Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка у жовтні 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS], шляхом стягнення з неї на його користь відповідної грошової компенсації та визнання за нею права власності на ? частку зазначеної квартири, заг. пл..63,8 кв.м. та житл. пл..41,9 кв.м. Разом з цими вимогами позивач також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку (згідно ст. 74 ЦПК України) поважних причин неявки суду не представили, чим позбавили суд можливості вислухати її пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи пояснення сторін по справі в минулих судових засіданні, прийшов до висновку що по справі необхідно винести додаткове рішення з приводу стягнення з відповідача судових витрат та зазначенням технічної характеристики квартири. З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2015р. по вказаній справі Приморським районним судом м. Одеси постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволені, а саме: Припинити право власності [PERSON] на ? частку квартири [ADDRESS]; Виплатити [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 187 645з депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, що внесені [PERSON] згідно платіжного доручення №2 від 05.03.2015р. Визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 15.08.2006р. та копії технічного паспорту від 27.08.2012р. спірна квартира складається з 3-х житлових кімнат, заг. пл.. та 63,8 кв.м. і житл. пл..41,9 кв.м. Також вбачається з позовних вимог що позивач просив стягнути і судові витрати, при цьому також наголосив в судових дебатах представник позивачки, яка просила стягнути судовий збір, та витрати, пов'язані з оплатою за проведення судових експертиз. Всі докази судом досліджувались та наявні в матеріалах справи. Згідно квитанції (а.с.1, 29,30) позивач при подачі позову сплатила судовий збір у сумі 640 грн. та на суму 507 грн., Також по справі згідно ухвал суду від 04.11.2013р. та від 08.09.2014р. призначалися судові будівельно-технічні експертизи за які позивачем була сплачено 2116 грн.80 коп.(а.с.83, 97) та 2952 грн. (а.с.177). Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до зазначеної норми процесуального права, у суду є всі процесуальні права розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без присутності інших учасників процесу. Судом встановлено, що при винесенні рішення суд не визначився з судовими витратами, які згідно зі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6215 грн.80коп. Таким чином суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення суду та доповнити резолютивну частину абзацом щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 6215,80 гривень. Також доповнити резолютивну частину рішення суду, а саме 4 абзац резолютивної частини словами «загальною площею 63,8 кв.м, житловою площею 41,9 кв.м.» З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved