Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Семенівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 14.02.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-16038-140207, за яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 2023,00 грн. для придбання певного майна на умовах визначених Договором. Відповідно до умов п. 2.3. Договору за користування Кредитом Відповідач повинен сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 5,5% на рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,99% в місяць відповідно до п.2.5. Договору . ПАТ «Дельта Банк» свої зобов’язання за вказаним Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав. У зв’язку з порушенням зобов’язань за кредитним договором Відповідач, станом на 18.02.2014р. має заборгованість на загальну суму 1026,90грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту – 576,46 грн.; заборгованість за відсотками – 5,87 грн.; заборгованість за комісіями – 444,57 грн.; Позивач прохав стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 002-16038-140207 від 14.02.2007р. в розмірі 1026грн. 90коп. та судові витрати. Позивач, ПАТ «Дельта Банк» прохав суд здійснити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Про причини неявки суд не повідомив. З огляду на викладене суд, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи, проти чого позивач не заперечував. Судом, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, встановлено наступні обставини. 14.02.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-16038-140207, за яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 2023,00 грн. для придбання певного майна на умовах визначених Договором. Відповідно до умов п. 2.3. Договору за користування Кредитом Відповідач повинен сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 5,5% на рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,99% в місяць відповідно до п.2.5. Договору . ПАТ «Дельта Банк» свої зобов’язання за вказаним Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у визначеному розмірі. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав. У зв’язку з порушенням зобов’язань за кредитним договором Відповідач, станом на 18.02.2014р. має заборгованість на загальну суму 1026,90грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту – 576,46 грн.; заборгованість за відсотками – 5,87 грн.; заборгованість за комісіями – 444,57 грн.; Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним Чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства… Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов’язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved