Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк» 13.07.2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 27.12.2007 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «УкрАктив» уклали Кредитний договір № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії. Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кредитний ліміт встановлено на рівні 10\~000 000,00 грн. Згідно п. 2.3 Кредитного договору передбачено, що датою остаточного повернення кредиту є 12.12.2010 р. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, [PERSON] було передано в іпотеку за Іпотечним договором № 146-7/2008 від 16.04.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 677, нерухоме майно: пятикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 272,2 кв.м., що належить [PERSON] на праві приватної власності до Договору дарування квартири від 29.10.2001 року, та зареєстрованому в реєстрі № 5919, реєстраційний номер 14610593. Після укладання Договору іпотеки була збільшена площа предмету іпотеки до 407,4 кв.м., але добудова не була введена в експлуатацію і не зареєстрована у встановленому законом порядку. Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.04.2009 р. у відношенні ТОВ «УкрАктив» порушена справа про банкрутство № 27/32б. Позивачем було подано заяву про включення до реєстру вимог кредиторів по справі 27/32б про банкрутство ТОВ «УкрАктив» від 17.06.2009 р., уточнену заяву про вимоги філії «Пролетарське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк» до ТОВ «УкраАкти» по справі про банкрутство ТОВ «УкрАктив» від 04.01.2010 р., які забезпечені заставою. Відповідно до зазначених заяв Позивачем заявлялись кредиторські вимоги в звязку з заборгованістю за кредитними договорами, зокрема Кредитним договором № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 27.12.2007 р. були заявлені вимоги в загальній сумі 10 372\~753,21 грн. Ухвалою Господарського суду Донецької області по справі № 27/32б від 03.09.2009 р. заявлені вимоги Позивача за Кредитним договором № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 27.12.2007 р. визнані судом в повному обсязі. [PERSON] є майновим поручителем і відповідає за зобовязаннями ТОВ «УкрАктив» перед ПАТ «Промінвестбанк» виключно в межах вартості заставного майна. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної ліні від 27.12.2007 р., укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «УкрАктив», в розмірі 10\~372\~753,21 грн., що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9\~755\~297,09 грн.; 587\~456,12 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 30\~000,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за управління кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки: пятикімнатну квартиру №33, реєстраційний номер 14610593, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Щорса, буд. 29-А, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження та встановити початкову ціну предмету іпотеки у розмірі 3\~332 817,00 грн. без урахування ПДВ та стягнути на їх користь судові витрати. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, та просить задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду свої письмові заперечення в яких зазначив, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Статтею 9 вказаного закону передбачено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». У звязку з чим, вважає позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах незаконним, оскільки вищевказаним законом встановлено мораторій на зазначені дії. Крім того, як було зазначено позивачем, ухвалою Господарського суду Донецької від 21.04.2009 року у відношенні ТОВ «УкрАктив» порушена справа про банкрутство № 27. 03.09.2009 р. за результатами попереднього засідання по даній справу Промінвестбанк визнаний кредитором та включений до реєстру першим у черзі. Постановою Господарського суду Донецької області від 13.10.2009 р. ТОВ «УкрАктив» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Разом із тим, вирішуючи зазначені питання, суди повинні виходити з того, предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобовязана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної експертизи. Вважають, що дана оцінка не відповідає реальним ринковим цінам, оскільки обєкт нерухомості знаходиться у зоні проведення АТО. Дана оцінка проведена взагалі із порушенням всіх правил та методик, оскільки проведена без огляду обєкта нерухомості, за відсутності фотографій та технічної документації. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності передбачений статтею 257 ЦК України. Оскільки відповідно до умов кредитного договору № 50-1/2007 від 27.12.2007 року (з додатками), та умов іпотечного договору № 146-7/2008 від 27.12.2007 р. - строк виконання зобов'язань був встановлений до 12 грудня 2010 року, строк позовної давності у три роки скінчився 13 грудня 2013 року. Як видно з позовної заяви, позивач звернувся до суду 03.07.2015 p., тобто після спливу строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «Промінвестбанк» у повному обсязі. Третя особа ТОВ «УкрАктив» в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2007 р. Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрАктив» уклали Кредитний договір № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 4 від 16.04.2008 р. до Кредитного договору) ліміт кредитної лінії встановлено на рівні 10 000 000,00 грн. (десять мільйонів грн. 00 коп.). Датою остаточного погашення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів відповідно до п. 2.3. Кредитного договору визначено 12.12.2010 р. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, [PERSON] було передано в іпотеку за Іпотечним договором № 146-7/2008 від 16.04.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 677, нерухоме майно: п'ятикімнатну квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS], загальною площею 272,2 кв.м., що належить Відповідачу на праві приватної власності відповідно до договору дарування квартири від 29.10.2001 року та зареєстрованому в реєстрі за № 5919, реєстраційний номер 14610593. Після укладення Договору іпотеку стало відомо про збільшення площі предмета іпотеки до 407,4 кв.м. Проте, добудова не була введена в експлуатацію і не зареєстрована у встановленому законом порядку. Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.04.2009 р. у відношенні ТОВ «УкрАктив» порушена справа про банкрутство № 27/326. ПАТ «Промінвестбанк» було подано заяву про включення до реєстру вимог кредиторів по справі 27/326 про банкрутство ТОВ «УкрАктив» від 17.06.2009 р., уточнену заяву про вимоги філії Пролетарське відділення Промінвестбанку в м. Донецьк» до ТОВ «УкрАктив» по справі про банкрутство ТОВ «УкрАктив» від 04.01.2010 р., які забезпечені заставою. Відповідно до зазначених заяв Позивачем заявлялись кредиторські вимоги в звязку з заборгованістю за кредитними договорами Позичальника, зокрема за Кредитним договором № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 27.12.2007 р. були заявлені вимоги в загальній сумі 10 372 753,21грн., а саме: 9 755 297,09 грн. - заборгованість по кредиту, що складається з заборгованості за кредитом в національній валюті 6 539 074,34 грн. та заборгованості за кредитом в російських рублях - 16 638 509,04 рос. руб., які відповідно до ст. 99 Конституції України, ст. 192 ЦК України були конвертовані станом на дату подання уточненої заяви про вимоги Позивача - на 21.04.2009 р., та еквівалентна сумі у розмірі 3 833 678,87 грн. за офіційним курсом Національного банку України; 587 456,12 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 30 000 грн. - заборгованість зі сплати комісії за управління кредитом. Ухвалою Господарського суду Донецької області по справі № 27/326 від 03.09.2009 р. заявлені вимоги Позивача за Кредитним договором № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної лінії від 27.12.2007 р. визнані судом в повному обсязі. Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості. Відповідно до п. 2.1.9. Договору іпотеки Відповідачем засвідчено, що в разі, коли в момент настання терміну виконання Позичальником будь-якого зобовязання, що випливає з Кредитного договору, вказане зобовязання Позичальником виконано не буде, Позивач отримає право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами Відповідача одержати задоволення в повному обсязі своїх вимог, що визначені на момент фактичного задоволення. Згідно п. 5.1. Договору іпотеки Позивач набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію у випадку якщо у момент настання строку виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до п. 2.2 Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені кредитним договором строки сум відсотків (сум комісійної винагороди за надання та управління кредитом) (у тому числі відсотків за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені штрафу), що передбачені Кредитним договором: Згідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини пятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Крім того, Верховний суд України в своєму Аналізі від \~01.02.2015 року, зазначив, що до майнового поручителя не можуть бути застосовані положення ч. 1 ст. 543, ст. 554 ЦК України до іпотечних правовідносин також не застосовуються положення ч.4 ст.559 ЦК України стосовно строку предявлення вимог до поручителя. На підставі вищезазначеного, суд не приймає до уваги доводи представника позивача з приводу спливу строку позовної давності предявлення вимоги до [PERSON], оскільки відповідно до ч. 5 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання, тоді як вимоги позивача до ТОВ «УкрАктив» про стягнення заборгованості за кредитом були задоволені ухвалою Господарського суду Донецької області по справі № 27/326 від 03.09.2009 року. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~ Як зазначив Верховний суд України в своїй постанові від 10 червня 2015 року у справі №6-333цс15, поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно. За своїм змістом ст. 9 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права. Саме таку правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалах від 24 грудня 2014 року у справі № 6-35233св14,\~ 24 грудня 2014 року у справі № 6-40734св14, 17 грудня 2014 року у справі № 6-39130св14, 19 листопада 2014 року у справі № 6-29969св14, 19 листопада 2014 року у справі № 6-31197св14, 29 жовтня 2014 року у справі\~№ 6-32198св14. Таким чином, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його на прилюдних торгах, в звязку з встановленням мораторію на зазначені дії. Суд також не може прийняти до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості одночасного стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю у рахунок погашення заборгованості, оскільки, як вже зазначалося вище, іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і направлена на забезпечення виконання основного зобовязання у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання і є правом кредитора. В звязку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 50-1/2007 про відкриття мультивалютної кредитної ліні від 27.12.2007 р. укладеним між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «УкрАктив» в розмірі 10\~372\~753,21 грн., що складається з простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9\~755\~297,09 грн.; 587\~456,12 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 30\~000,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за управління кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки: пятикімнатну квартиру №33, реєстраційний номер 14610593, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Щорса, буд. 29-А, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частинні встановлення початкової ціни предмету іпотеки у розмірі 3\~332 8107,00 грн., суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Враховуючи той факт, що відповідач заперечує проти визначеної позивачем, на підставі незалежної оцінки майна, проведеної 25.05.2015 р., вартості іпотечного майна, суд застосовує загальні положення про оцінку майна, виходячи із загальних положень статті 38 Закону України «Про іпотеку» та визначає вартість іпотечного майна, яка буде визначена суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп. сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial