Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини з зони проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України і доводи мотивує тим, що з відповідачем по справі вона мешкала в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року у м. Донецьку. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 21.01.2013 року шлюб було розірвано на підставі рішення Петровського районного суду м. Донецька. Неповнолітній син [PERSON] залишився проживати разом з позивачкою. В звязку з небезпечною ситуацією у м. Донецьку позивачка разом з сином тимчасово переїхали проживати в м. Волноваху і взята на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, згідно довідки № 1438-000248 від 21.10.2014 року. Позивачка утримує та належним чином опікується про здоровя сина, його фізичний, духовний та моральний стан. Після розлучення відповідач участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться розвитком дитини, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Всі питання щодо виховання сина позивачка вирішує самостійно. В звязку з проведення АТО на території Донецької області, позивачка не має можливості відвідувати разом зі сином її батьків які мешкають в м. Донецьку та інших рідних, так як на виїзд неповнолітнього сина, потрібна письмова згода батька дитини нотаріально посвідчена. При зверненні позивачки до батька дитини, відповідача по даній справі з проханням надати згоду на виїзд сина з зони АТО на непідконтрольну територію України, а саме м. Донецька, де він саме мешкає, останній категорично відмовився надати таку згоду. Вважає, що така позиція відповідача, батька неповнолітнього [PERSON], шкодить інтересам сина та вказує на зловживання відповідачем його батьківськими правами. В теперішній час позивачка має другу родину і малолітню дитину [PERSON], [INFO], тому в теперішній час вона тимчасово не має можливості супроводжувати сина, а в подальшому коли донька підросте, буде мати таку можливість, тому в теперішній час бажає, щоб її батько, а дідусь її сина [PERSON], [INFO], супроводжував її сина, а потім вона і сама буде супроводжувати, тому просить надати дозвіл її сину на неодноразові поїздки, а саме виїзд з зони АТО на непідконтрольну територію, а саме м. Донецьк до закінчення проведення антитерористичної операції в Донецькій області. В судове засідання позивачка не зявилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовну заяву підтримала. Судова повістка відповідачу не направлялась, на підставі листа Донецької дирекції центру поштового звязку «Укрпошта» поштова кореспонденція згідно наказу ДД УДІПІЗ «Укрпошта» № 389 від 28.11.2014 року призупинена в звязку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій та Луганський областях. Зазначено перелік населених пунктів в тому рахунку і м. Донецьк. Третя особа - представник органу опіки та піклування Волноваської міської ради, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про причину неявки суд не інформував, причину неявки суд визнає не поважною, заперечень на позовну заяву також не надав, тому суд вважає, що позов визнав. Суд, вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», документом, який дає право на виїзд з України і посвідчує особу громадянина України під час перебування за межами країни, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. На підставі ст. 4 вищевказаного закону, оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально посвідченої заяви батьків або законних представників батьків. При відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої громадянина України за межі України або на не підконтрольну територію України, може бути наданий на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону, вказані підстави, для тимчасових обмежень у справі виїзду громадян за межі України, або на не підконтрольну територію України в даній справі відсутні. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мешкали в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року у м. Донецьк, а 21.01.2013 року шлюб було розірвано на підставі рішення Петровського районного суду м. Донецька. Про те, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження, де в графі батьки вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], зроблено актовий запис № 422, місце реєстрації відділ реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьк. Серія 1-НО № 346130. Доводи про те, що неповнолітня дитина мешкає з позивачкою, вбачається з копії довідки № 1438-000248 від 21.10.2014 року виданої УПСЗН Волноваської районної державної адміністрації, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований у [INFO] б. № 30 «а» кв.№ 15, Донецької області і мешкає з матірю [PERSON], що є наявною у справі. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що дівоче прізвище позивачки [PERSON], а після укладення шлюбу з - [PERSON] 12.07.2008 року, були присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Родинні відносини позивачки по справі і [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження на імя позивачки, копія якого є в с праві і з якого вбачається, [PERSON], [INFO], в графі батьки зазначено батько [PERSON]. Про те, що заявниця має другу родину і доньку, підтверджується свідоцтвом про народження на імя [PERSON], [INFO], що є наявним у справі і в графі батьки зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON], згідно копії паспорта на імя [PERSON], він зареєстрований [INFO] б. №60 кв. №34, що також є наявним у справі. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позов позивачки підлягає задоволенню, оскільки з наданих доказів вбачається, що неповнолітній син [PERSON] мешкає з матірю, після розірвання шлюбу між сторонами по справі. Питання стягнення аліментів позивачка не ставить, відповідач участі у вихованні сина не приймає. Добровільно відповідач не надав згоди на виїзд неповнолітнього сина з території проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України, а саме в м. Донецьк в гості до рідних дідуся та бабусі та інших рідних, які мешкають в м. Донецьк, де також мешкає і відповідач по даній справі, що вбачається з наданих документів по справі, тому, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього з території проведення антитерористичної операції на не підконтрольну територію України може бути дозволений за рішенням суду.

Outcome: approved