Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області звернувся до суду з даним позовом, в якому просить відібрати у [PERSON] малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , не позбавляючи її батьківських прав, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] , є матір`ю одиначкою малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини, а саме, без поважних причин не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не створює належних умов для її утримання. З матір`ю дитини неодноразово проводились профілактичні бесіди, виносились попередження про відповідальність за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, але відповідачка не зробила належних висновків. Питання про доцільність відібрання малолітньої дитини від матері, [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Зноб-Новгородської селищної ради 11.06.2020, на якому було прийняте рішення про відібрання дитини, [PERSON] від матері у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю останньому. На підставі розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації 12.06.2020 дитину було відібрано від матері та направлено до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення. На підставі вищевикладеного, позивач просить відібрати дитину, [PERSON] , від матері, [PERSON] , без позбавлення батьківських прав та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини. Предствник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задовленні. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 07.11.2019, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] в м.Суми, про що зроблено відповідний актовий запис №1786 /а.с.11/. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , схильна до зловживання спиртних напоїв та вчинення сімейних сварок, та має такий склад сім`ї: [PERSON] , співмешканець, та [PERSON] , син, що підтверджується копіями довідки-характеристики та довідки про склад сім`ї, виданих Зноб-Новгородською селищною радою Середино-Будського району Сумської області від 18.06.2020 №190 та 189 відповідно /а.с.6, 7/. З копій актів обстеження умов проживання від 28.02.2020, 26.03.2020, 22.04.2020 та 10.06.2020 вбачається, що обстеживши побутові умови проживання [PERSON] , комісія встановила, що умови проживання в родині задовільні, дитина забезпечена необхідним одягом, взуттям та харчуванням, стосунки в сім`ї несприятливі, присутні сварки та зловживання матір`ю та її співмешканцем алкогольними напоями. Під час проведення бесіди [PERSON] була неодноразово попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та вилучення дитини у разі продовження зловживання алкогольними напоями /а.с.12-15/. Позивач у листі, адресованому начальнику Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області від 24.04.2020 №07-08/426, повідомляв про ухилення [PERSON] від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини, а саме, регулярне зловживання спиртними напоями, та порушив питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вказаним фактом /а.с.5/. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Зноб-Новгородської селищної ради від 11.06.2020 було прийняте рішення щодо доцільності відібрання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , [INFO] , оскільки остання постійно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, а саме, регулярно зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого дитина тривалий час залишається без нагляду та їжі, що створює загрозу життю і здоров`ю свого малолітнього сина /а.с.16/. Рішенням виконавчого комітету Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області від 11.06.2020 №32 було вирішено відібрати дитину, [PERSON] , [INFO] , від матері, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини /а.с.18/. [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актом про відібрання дитини від матері від 11.06.2020, та згідно розпорядження голови Середино-Будської районної державної адміністрації від 12.06.2020 №138-ОД було направлено до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення /а.с.17, 19/. Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно з положеннями ч.2, 3 ст.170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що зловживання [PERSON] алкогольними напоями та її безвідповідальне ставлення до дитини створює ризик для життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] , а тому суд приходить до висновку про відібрання дитини від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини та максимально можливою мірою виживання і її здорового розвитку. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідачка, відповідно до частини третьої\~статті 170 СК України,\~\~не позбавлена можливості повернути дитину. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі п.п.2-5 ч.1 ст.164, ч.2 ст.166, ч.1, 2 ст.170, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved