Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на наступний період її навчання у вищому навчальному закладі зазначивши, що 28 червня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільна дитина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони проживають окремо. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки в добровільному порядку. Відповідач працює на постійній роботі, має два земельні паї, обробляє орендовану землю. Інших дітей на утриманні у відповідача не має, стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Посилаючись на викладене просила про задоволення позову і стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 гривень з усіх видів доходу відповідача але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також на наступний період її навчання у вищому навчальному закладі. В судове засідання позивачка з'явилась, позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду з'явився, позовні вимоги визнав частково. Згоден на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходу,оскільки має постійний дохід та розмір отримуваної заробітної плати складає 1797 грн., що не може забезпечити сплату ним щомісячно аліментів на утримання дитини у розмірі 700,00 грн.. Також відповідач заперечував, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини на період її навчання, оскільки на даний час дочка не досягла повноліття та не є особою, яка продовжує навчання, що є обов'язковою умовою при стягненні аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Не заперечував наявність іншого доходу, оскільки має у власності 2 земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, дохід від яких є мінливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив, що дійсно сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 червня 1997 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в додаткових витратах. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України позов - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є спільною дитиною сторін по справі, на час розгляду справи є неповнолітньою, навчається у загальноосвітній школі. За встановленого в судовому засіданні та з врахуванням того, що відповідач є працездатною особою, яка працює та має інші доходи, які мають мінливий характер, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на корись позивача підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial