Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 9 серпня 2013 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 16 лютого 2016 року. Дитина проживає разом з нею, існують суперечки щодо участі відповідача в утриманні дитини. Він працездатний, інших дітей не має. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дочку у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дочкою повноліття. Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання на не зявилася, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с. 8) Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згодний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі аліментів, визначеному законодавством, посилаючись на скрутний майновий стан через відсутність роботи. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому у виконкомі Грузчанської сільської ради Кролевецького району Сумської області 9 серпня 2013 року, актовий запис за №02, який розірваний за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 2 лютого 2016 року (а.с.5, 7). Під час шлюбу 5 травня 2014 року у подружжя народилася дочка [PERSON], у свідоцтві про народження якої [PERSON] записаний батьком, [PERSON] - матірю (а.с.6).Дитина проживає з матірю, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка не працює, отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. на місяць (а.с.14), і 842,68 грн. на місяць державної допомоги малозабезпеченим сімям (а.с.16), а тому самостійно не може забезпечити дитину усім необхідним, створити нормальні умови для життя та розвитку дитини. Також суд враховує, що відповідач систематичних витрат на утримання дочки не несе, домовленості щодо утримання дитини між сторонами немає. Поряд з цим суд враховує, що відповідач працездатний, інших утриманців не має. Таким чином він повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки стосовно своєї малолітньої дочки [PERSON], в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме її життєві потреби. Що стосується його згоди сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законом, що на даний час становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 368,40 грн. (1228 грн. х 30%), то ця сума аліментів замала, щоб задовольнити мінімальні потреби дитини. Поряд з цим, суд враховує, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісяця. За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 травня 2016 року 1228 грн., з 1 грудня 2016 року 1313 грн., оцінивши докази, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial