Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомунерерго» (далі за текстом ОКП «ДТКЕ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якого вказав, що, відокремлений підрозділ позивача - «Виробнича одиниця обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомунерерго» «Мирноградтепломережа» (далі за текстом «ВО ОКП «ДТКЕ» «Мирноградтепломережа»), здійснюючи свою діяльність з виробництва теплової енергії та постачання її споживачам, надавав в опалювальні періоди теплову енергію у квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у багатоквартирному будинку, приєднаному до системи централізованого теплопостачання. За цією адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , на підставі якого між ОКП «ДТКЕ» та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії у вказану квартиру. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь виниклу заборгованість за надану теплову енергію у період з 01.10.2004 до 01.04.2021 в сумі 44034 грн 25 коп., 3% річних в сумі 510 грн 10 коп. і інфляційні збитки в сумі 831 грн 11 коп. за період з 21.11.2018 по 20.03.2021, а також понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн. Позивач ОКП «ДТКЕ» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у відсутність представника, про те, що він наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідачів до суду. Відповідач [PERSON] , будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ухвали суду від 17.05.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем квартири, розташованої у п`ятиповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , яка підключена до об`єднаної системи централізованого опалення. За вказаною адресою позивач зареєстрована з 24.05.1996. Ці обставини підтверджується довідками Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 22.07.2019 та від 05.05.2021(а.с.9, 56). На ім`я відповідача [PERSON] позивачем відкрито особовий рахунок [NUMBER] (а.с.10, 12). Нарахування плати відповідачу за відпущену теплову енергію проводилося за затвердженим в установленому порядку тарифами, на підставі актів включення (відключення) жилого будинку [ADDRESS] до системи центрального теплопостачання у тому числі від 17.10.2017, 05.04.2018, 29.10.2019, 06.04.2020, 02.11.2020, 09.04.2021; рішень виконавчого комітету Мирноградської міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів 2005-2021 років (а.с.15-17, 22-45). Згідно з розрахунками позивача загальна сума заборгованості відповідача за відпущену теплову енергію за вищевказаною адресою перед позивачем за період з 01.10.2004 до 01.04.2021 склала 44034 грн 25 коп., 3% річних - 510 грн 10 коп. та інфляційні збитки - 831 грн 11 коп. за період з 21.11.2018 по 20.03.2021 (а.с.10-11). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. До комунальних послуг згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2017 (набув чинності з 01.05.2019) відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний щомісячно вносити плату за комунальні послуги у строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила), плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач, як наймач жилого приміщення, має перед позивачем зобов`язання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки нею отримувалися надані позивачем послуги на підставі договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку на її ім`я. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у у справі № 638/11034/15-ц. Оскільки відповідач в односторонньому порядку порушила умови договору, з неї підлягає стягненню виникла заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2004 до 01.04.2021 в сумі 44034 грн 25 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи цю норму закону, вимоги позивача та наявну заборгованість, з відповідача також підлягають стягненню 3% річних в сумі 510 грн 10 коп., інфляційні збитки в сумі 831 грн 11 коп., розраховані за період невиконання грошового зобов`язання з 21.11.2018 по 20.03.2021. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп. На підставі ст.ст.67, 162 ЖК України, ст.ст.525, 526, 625 ЦК України, законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved