Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що 17 жовтня 2011 року у віці 74 років в селі Тимошине Білокуракинського району Луганської області помер її рідний батько [PERSON]. На момент смерті він був зареєстрований сам та разом з ним проживала позивачка, яка доглядала за ним та після його смерті здійснила його поховання та доглядала за будинком. Після його смерті відкрилася спадщина, про наявність якої позивачка взагалі не знала, оскільки жодних оригіналів чи копій правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало померлому та підтверджувало б його власність не було. Єдиними документами які у неї були та є до теперішнього часу в наявності після смерті це свідоцтво про смерть та свідоцтво про народження. Переглядаючи речі та листи вона лише зараз випадково знайшла оригінали документів з відповідними підписами уповноважених осіб та печатками відповідних установ, ознайомившись з якими вона дізналася про наявність у власності померлого батька спадкового майна. Являючись спадкоємицею за законом позивачка із наявними у неї документами звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. Постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з приводу оформлення спадщини позивачці було відмовлено через пропущений шестимісячний строк. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] тривалістю два місяці. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, надали заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року в селі Тимошине Білокуракинського району Луганської області помер [PERSON], про що Тимошинською сільською радою Білокуракинського району Луганської було зроблено актовий запис за № 09 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 301390 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження II-УР № 0310068 та свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-БМ № 305149 позивачка [PERSON], [INFO] є донькою померлого [PERSON] (а.с.13). Із дослідженої в судовому засіданні довідки виконкому Тимошинської сільської ради Білокуракинського району № 74 від 01.03.2018р. вбачається, що померлий [PERSON] був зареєстрований та мешкав в [INFO] та на момент смерті разом із ним проживала позивачка [PERSON], яка доглядала на ним та будинком, здійснила його поховання (а.с.7). Суд, враховуючи, що [PERSON], яка на момент смерті мешкала разом з батьком та за життя підтримувала стосунки та допомагала, а після смерті здійснила його поховання, проте в установлений законом шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як сподівалася, що спадщина, про наявність якої вона взагалі не знала, оскільки жодних оригіналів чи копій правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало померлому та підтверджувало б його власність не було, але фактично перейшла у її володіння,\~\~а тому своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті свого батька [PERSON], тому вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Частиною 1статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття. спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved