Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивачка у серпні 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між сторонами виник спір щодо місця проживання дітей. Позивачка вважає, що оскільки з її боку створенні всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, гармонійного розвитку їх особистості, проживання разом з матір`ю відповідає в першу чергу інтересам дітей, а вона в свою чергу бажає та має можливість забезпечити своїм дітям належні умови проживання, повною мірою займатися їх вихованням. Ухвалою суду від 31.08.2020 зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 01.10.2020 орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області за клопотанням представника позивача замінено належною третьою особою - органом опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, в останнього витребувано письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання\~разом з матір`ю. Ухвалою суду від 26.01.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представник позивача адвоката Куцигіна І.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності органу опіки з урахуванням наданого висновку про розв`язання спору щодо місця проживання дітей. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.06.2011 року між сторонами укладено шлюб, у якому народилось двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/414/20, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.03.2021 року. Після розірвання шлюбу згоди щодо місця проживання дітей між сторонами не досягнуто. При цьому згідно з довідки №1640, від 18.06.2020 року виданої Виконавчим комітетом Терпіннівської сільської ради, на підставі акту обстеження депутата Терпіннівської сільської ради [PERSON] діти [PERSON] 2014 року народження, [PERSON] , 2016 року народження мешкають разом з матір`ю [PERSON] . Позивачка офіційно працевлаштована, забезпечена житлом, стан її здоров`я задовільний, вона має достатньо часу для того, щоб приділяти увагу дітям, приймає активну участь у виховному процесі, опікується їх станом здоров`я. Разом з позивачкою та дітьми мешкають її батьки, які також приймають активну участь у вихованні дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області від 25.01.2021 року, №01-24/31 в інтересах дітей доцільним буде визначення місця їх проживання саме з позивачкою. Зазначені обставини встановлено на підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України). Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. За змістом\~ст. 160-161 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої\~статті 161 СК України\~свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Суд, визначаючи місце проживання дітей в контексті першочергового врахування саме їх інтересів, які переважають над інтересами батьків, надаючи належну оцінку наявним у справі доказам, з урахуванням обстановки, в якій діти проживають на цей час, ставлення матері до дітей, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність облаштованого житлового приміщення для дітей, позитивну характеристику матері, її участь у вихованні і навчанні дітей, піклуванні про їх здоров`я, враховуючи байдуже ставлення відповідача до вирішення питання про місце проживання дітей в ході розгляду цієї справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved