Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок [ADDRESS] загальною площею - 90.2 кв.м, житловою 52.2 кв.м., допоміжною - 38 кв.м. після смерті [PERSON], який помер [INFO] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] був її чоловіком, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, видайний Пустомитівського РВ ДРАЦС Головного територіального Управління юстиції у Львівській області 23.02.2018р. Відповідачами у цій справі є сини позивача від шлюбу з [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого Виконкомом Чижиківської сільської ради, Пустомитівського району, львівської області, актовий запис від 03.07.2017р. №8. [PERSON] за час свого життя у нотаріальному порядку у Чижиківській сільській раді 26.06.2017р. склав заповіт, все своє майно заповів позивачці. На даний час цей заповіт не змінений і не скасований, про що є запис уповноваженої особи сільської ради на тексті заповіту. Майно [PERSON] складалося із будинковолодіння [ADDRESS], що стверджується довідкою Підберізцівської сільської ради від 02.02.2018р. №74. На день смерті [PERSON] позивачка постійно без реєстрації проживала разом з ним в будинку [ADDRESS]. На даний час продовжує там проживати, про що свідчить довідка Підберізцівської сільської ради від 20.02.2018р. №110. Вказане вище будинковолодіння збудоване на відведеній для забудови земельній ділянці, про що свідчить Рішення виконкому Пустомитівської районної ради депутатів трудящих від 15.04.1971р. №213. Із технічного паспорта на садибний житловий будинок, що виданий керівником субєкта господарювання, згідно номера кваліфікаційного сертифіката серії [NUMBER] від 15.01.2018р. вбачається, що будинок та господарські споруди збудовані у 1970 році, отже з викладеного вище вбачається , що [PERSON] за час свого життя з підстав , що не заборонені законом, а отже - правомірно, набув право власності на будинковолодіння та господарські споруди по [ADDRESS]. Однак існують перешкоди для оформлення спадкої справи у нотаріальному порядку , оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на належне йому майно. Про те , що реєстрація об»єкта нерухомості майна по [ADDRESS] не проводилась, відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за цією ж адресою відсутні, про що вказують довідки Обласного комунального підприємства «БТІ та ЕО» від 20.02.2018р. №1/2003 та інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, видана державним реєстратором Гук О.Б. від 01.03.2018р. У зв'язку з чим, в позасудовому порядку неможливо оформити спадщину. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з»явилась однак від неі надійшла заява в якій вона просить суд справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі також не з»явились, від всіх них надійшли заяви, посвідчені належним чином, про те, що вони позов визнають, оспорювати свої права не будуть, просять суд справу слухати у іх відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], видане 03 липня 2017 року виконавчим комітетом Чижиківської сільської ради Львівської області, актовий запис № 8. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло будинковолодіння [ADDRESS]. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на випадок смерті своїм майном розпорядився на власний розсуд, склавши заповіт, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку на якій розташовано житловий будинок по [ADDRESS] заповідаю своїй дружині [PERSON]. Спадкоємців, які б мали обов'язкову частку у спадщині [PERSON], незалежно від змісту заповіту, судом не встановлено. Згідно довідки Підберізцівської сільської ради №110 від 20.02.2018року позивачка на день смерті чоловіка постійно без реєстрації проживала разом з ним в буд.[ADDRESS] і на даний час продовжує проживати в ньому, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, після смерті чоловіка. Приписами ст. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухвалення рішення суд керувався тим, що згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що об'єктивно стверджують факт прийняття спадщини та відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved