Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свого позову позивач КС «Імперіал ЛТД» посилається на те, що 28.05.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3254, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту. Цього ж дня був укладений договір поруки з [PERSON] № 3254/1, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача, що випливають з кредитного договору № 3254 від 28.05.2013 року. Також, цього ж дня був укладений договір поруки з [PERSON] № 3254/2, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача, що випливають з кредитного договору № 3254 від 28.05.2013 року. Незважаючи на прийнятті зобов'язання, відповідач постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Станом на 22 червня 2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 37722,33 гривень. Тому, позивач КС «Імперіал ЛТД» просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 3254 від 28.05.2013 року в розмірі 37722,33 гривень, суму судових витрат. У судове засідання представник позивача КС «Імперіал ЛТД» не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляду справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судовими повістками рекомендованою поштою на ім'я відповідача. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, надали письмові заперечення, вважали договір поруки припиненим у зв'язку із закінченням строку його чинності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.05.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3254, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачеві кредит в сумі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання кредиту. Незважаючи на прийнятті зобов'язання, станом на 22 червня 2017 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 37722,33 гривень. Розрахунок в частині заборгованості зі сплати основної суми кредиту та нарахованих відсотків сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем в розмірі 37722,33 гривень, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача КС «Імперіал ЛТД» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості з поручителів [PERSON] та [PERSON] суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч.2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-6цс14-1 (постанова від 17 вересня 2014 року.), а також у правовій позиції викладений у правовій позиції ВСУ 6 цс 27216. Строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України), а зазначена норма передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя, протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред' явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя, не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Пред'явлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, що передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України, розуміється як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання зо договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредтиним договором перебачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 25-го числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, останній платіж виконано боржником [PERSON] не в повному обсязі 17.06.2013 року, тобто з цієї дати, що підтверджується представником позивача у судовому засіданні, відповідальність, яка передбачена кредитним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Судом встановлено та підтверджено доказами, що [PERSON] неналежно виконувались умови кредитного договору з 30.06.2013 року, тому суд приходить до висновку з цієї дати починається перебіг строку в розумінні ч.4 ст. 559 ЦК України. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Тобто договір поруки є припиненим в силу закону, стягнення в солідарному порядку з поручителем не підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги КС «Імперіал ЛТД»до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial