Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування мотивуючи свої вимоги тим, що 05 червня 2012 року помер її вітчим [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, до складу якого входить частка в будинку розташованого в смт. Ладан Прилуцького району по вул.. Машинобудівників 29а. Усе своє майно після смерті вітчим [PERSON] заповів їй згідно заповіту від 08.04.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Ладанської селищної ради Прилуцького району і зареєстрованого в реєстрі за №35. Позивачка прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу відповідної заяви в межах визначеного рішенням суду додаткового строку, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу за №60582341 у спадковому реєстрі. Спадкоємці, що мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Посилаючись на ті обставини, що позивачка на даний час не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку, розташованого в смт. Ладан, Прилуцького району, вул. Машинобудівників, 29а, та зареєструвати право власності на нею, оскільки відповідно п. 4.15 глави 7 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, та ч.8 ст.67 Закону України «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, а тому оскільки документ, який посвідчує право власності вітчима на вищезазначену частку будинку відсутній позивачка і просить суд визнати право власності на ? частину вище вказаного будинку за нею. Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав\~\~позовні вимоги [PERSON] та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 05 червня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-ЕЛ № 188218, виданого виконкомом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис № 43. За життя [PERSON] склав заповіт на випадок своєї смерті яким зробив таке розпорядження усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося в тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповідає [PERSON]. На підставі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 « Про судову практику у справах про спадкування»\~\~роз'яснено, що\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 « Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення фактів або його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або в інших випадках, якщо позасудовим шляхом вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно є неможливим. Відповідно до узагальнення судової практики, викладеної в Постанові Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішими причинами звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, з причин неналежним чином оформлених право встановлювальних документів та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки непоодинокі, мають масовий характер і суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на спадкове майно при наявності обґрунтованих підстав. \~\~\~\~ Пунктом 3.1. вищезазначеної постанови, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі квартири, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Враховуючи те, що позивачкою не надано обгрунтованої відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed