Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач КС «Імперіал ЛТД» звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 24.12.2009р. між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №219, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15\~000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобовязань. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, за яким відповідач зобовязувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Незважаючи на прийняті зобовязання, відповідач постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні суми, за період з 28.03.2016р. по 29.08.2017р. сума заборгованості за відсотками по кредиту становить 4\~950,42грн. Обставини укладення кредитного договору №219 від 24.12.2009р. встановлені судовим рішенням Старобільського районного суду від 06.06.2016р. по справі №431/3801/15-ц провадження №2/431/187/16. У звязку з чим просив суд винести рішення, яким стягнути на користь КС «Імперіал ЛТД» з [PERSON] заборгованість за відсотками за період з 28.03.2016р. по 29.08.2017р. по кредитному договору №219 у сумі 4\~950,42грн. У судове засідання представник позивача КС «Імперіал ЛТД»не зявився, до початку судового засідання надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, розгляд справи без участі представника спілки. У звязку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі, що складає половину суми позовних вимог, а саме - 2\~475,21грн., пояснив, що в договорі обумовлено процентну ставку у розмірі 70% річних, а позивачем нараховано суму за ставкою 140% річних, що він сплачував кредит і були затримки платежів, а позивач не повідомляв йому про те, що він сплачує тіло кредиту чи відсотки, що позивач не повідомляв його про те, що його кредит є кредитом з підвищеним ризиком і не повідомляв про збільшення відсоткової ставки. Підтвердив, що договір кредитної лінії №219 та заяву про надання кредиту він підписував. Вислухавши відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до п.1.1 договору кредитної лінії №219 від 24.12.2009р. (а.с.3-4) кредитодавець КС «Імперіал ЛТД» надає позичальнику [PERSON], кредитну лінію з лімітом в сумі 15\~000 гривень, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту, та зобовязується повертати їх на умовах, що передбачені цим договором. Згідно п.1.2 вказаного договору, кредит надається кредитодавцем на цілі: комерційний. Згідно п.2.1 вказаного договору кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. Згідно п.3.1 вказаного договору, за користування кредитом кредитодавець щомісячно станом на останній день місяця нараховує плату (проценти) у розмірі 70% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії. Згідно п.3.2 проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом починаючи з наступного дня за датою його отримання включаючи дату повернення. Згідно п.3.4, сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору. Відповідно до п.3.7 вказаного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення за рішенням кредитного комітету цей кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Відповідно до п.3.8 цього договору, протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140% річних від суми залишку кредиту. Згідно п.3.9 вказаного договору, з дати виконання позичальником своїх поточних зобовязань в повному обсязі, включаючи сплату процентів за ставкою, визначеною п.3.8 цього договору, такий кредит вважатиметься кредитом з нормальним режимом сплати і плата з користування ним справлятиметься за процентною ставкою встановленою в пункті 3.1 цього договору. Відповідно до п.5.3.2 вказаного договору, кредитодавець зобовязаний письмово повідомляти позичальника про зміну процентної ставки, визначеної п.3.1 цього договору, у семиденний строк з моменту прийняття рішення про таку зміну (за умови виникнення обставин, визначених п.5.4.2 цього договору). Відповідно до п.5.4.2 вказаного договору, кредитодавець має право змінити процентну ставку, визначену п.3.1 цього договору. У разі зміни вартості кредитних ресурсів (в тому числі зміни облікової ставки НБУ або індексу споживчих цін) або зміни порядку виконання зобовязань сторін за цим договором внаслідок прийняття, зміни або скасування нормативно-правових актів органів державної влади та\\або органів місцевого самоврядування, що регулюють правовідносини сторін за цим договором. Згідно заяви [PERSON] про надання кредиту від 24.12.2009р. на імя кредитного комітету КС «Імперіал ЛТД» (а.с.6), відповідач [PERSON] просив надати кредит на комерційні цілі у вигляді кредитної лінії строком на 12 місяців у розмірі 15\~000грн. з відсотковою ставкою 70% з періодичною платою % і рівних часток основної суми кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №219 від 24.12.2009р. (а.с.9), за період з 28.03.2016р. по 29.08.2017р. заборгованість зі сплати відсотків складає 4\~950,42грн., сума позовних вимог зі сплати основного боргу 0грн., всього сума позовних вимог 4\~950,45грн.; заборгованість нарахована на суму основну 2\~486,79грн. за відсотковою ставкою 140%, кількість днів 519. Зазначений розрахунок (а.с.9) сумнівів у суду не викликає. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом перед позивачем КС «Імперіал ЛТД» за договором кредитної лінії №219 у розмірі 4\~950,42грн., яка складається з відсотків нарахованих за період з 28.03.2016р. по 29.08.2017р., що підтверджується дослідженими матеріалами справи (а.с.а.с.4-5,9), а відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги позивача КС «Імперіал ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №219 у розмірі 4\~950,42грн. - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Посилання відповідача на те, що позивач не повідомляв його про те, що його кредит є кредитом з підвищеним ризиком і що позивач не повідомляв про збільшення відсоткової ставки, суд не вважає обставинами, що мають значення для вирішення справи, оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що пунктами 3.7 та 3.8 договору кредитної лінії №219 від 24.12.2009р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON], передбачено встановлення підвищеної процентної ставки до 140% річних у разі прострочення платежу і не передбачено повідомлення позичальника у цьому випадку про таке підвищення, і відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив що мав порушення у внесенні платежів, у звязку з чим за даних встановлених у судовому засіданні обставин таке підвищення процентної ставки не є односторонню зміною умов договору і не є порушенням ст.1056-1 ЦК України, і до даних встановлених у судовому засіданні обставин не можуть застосовуватись положення пунктів 5.3.1, 5.4.2 договору кредитної лінії №219 від 24.12.2009р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] Такі ж розяснення містяться у п.28 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних відносин». Підстав для застосування до правовідносин, які виникли з договору кредитної лінії №219 від 24.12.2009р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON], положень Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування», немає, оскільки кредит за вказаним договором надано на комерційні цілі, про що вказано у п.1.2 договору (а.с.3) та в заяві про надання кредиту (а.с.6), у звязку з чим вказаний договір не є споживчим кредитом. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1600грн.

Outcome: approved