Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка звернулася у суд вищевказаною позовною заявою. Посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, в якому 06.06.2018 року в них народився син [PERSON]. Відповідач матеріально не забезпечує сімю. Вона ніде не працює, так як веде догляд за сином, який не досяг трьохрічного віку. Потребує фінансової допомоги з боку чоловіка, так як сама не має можливості забезпечити своє нормальне існування. Відповідач виїжджає на сезонні роботи, де отримує непогані доходи, які дозволяють йому утримувати дружину. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 грв. до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку 11.03.2020 року. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що він має спеціальність електрика та займається електрозваркою, працює по найму у громадян по місцю свого проживання. Сплачувати аліменти на утримання дружини не бажає, так як вона є добре матеріально забезпечена, також матеріально забезпеченими є її родичі. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2016 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини, довідкою Лопухівської сільської ради та актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що позивачка разом з дитиною проживає з матірю. Сімя користується земельною ділянкою. Положеннями\~ст. 75 СК України\~визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частинами 2, 4 та 6\~ст. 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що у відповідності до закону позивачка має право на утримання відповідачем до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки фізично здоровий, має кваліфікацію електрика, постійно підробляє по найму, інших осіб на утриманні не має. Посилання відповідача на ту обставину, що родичі (дядько та тітка) позивачки є добре матеріально забезпеченими суд до уваги не приймає, так як згідно вищезазначених норм закону обов`язок утримувати дружину до осягнення дитиною трьохрічного віку лежить на чоловікові, а не на родичах. Заперечуючи проти позову відповідач не посилався на відсутність у нього можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, а лише стверджував, що вона її не потребує. Доказів відсутності у позивачки потреби на матеріальну допомогу відповідач суду не надав. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує також матеріальне становище платника аліментів та позивачки, яка перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за малолітнім сином, і приходить до переконання, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1000 грв. у місяць. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 1500 грв. щомісяця позивачка суду не надала. У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial