Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права користування житловим приміщенням, вселення, зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні житловим приміщенням посилаючись на те, що вона є донькою відповідачки [PERSON] та рідною сестрою відповідача [PERSON] - рідною сестрою. Все життя її батьки та брат проживали в будинку по [ADDRESS]. У 2004 році її мати - відповідач [PERSON] виїхала за межі України до республіки Італії на заробітки, де працювала протягом 10-ти останніх років. Однак повернувшись у грудні 2014 року її мати разом із її братом [PERSON] почали створювати нестерпні умови для їх спільного проживання, систематично вчиняли сварки, бійки, скандали на побутовому рівні. За таких обставин відповідачі чинили їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, на яке вона за законом має право користування і проживання. А також незаконно позбавили її права проживати у вищевказаному житловому приміщенні, вигнавши її із даного будинку у середині травня 2015 року. У неї не було іншого шляху як тільки тимчасово проживати у знайомих. 26 травня 2015 р. вона прийшла до додому забрати деякі свої речі, проте відповідачі її в будинок не впустили, поміняли замки на вхідних дверях та виштовхали з двору. Крім того вони вчинили сварку, в наслідок якої нанесли їй тілесні ушкодження, у зв'язку із цим вона змушена була викликати працівників міліції. У своїх поясненнях відповідачі вказали працівникам міліції, що вони її ніколи вже не впустять у спірний будинок, тим самим визнали факт незаконного позбавлення її права на житло. А тому просила визнати за нею право користування житловим приміщенням спірному будинку і вселити її у вказаний будинок, зобов'язавши відповідачів не чинити перешкоди у користуванні ним. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх пояснення підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач[PERSON] та представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнали і просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивач добровільно пішла з будинку проживати в інше житлове приміщення. Дійсно відповідачі не хочуть, щоб позивач проживала в цьому будинку та не мають бажання пускати її в нього. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS], належить на праві власності відповідачці [PERSON] (а.с.25). У спірному будинку зареєстровані в якості членів сім'ї відповідачі та позивачка (а.с.5,7). Відповідачі не бажають проживати разом із позивачкою в спірному будинку, перешкоджають їй в цьому і з лютого 2015 року вона не проживає в будинку [ADDRESS] (а.с. 26). Згідно з ст. 405 ч. 1 ЦК України, ст. 156 ч. 4 ЖК Української РСР член сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону, і припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 3 ч. 2, ч. 4 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У ст. 64 ч. 2 ЖК України зазначено, що до членів сім'ї наймача відносяться дружина, діти та батьки. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили суду, що відповідачі дійсно перешкоджають позивачці проживати в спірному будинку і користуватись ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що позивач їй розповідала про те, що відповідачі вигнали її з їхнього будинку. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на думку суду в судовому засіданні не довели факт не проживання позивача у спірному будинку без поважних причин оскільки їх покази спростовуються іншими вищезазначеними доказами по справі. Отже судом встановлено, що відповідачі дійсно в даний час перешкоджають позивачці проживати та користуватись будинком [ADDRESS], де вона зареєстрована і має право проживати. А тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову в частині вселення та зобов'язання відповідачів не чинити перешкод позивачці в користуванні будинком. Що ж стосується позовної вимоги позивача про визнання її права користування спірним будинком то в цій частині позову має бути відмовлено, оскільки ніхто її такого права не позбавляв. Вона зареєстрована в будинку [ADDRESS], відсутні докази тому, що вона без поважних причин понад один рік в цьому будинку не проживає. На підставі викладеного та

Outcome: partial