Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 07.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.09.2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №51. (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.8). Згідно ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved