Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з проханням визнати за нею право власності на самочинно переобладнану нежитлову побудову ( магазин ). Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що у с. Ралівка, Самбірського району на земельній ділянці площею 0,0892 га., розташованої за адресою [ADDRESS] побудувала житловий будинок. Вказана земельна ділянка належала їй згідно державного акту на право приватної власності на землю від 01.09.2008 року № 010844300116, цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право власності за № САС № 886191 від 24.12.2009 року виданого виконавчим комітетом Ралівської сільської ради їй на праві приватної власності належить будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0892 га., зареєстрована в КП Самбірському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 24.12.2009 року. 02.03.2010 року виконавчим комітетом Ралівської сільської ради рішенням № 52 їй було надано дозвіл на будівництво гаражу та майстерні. На початку будування гаражу та майстерні сусіди дали згоду та не заперечували проти побудови гаражу та майстерні на її земельній ділянці. Рішенням виконавчого комітету № 192 від 18 09 2012 року їй дано дозвіл на переобладнання приміщення гаражу під комерційне використання ( торгівля товарами продовольчої групи ) тобто під магазин. Вона провела переобладнання, виготовила технічний паспорт. Після того звернулася до Самбірської РДА з проханням зареєструвати побудований магазин та видати свідоцтво про право власності, але відповіді не отримала. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Ралівської сільської ради до суду не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, направив суду клопотання в якому просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 01.09.2008 року № 010844300116 позивачці належить земельна ділянка площею 0.0892 га., розташованої за адресою с. Ралівка [ADDRESS], цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право власності за № САС № 886191 від 24.12.2009 року виданого виконавчим комітетом Ралівської сільської ради їй на праві приватної власності належить будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0892 га., зареєстрована в КП _Самбірському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості від 24.12.2009 року. 02.03.2010 року виконавчим комітетом Ралівської сільської ради рішенням № 52 їй було надано дозвіл на будівництво гаражу та майстерні. Рішенням виконавчого комітету № 192 від 18 09 2012 року надано дозвіл на переобладнання приміщення гаражу під комерційне використання ( торгівля товарами продовольчої групи ) тобто під магазин . Відповідно до висновку технічного обстеження « Нежитлова будівля: магазин на [ADDRESS] відповідає чинним будівельним нормам і правилам, відповідає пожежним, санітарно - епідеміологічним нормам, придатний до експлуатації. На магазин був розроблений проект приватним підприємством «Укрбудінжиніринг», який погоджений із Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч.1,2 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена ( створена ) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила ( створила ) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Згідно ч.2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ч.5ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивачка є власником земельної ділянки, на якій переобладнано нежитлові будівлі під магазин, права інших осіб не були порушені, тому за нею має бути визнано право власності на магазин з побутовим приміщенням площею 85.5 кв. м. під літерою А-1 згідно технічного паспорту.

Outcome: approved