Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.06.2018 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що даної суми аліментів недостатньо для належного забезпечення рівня життя дитини, для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідач від виконання своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів ухиляється, і на даний час аліменти сплачує часково, за ним рахується заборгованість, а тому забезпечити нормальні потреби дитини аліменти в такому розмірі не здатні, що призводить до порушення прав та інтересів неповнолітньої дитини. Тому позивач вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та до досягнення ним повноліття. 17.02.2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовну заяву не визнає . Зазначає, що факти викладені позивачем у позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. В матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що у відповідача є додатковий дохід. Що стосується тверджень позивачки щодо успадкованого майна відповідачем , то повідомляє , що після смерті матері відповідача відкрилася спадщина за заповітом , однак відповіач не може реалізувати своє право на спадщину , оскільки всі оригінали документів знаходяться у позивачки, яка на неодноразові прохання відпоідача повернути йому документи жодним чином не реагує, чим провокує конфлікт. На теперішній час відповідач не працевлаштований та постійного заробітку в Україні немає. Відповідач час від часу виїжджає на заробітки за кордон. В матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що позивачці потрібні більші витрати на утримання малолітнього сина [PERSON] . Відповідач не припиняв утримувати та матеріально забезпечувати свого сина. Крім того, з відповідача стягуються аліменти на утримання колишньої дружини до досягнення сином трьох років. Максимальна грошова сума аліментів ,яку відповідач може надавати позивачеві становить 1000 грн. на місяць з розхрахунку на одну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи все вище викладене , просив суд відмовити в позові. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.04.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, сина сторін залишено проживати з мамою (а.с.7). Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 12.06.2016 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, з 07.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8) . Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зіст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182\~СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів\~у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів на дитину економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір призначених аліментів на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матірю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Суд вважає, що сума аліментів, які присудженні до стягнення з відповідача на утримання його дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, медичного догляду, лікування, навчання тощо. Суд враховує те, що за відповідачем рахується заборгованіть по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина , яка станом на 23.01.2020 року становить 11700 грн. , та на утримання дружини, до досягнення сином трьохрічного віку 9000 грн.(а.с.25,26). Крім того, суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я дитини, сторін, майновий стан позивача, майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює та те,\~що даних щодо доходу відповідача немає, зобов`язани сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини. Водночас , суд враховує, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини, виїжджає на заробітки за кордон , відповідно суд вважає, що відповідач в змозі виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. При таких обставинах суд вважає, що вимоги позивачки щодо збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 1800 гривень щомісячно, до його повноліття, а в решті позову відмовити. Виконавчий лист, виданий по справі № 345/1742/18 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає відкликанню. Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3\~визначені в порядку\~ст.192 СК України\~аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ч.1\~ст.\~133\~ЦПК України\~ судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судові витрати по справі становлять 768,40 грн. судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена, однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1800 грн., що становить 72% від ціни позову(1800:2500х100=72%), то відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 553,25 грн. (768,40х72%=553,25 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved