Відповідач працездатного віку, не є інвалідом, проживає окремо, інформація про його матеріальний стан (кредитні зобов`язання та відсутність власного житла) судом враховується, проте заявлений позивачкою розмір аліментів, на думку суду є мінімальним, як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітній син, який проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21.01.2020 року до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved