Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом зазначивши, що відповідач є батьком неповнолітнього, [PERSON] , [INFO] . З вересня 2011 року відповідач припинив стосунки з позивачкою та дитиною, та проживає окремо. З часу окремого проживання, відповідача участі у вихованні та утримання сина не приймав, його життям, здоров`ям не цікавився, аліменти на його утримання не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму 27534,50 грн. За таких обставин, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Представник позивача, [PERSON] просив суд задовольнити вимоги позивачки з посиланням на обставини викладені у позовній заяві. Також суду пояснив, що з липня 2011 року відповідач жодного разу не поцікавився життям сина, не навідував його та аліментів не сплачує. Сам малолітній не знає свого біологічного батька, й батьком називає діда. Оскільки відповідач ухиляється від виховання сина, ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, при цьому, ані позивачка ані члени її сім`ї жодних перешкод у побаченні з дитиною відповідачеві не чинять, просив задовольнити вимоги позивачки та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви від 03 вересня 2009 року, просив суд розглянути справу без його участі, оскільки не заперечує проти задоволення вимог позивачки щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , за таких обставин, в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивачки, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Представник орган опіки та піклування Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької Мотрич Ю.І., проти задоволення вимог позивачки не заперечила. За посадою працює у службі у справах дітей Герцаївської районної державної адміністрації та прийняла участь у зібранні та готуванні документів за заявою позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав, а також прийняла участь у роботи органу опіки та піклування Герцаївської районної державної адміністрації при розгляді даного питання. Зібрані документи дають можливість для висновку, що відповідач з 2011 року проживає окремо від позивачки та сина, останнього не навідує, його життям не цікавиться, участі у його вихованні не приймає та матеріально не допомагає. Сам відповідач був запрошений та присутній при розгляді питання органу опіки та піклування щодо позбавлення його батьківських прав. При цьому його поведінка була пасивною, підтвердив обставини того, що через зайнятість сина не навідував та аліменти не сплачував, й не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] . Така поведінка відповідача є свідченням нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, про що зазначено у висновку органу опіки та піклування. Суд, з урахуванням пояснень учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити про наступне. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, з урахуванням предмету позову в контексті положень статей 12, 76-81 ЦПК України, позивачка повинна довести, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а відповідач зобов`язаний довести протилежне, тобто належне виконання ним як батьком обов`язків щодо виховування дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] (прізвище змінено на - [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 липня 2017 року) [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони за даною справою, про що свідчить свідоцтво про народження останнього (а.с. 7). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно акту складеного Горбівським старостинським округом №2 Герцаївського району від 26.11.2019 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю в [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , з липня 2011 року проживає окремо від сина, не навідує його та не бере участі у вихованні сина (а.с. 15). За даними Герцаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та характеристики неповнолітнього [PERSON] , останній навчається у 5-му класі Герцаївської ЗОШ. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень та має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Успіхами [PERSON] цікавиться його мати та дідусь, які відвідають батьківські збори, свята та заняття. Батько не бере участі у вихованні дитини та протягом періоду навчання сина, жодного разу не відвідав заклад та не цікавився життям останнього (а.с.12). Згідно психологічного висновку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , останній перебуває в хорошому емоційному стані, проживає з матір`ю, бабусею та дідом. Батько залишив сім`ю коли [PERSON] було півтора року, тому про батька нічого не пам`ятає та зустрічатися із ним не бажає (а.с.13). Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідач проживає окремо від сина, а саме в [ADDRESS] (а.с.14). За судовим наказом Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , щомісячно, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку по досягненню сином повноліття (а.с. 8-9). Заборгованість по аліментах відповідача, станом на 01.05.2020 року складає 27534, 50 грн. (а.с. 16-17). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.15 своєї постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання участі батька у вихованні дитини було предметом розгляду органу опіки та піклування. За висновком органу опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації від 03.04.2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25). В силу ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин, оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності в контексті положень п.2 ч.1 ст. 164 СК України, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме, не піклується про сина, не бере участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє до нього батьківської турботи та уваги, не турбується про його фізичний і духовний розвиток. За вказаних обставин, приймаючи до уваги позицію відповідача по суті позову, суд приходить до висновку про його позбавлення батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із чим, вимоги позивачки підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved