overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в період з 29.07.1995 року по 26.06.2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що доньки досягли повноліття відповідач перестав сплачувати аліменти, однак донька [PERSON] 01.09.2014 року почала навчатись на першому курсі факультету мистецтв Сумського державного педагогічного університету ім.. АС. Макаренка, денної форми навчання, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до закінчення навчання або до досягнення донькою 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи повідомлена, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка, 29.07.1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 26.06.2007 року (а.с.7,8). Від шлюбу мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Згідно довідки Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренко [PERSON] є студентом 1 курсу факультету мистецтв денної форми (бюджетної основи) навчання, строк навчання до [INFO] (а.с.10). Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на період навчання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частина усіх видів його заробітку але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян щомісяця, до досягнення донькою 23 років або припинення навчання, стягуючи аліменти на користь [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243 грн.60 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є власником 1 / 2 будинку № 27 з відповідною частиною надвірних та побутових будівель по вул. Гетьмана Мазепи у м. Суми. У будинку зареєстрована відповідачка, однак вона тривалий час у будинку не проживає. Позивачка зазначає, що реєстрація відповідачки створює перешкоди у користуванні будинком, тягне зайве нарахування оплати комунальних послуг. Тому позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, надіслала заяву, в якій позов визнала. Представник третьої особи Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є власником 1 / 2 будинку № 27 з відповідною частиною надвірних та побутових будівель по вул. Гетьмана Мазепи у м. Суми. У будинку позивача з 05.01.2001 зареєстрована відповідачка, яка є її донькою. Однак остання з вересня 2006 року проживає окремо. На даний час вона мешкає у Норвегії, усі особисті речі з будинку за адресою: [ADDRESS] забрала. Однак формально залишися зареєстрованою у квартирі позивачки. Позивач всі платежі сплачує самостійно, відповідач ніякої участі в утриманні будинку не приймає і не користується ним. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються договором дарування 1 / 2 житлового будинку в м. Суми по вул. Гетьмана Мазепи ([PERSON]) [ADDRESS], актом щодо відсутності за місцем реєстрації [PERSON] з вересня 2006 року та по теперішній час, довідкою МЄІРЦ про склад сімї вих. № 348/07062018-30121899, копії яких додані до матеріалів справи./а.с.3, 4, 8/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст.\~391,\~405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином позов підлягає задоволенню. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку [ADDRESS]. У будинку зареєстрований відповідач, однак він тривалий час у будинку не проживає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача створює перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій позов визнав і просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] У будинку позивача з 20.02.2004 зареєстрований відповідач, який є його сином. Однак останній з липня 2009 року проживає окремо. На даний час він мешкає за межами України. Однак формально залишився зареєстрованим у будинку позивача. Позивач всі платежі сплачує самостійно, відповідач ніякої участі в утриманні будинку не приймає і не користується ним. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], довідкою Піщанської сільської ради про склад сім'ї вих. № 1191 від 18.10.2018, копії яких додані до матеріалів справи./а.с.5, 8 / З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином позов підлягає задоволенню. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS]. У будинку зареєстрована відповідачка, однак вона у будинку не проживала і не проживає. Позивачка зазначає, що реєстрація відповідачки створює перешкоди у користуванні будинком, тягне зайве нарахування оплати комунальних послуг. Тому позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житлом. Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явилися. Позивач та представник позивача подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій позов визнала. Представник третьої особи не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі позивача з 2005 року зареєстрована відповідачка, яка є її донькою. Однак остання до будинку при реєстрації місця проживання не вселялася та не проживала, і не проживає у ньому. У 2005 році вона виїхала до Швейцарії та в подальшому вийшла заміж, створила сім'ю і весь час проживає там. Однак формально залишися зареєстрованою у квартирі позивачки. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються договором купівлі продажу квартири ВВЕ № 242849 від 24.05.2004 року, технічним паспортом на квартиру, довідкою про склад сім'ї вих. № 4970/14.03-08 від 10.08.2017 року, копії яких додані до матеріалів справи./а.с.9-14/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 391, 405 ЦК України, відповідно до положень яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Таким чином позов підлягає задоволенню. Крім того слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 01.03.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі у них народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Відповідач, будучи батьком дитини не надає коштів на утримання сина, тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви, в яких позивачка вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.03.2014 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено. Мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог т.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., та 768 грн. 40 коп. за розірвання шлюбу на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 03.08.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають сина [PERSON] , [INFO]. Втім шлюб не склався, відносини погіршилися, а з червня 2017 року остаточно припинилися. Позивачка вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Також доповнила, що непорозуміння з відповідачем накопилося за роки і вона вже не може перебувати з ним у шлюбі. Відповідач позов не визнав, оскільки не бажає розірвання шлюбу. Втім визнав, що мали місце обставини з яких позивач бажає розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 03.08.2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ковпаківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції , актовий запис № 737. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO]. Шлюбне життя у сторін не склалося. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З червня 2017 року шлюб розпався остаточно. Подружжя проживає окремо. Дитина залишилася з позивачкою. Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються актовими записами про шлюб та народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи/а.с. 4-6/. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Таким чином шлюб необхідно розірвати. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 03 жовтня 1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося, спільне господарство не ведеться. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на дитину. Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частин його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 жовтня 1998 року сторони вступили в шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження ( а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом позивачкою та знаходиться у неї на утриманні ( а.с. 6). Спільне життя між сторонами не склалося через сварки, скандали, шлюбні відносини припинено з жовтня 2014 року. Майновий спір на даний час відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, оскільки сторони не бажають проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідач на утримання дитини не надає позивачці достатньої матеріальної допомоги щомісячно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави за стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 04.05.1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] , [INFO]. Втім шлюб не склався, відносини погіршилися. Відповідач не турбується про дітей. У нього з іншою жінкою народилася дитина. Позивачка вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка завчасно подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав. Ухвалою від 02.08.2018 судом вирішено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 04.05.1996 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом РАГС Сумського міського управління юстиції , актовий запис № 418. Сторони мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] , [INFO]. Шлюбне життя у сторін не склалося. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Шлюб розпався остаточно. Подружжя проживає окремо. Діти залишилася з позивачкою. Встановлені підтверджуються актовими записами про шлюб та народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи/а.с. 4-6/. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення. Таким чином шлюб необхідно розірвати. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 04.07.2000 року по 04.08.2012 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває у неї на утриманні. На даний час відповідач мешкає окремо і не надає їй допомоги на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14.05.2015.2013 року. В судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Судом встановлено, що з 04.07.2000 року по 04.08.2012 року позивачка перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем (а.с. 3-4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а. с.4) Згідно позовної заяви дитина проживає разом з нею і знаходяться у неї на утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки Софії в розмірі в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14.05.2015 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 04.09.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2014 року шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач будучи батьком дитини у добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини та не приймає участі в її утриманні, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судове засідання сторони не з`явилися, суду надали заяви згідно яких позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а відповідач визнав їх. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 04.09.2010 року по 11.12.2014 рік сторони перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.12.2014 року. (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 5) Відповідач ухиляється від достатнього та регулярного надання матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, фактично не приймаючи участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенню розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, з урахування матеріального становища сторін, того, що дитина проживає з матір`ю, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повнолітня. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved