Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося із позовною заявою до відповідача [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 111983,63 грн., 3% річних 296,84 грн., інфляційні витрати 1294, 15 грн. та витрати з оплати судового збору в сумі 1762,00 грн. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності. В даній квартирі відповідач зареєстрований, відповідно користується послугами централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 28 січня 2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Згідно з\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього\~Кодексу\~судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього\~Кодексу\~обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 05 квітня 2019 року вказана справа була призначена до розгляду з викликом сторін. Відповідачем 21 лютого 2019 року подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає частину послуг неналежним чином, а також не виконує свої зобов`язання згідно договору приєднання, про що свідчить фотознімок графіку температур, копія акту про проведення контрольної фотозйомки, копія акту обстеження від 14.03.2018 року, 22.03.2018 року. Представником позивача 08 липня 2019 року подано заперечення на відзив на позовну заяву, в яких просить суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем подано 24 липня 2019 року заперечення на заперечення на відзив на позовну заяву в яких просить суд відхилити всі заперечення позивача викладені у його запереченні на відзив на позовну заяву та відмовити у позові повністю, мотивуючи тим, що у запереченні на відзив на позовну заяву ЛМКП «Львівтеплоенерго» посилається на пункт 37 постанови Кабінету Міністраів України від 21.05.2005 р. №630 «про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовго договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», де зазначено, що за результатами перевірки складається акт претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця, а не у разі неналежного надання послуг про що стверджує позивач. Крім того, 24 липня 2019 року відповідач подав доповнення до матеріалів справи, а саме копію тектсту договору про приєднання та копію поверхового плану квартири. У судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, позов підтримала та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі з підстав наведених у відзиві, стверджуючи, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів для підтвердження своєї позиції, розрахунки заборгованості та застосовані тарифи позивачем проведено неправильно. Окрім цього, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає частину послуг неналежним чином та не надає частину послуг, а також не виконує свої зобов`язання згідно договору приєднання, про що свідчить фотознімок графіку температур, копія акту про проведення контрольної фотозйомки, копія акту обстеження від 14.03.2018 року, 22.03.2018 року. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до п. 3-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». Згідно ст. 6 цього Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до закону, з 01 липня 2014 року [PERSON] для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Судом під час розгляду справи задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідка. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, у судовому засіданні повідомила про те, що позивач у справі надає послуги неналежним чином, в квартирі холодно. Відповідачем надано суду фотознімок графіку температур, копія акту про проведення контрольної фотозйомки, копія акту обстеження від 14.03.2018 року, 22.03.2018 року. Однак згідно вимог п.37 Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що у разі неналежного надання послуг складаються відповідні акти, які підписуються споживачем та представником виконавця. Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги надані стороною відповідача докази, а саме акти обстеження від 14.03.2018 року, 22.03.2018 року, оскільки такі підписані лише відповідачем та не є належними доказами в контексті Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг, у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до закону, позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача для підписання два примірники договору приєднання, однак, договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами /тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормою ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Однак, як встановлено в судовому засіданні за період з 01.05.2015 року до 01.02.2018 року у відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» рахується заборгованість в сумі 11983,63 грн., 3% річних 296,84 грн., інфляційні витрати 1294, 15 грн., яка залишилась неоплаченою, що підтверджується довідкою про стан розрахунків заборгованості за послуги з централізованого опалення. Відтак суд приходить до переконання, що всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі ст. 625 ЦК України боржники повинні сплатити позивачу на його вимогу інфляційні та 3% річних. Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved