Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, за наступними підставами. 01.03.2014 року між позивачкою і відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені і позивач із відповідачем проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.11.2018 року до 21.06.2032 року - повноліття [PERSON]. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, враховуючи правові позиції сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. У відповідності до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7) 01 березня 2014 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 03. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7), від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки (а.с. 8), позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Оскільки судом було встановлено, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, суд вважає, що відповідач повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку у заявленому позивачкою розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Однак в судовому засіданні позивачем суду не було надано жодних підтверджень щодо понесених нею судових витрат. Оскільки у судовому засіданні розмір понесених позивачем судових витрат не було підтверджено документально, суд вважає за доцільне відмовити позивачу в частині стягнення на її користь судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved