Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки доходу останнього. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вони з відповідачем є батьками малолітньої дитини, яка проживає з нею. Зазначила, що на даний час вони не мають згоди щодо матеріального забезпечення дитини, відповідач добровільно коштів на утримання останньої не надає У зв`язку з цим просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини. Ухвалою від 02.04.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач у відзиві вказав про часткове визнання позову та готовність сплачувати аліменти у розмірі 1/4 своїх доходів. Решту вимог позивачки вважає безпідставними. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви випливає, що тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є частково обґрунтованими. Заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. Виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що належним і достатнім буде розмір аліментів у виді 1/4 частини щомісячного доходу відповідача. За таких обставин та міркувань суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial