Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради пред`явив до суду позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 23252,69 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та користуються послугами з централізованого опалення, але тривалий час не проводять оплату за вказані послуги, внаслідок чого у них утворилася заборгованість у розмірі 23252,69 гривень. Добровільно відповідачі відмовляються повертати вказаний борг, що призвело до звернення до суду із вказаним позовом. Представник позивача комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявок, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: Згідно довідки №217 виданої 17 травня 2018 року ДП 1 ЖЕК 13 ЖБК у квартирі [ADDRESS] Тернополі зареєстрована та проживає [PERSON] , власником особового рахунку є [PERSON] . Забезпечення даного житлового приміщення тепловою енергією здійснює КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради. Квартира приватизована. 19 червня 2018 року комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради направило на адресу відповідачів вимогу про необхідність протягом 15 днів сплатити заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка станом на 01 червня 2018 року становить 38191,39 гривень. За період з 01 серпня 2015 року по 01 липня 2018 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] заборговано підприємству 23252,69 гривень, що стверджується випискою з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання від 13 грудня 2018 року, наданою КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго». Однак, вимога позивача про необхідність погасити заборгованість залишилась невиконаною відповідачами. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2018 року відмовлено комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення із заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статей 67, 68, 160 Житлового кодексу Української РСР власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з абзацом 1 пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Згідно правової позиція викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Станом на день розгляду справи стороною відповідачів не надано суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Враховуючи вищенаведені обставини справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 23252,69 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved