Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

позивач ЛКП «Центральне» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі не зареєстровані за адресою [INFO]. кв.18. але є співвласниками даної квартири. Послуги з утримання будинку і прибудинкової території надає ЛКП «Центральне», оскільки останній є балансоутримувачем зазначеного будинку. Між позивачем та відповідачем встановлені зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на травень 2017 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 3113,75 грн. (послуги з утримання будинку та прибудинкової території - 2208.88 грн. та послуги з постачання холодної води та водовідведення - 904.87 грн.) Це свідчить про неналежне виконання відповідачами зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та холодну воду в установлений законодавством строк. Факт виникнення відносин між позивачем та відповідачем стверджується тим, що ЛКП «Центральне» надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Після збільшення позовних вимог ЛКП «Центрльане» просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3236,96 та послуги з постачання та водовідведення холодної води в сумі 904,87 грн., всього - 4141,83грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення тотожні зазначеним у позовній заяві. Відповідачі до суду не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 24.01.2018 року подали відзив на позов, в якому позовні вимоги визнали частково, зокрема готові оплатити заборгованість в сумі 904,87 грн. за постачання та водовідведення холодної води та послуги на утримання будинку та прибудинкової території, а також просили здійснити перерахунок заборгованості. Окрім цього, просили розгляд справи здійснювати у їхній відсутності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини. Відповідно до довідки ЛКП «Центральне» № 8908 від 15.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] . Згідно з розрахунками, наданими позивачем, станом на травень 2017 року відповідачами утворилась заборгованість у сумі 3113,75 грн. Відповідно до поданого позивачем заперечення на відзив від 20.02.2018 року відповідачами неодноразово сплачувалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території за певні місяці. 20.02.2018 року представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що ЛКП «Центральне» звернулося у суд за захистом своїх прав в липні 2017 року із заборгованість 2208,88 грн., яка була станом на червень 2017 року, з того часу заборгованість кожного місяця збільшується. Станом на 09.02.2018 року борг за надані послуги становить 3236,97 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України зазначено, що власність зобовязує, орієнтуючи власників на те, що кожен з них не лише має субєктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використання цих прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі зобовязані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами пункту 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з чинним законодавством житлово-комунальні послуги повинні надаватися на підставі договорів, а відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець та споживач зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено термін «договір» а саме договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Разом з цим, ст. 11 ЦК України зазначено, що зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Тобто, згідно зазначеної статті цивільні права та обовязки виникають не тільки за прямо вказаних обставин, а й з інших юридичних фактів. Юридичні факти у цивільному праві це факти обставини, з якими норми цивільного права повязують встановлення, зміну, припинення, поновлення тощо цивільних прав і обовязків. Тобто, група юридичних фактів закріплюється в одній нормі і є явищем одного порядку. Таким чином, юридична (фактична) сукупність містить взаємоповязані елементи, які окремо можуть взагалі не мати правового значення або породжують не ті наслідки, яких прагнули субєкти права. Так, для виникнення права на жиле приміщення в будинках державного або громадського фонду є наявність юридичної сукупності: рішення про надання житла, видача ордера тощо. Вказані обставини є етапом на шляху до виникнення прав та обовязків. Отже, незалежно від того, чи є громадянин власником приватизованої квартири або наймачем неприватизованої квартири, він є споживачем житлово-комунальних послуг, тому його обовязком являється своєчасна оплата наданих послуг. Оскільки ЛКП «Центральне» надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються (без укладання договору), то останні повинні сплачувати кошти за споживання таких послуг. Таким чином, суд вважає, що між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території водопостачання та водовідведення холодної води. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт неналежного виконання обовязків за договорами з боку споживачів комунальних послуг. Тому, позовні вимоги ЛКП «Львівтеплоенерго» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600, грн.. Відтак, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача по 800,00 грн. з кожного.

Outcome: approved