Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] від 11.11.2013 року, зареєстрованого в реєстрі №1243 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 353000 грн. суми боргу за договором позики від 26.09.2012 року таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що нотаріус не впевнилася в безспірності заборгованості, так як в договорі позики було зазначено про повернення позиченої суми на розрахунковий рахунок позикодавця в Приватбанку, однак виписки з банківського рахунку [PERSON] нотаріус не витребувала. Крім того, номеру рахунку, на який слід повертати суму боргу договір позики не містить, а зазначена сума боргу у виконавчому написі нотаріуса в 353000 грн. не є еквівалентом 43360 доларів США, як було зазначено в договорі позики, а більше. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги. Позивачка в судове засідання не з*явилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, про поважні причини своєї неявки не повідомила, направила в суд свого представника. Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що пропозиція укласти договір позики грошей саме у приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] виходила від самої позивачки, так як вони між собою були добре знайомі, а також позивачка запропонувала йому відкрити рахунок в Приватбанку і повідомила, що так їй було б зручніше сплачувати йому борг. На вказані пропозиції він погодився, відкрив розрахунковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк», про що повідомив позивачку і про те, що вона знала його номер рахунку підтверджує той факт, що вона перерахувала на його рахунок половину витрат на оплату послуг нотаріуса відповідно до їх обоюдної домовленості. Після спливу терміну договору позики він неодноразово телефонував та особисто приїжджав до позивачки з приводу повернення коштів, вона не відмовлялася від боргу, але посилалася на скрутне матеріальне положення та великі фінансові зобов*язання перед іншими кредиторами. Тоді він звернувся з заявою до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] за допомогою і вона за його заявою видала виконавчий напис. Сума боргу в договорі зазначала в гривнях - 353000 грн. і саме цю суму стягнула нотаріус. Третя особа- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові заперечення, з яких вбачається, були подані нотаріусу всі необхідні документи для здійснення стягнення заборгованості у безспірному порядку і при виконання виконавчого напису нотаріус повністю дотримувалась законів та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Оскільки в справі достатньо доказів, що свідчать про права та обов'язки сторін суд вважає можливим розглядати справу у відсутність третьої особи та позивачки. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разу його порушення, невизнання чи оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів в суді. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. В разі обґрунтованості позовних вимог суд скасовує виконавчий напис та стягує з боржника на користь кредитора дійсну суму боргу. 26.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно з умовами якого [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 353000 грн. строком до 26.09.2013 року. Повернення позиченої суми має бути на розрахунковий рахунок [PERSON] в Приватбанку. Витрати за укладення договору сплачує [PERSON] Договір посвідчено приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим номером 1916 (а.с.36). 15.10.2013 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] з заявою про видачу виконавчого напису та пред8явлення договору позики до стягнення в примусовому порядку ( а.с.46). 15.10.2013 року за №122/01-16 приватний нотаріус ХМНО [PERSON] направила цю заяву [PERSON] в порядку ст.84 «Про нотаріат» ( а.с.45), яка була отримана [PERSON] 18.10.2013 року згідно зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого листа ( а.с.47). Оскільки заперечень від [PERSON] не надійшло , у відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 31172 від 29.06.1999 року, 11.11.2013 року приватний нотаріус ХМНО [PERSON] здійснила на борговому документі - договорі позики від 26.09.2012 року виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 353000 грн. суми боргу. В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що до винесення виконавчого напису [PERSON] не здійснювала будь-яких дій по повернення позичених коштів [PERSON] і грошей йому не передавала, хоча знала його місце проживання, засоби зв*язку, спілкується з ним, мала можливість повернути борг. Про те, що [PERSON] знала номер розрахункового рахунку [PERSON] свідчить пояснення відповідача та виписка з його розрахункового рахунку ( а.с.28-31), який підтверджує, що [PERSON] після укладення договору позики перерахувала [PERSON] на його розрахунковий рахунок 1800 грн. коштів, які він сплатив за послуги нотаріуса замість [PERSON], які повинна була сплатити вона за умовами договору і які вона йому повернула 01.10.2012 року. Оскільки грошові розрахунки в України проводяться національною валютою -гривнею, то наявність у договорі позики посилання на еквівалент суми позики в доларах не впливає на цивільний обов*язок [PERSON] по поверненню позики, яка зазначена в договорі позики в національній валюті. Сума позики 353000 грн. законно і обґрунтовано зазначено нотаріусом в виконавчому написі. Позивачка не надала доказів на спростування безспірності свого боргу перед [PERSON] згідно договору позики від 26.09.2012 року, дійсність якого ніким на разі не оспорена. Навпаки, в судовому засіданні встановлено, що на момент винесення виконавчого напису приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] існували всі підстави для видачі виконавчого напису, він виданий законно та обґрунтовано. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються з на законі і тому в їх задоволенні відмовляє.

Outcome: dismissed