Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 12485,94 гривень і судові витрати, посилаючись на те, що 01.02.2017 року між позивачем і [PERSON] було укладено договір №ВВ4-27134-Ф/17-DOM, згідно з вимогами якого позивач відкрив відповідачу картковий та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, строком дії дозволеного овердрафту в сумі 10100,00 грн. 12 місяців, зі сплатою базової процентної ставки за користування у розмірі 30 % річних і процентної ставки на прострочену заборгованість у розмірі 48 % річних. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту і відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.02.2017 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (кредитор) і [PERSON] (позичальник) було укладено договір №ВВ4-27134-Ф/17-DOM про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами за тарифним планом Універсальна картка «Домовичок» (а.с.9-16, 17, 18, 19-20), згідно з умовами якого кредитор відкрив позичальнику картковий та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, строком дії дозволеного овердрафту в сумі 10100,00 грн. 12 місяців, зі сплатою базової процентної ставки за користування у розмірі 30 % річних і процентної ставки на прострочену заборгованість у розмірі 48 % річних. Відповідно до п.2.2.3.8 договору №ВВ4-27134-Ф/17-DOM від 01.02.2017 року погашення суми основного боргу за дозволеним овердрафтом здійснюється у розмірі мінімального платежу до 25 числа кожного місяця протягом строку дії ліміту Дозволеного овердрафту, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому на картковому рахунку клієнта був встановлений ліміт дозволеного овердрафту та за умови наявності заборгованості на день розрахунку мінімального платежу, за рахунок надходження коштів на картковий рахунок клієнта. Згідно з п.2.2.3.9 договору №ВВ4-27134-Ф/17-DOM від 01.02.2017 року у разі повного або часткового непогашення клієнтом суми мінімального платежу в зазначені вище строки сума непогашеної заборгованості за мінімальним платежем визнається простроченою та наступного банківського дня переноситься на рахунок простроченої заборгованості. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору №ВВ4-27134-Ф/17-DOM від 01.02.2017 року не виконує, в обумовлені строки кредит і відсотки по ньому не сплачує. Станом на 05.04.2018 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12485,94 гривень, а саме: 6067,19 гривень заборгованість по кредиту поточна, 4016,21 гривень заборгованість по кредиту прострочена, 264,47 гривень заборгованість по процентам поточна, 2138,08 гривень заборгованість по процентам прострочена (а.с.22, 23-25). Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останній заходів до погашення заборгованості у повному обсязі не вжив. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №ВВ4-27134-Ф/17-DOM від 01.02.2017 року позивач надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору №ВВ4-27134-Ф/17-DOM від 01.02.2017 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved