Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, у зв'язку з продовженням навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до листопада 2013 року з її батька, [PERSON], стягувались аліменти на її утримання на користь матері. [INFO] їй виповнилося 18 років. На даний час вона навчається на 4 курсі денного відділення Київського міського медичного коледжу, проживає в м. Київ. Вона перебуває на утриманні матері, а батько відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу, незважаючи на те, що має таку можливість. Тому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти в сумі 1000 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, але водночас не заперечувала щодо стягнення аліментів з відповідача в меншій сумі, а саме в сумі 500 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши при цьому, що він не має змоги сплачувати 1000 гривень кожного місяця, оскільки постійного місця роботи не має, має мінливий дохід, також має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а тому згоден сплачувати аліменти в сумі 400 грн. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка народилася 28.11.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 3). Відповідно до довідки Київського міського медичного коледжу від 04.12.2013 року № 06 [PERSON] навчається в Київському міському медичному коледжі на ІV курсі денного відділення не державної форми навчання. Термін навчання становить з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року (а.с. 4). Згідно копії трудової книжки відповідач не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. ( а.с. 9- 11). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв'язку з їхнім навчанням. Згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, повнолітніми дочкою, сином. Судом достовірно встановлено, що позивачка дійсно навчається на денній не державній формі навчання, не працює та перебуває на утриманні матері, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Всупереч даної правової норми позивачка не надала в судовому засіданні жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу саме в сумі 1000 гривень і що саме ця сума необхідна для її навчання. Отже враховуючи вищевикладене та те, що відповідач на даний час не працює, але має тимчасовий заробіток та мінливий дохід, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, але в меншому розмірі, ніж заявлено в позові суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 450 гривень. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: partial