Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Іванівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 04 жовтня 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. Однак, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку перешкоджає та обставина, що позивачкою пропущений встановлений статтею 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивачка пропустила, через те, що її мати [PERSON] спільно проживала з її вітчимом [PERSON] за адресою смт.Іванівка, вул..Степова, буд.№ 40 Одеська область. Після смерті матері, вітчим [PERSON] дуже переживав її смерть, захворів перебував у психологічно депресивному стані. Вітчим виховав позивачку, вона до нього ставилася, як до батька, тому коли він захворів, позивачка переїхала до нього, надавала допомогу, здійснювала догляд за ним до дня його смерті 12 червня 2013 року, проводила поховання. Всі ці обставини стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Представниця позивачки на позовних вимогах наполягала, надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Представник відповідача надав на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позов визнали, заперечень не мають. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів беручи до уваги той факт, що відповідач по справі в судовому засіданні визнав позовні вимоги, суд вважає, що достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом при розгляді даної позовної заяви встановлено, що 04 жовтня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Місцем відкриття спадщини є смт.Іванівка Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Одеської області долученої до матеріалів справи. Як вбачається із інформаційної довідки зі спадкового реєстру наданої нотаріальною конторою на запит суду, спадкова справа не заводилась. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом на майно, яке належить спадкодавиці. З відповіді Іванівської районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа на померлу [PERSON] не заводилася, отже інші спадкоємці відсутні. Оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку перешкоджає та обставина, що позивачкою пропущений встановлений статтею 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивачка пропустила, через те, що її мати [PERSON] спільно проживала з її вітчимом [PERSON] за адресою смт.Іванівка, вул..Степова, буд.№ 40 Одеська область. Після смерті матері , вітчим [PERSON] дуже переживав її смерть, захворів перебував у психологічно депресивному стані. Вітчим виховав позивачку, вона до нього ставилася, як до батька, тому коли він захворів, позивачка переїхала до нього, надавала допомогу, здійснювала догляд за ним до дня його смерті 12 червня 2013 року, проводила поховання. Всі ці обставини стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Враховуючи обставини на які посилався позивачка в своєму позові, беручи до уваги що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, суд вважає, що зазначені нею обставини являються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та за можливе визначити їй додатковий строк терміном чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті 04 жовтня 2012 року [PERSON].

Outcome: approved