Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.07.2011 вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин в березні 2016 року. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Вони проживають зараз в різних місцях. Ведення між ними спільного господарства припинено з березня 2016 року. Розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС вони не можуть, бо мають неповнолітню дитину. Шлюб вони розривають вперше. Майнових спорів не мають. Дитина проживає та буде проживати з матірю. Просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 22.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 301. Судові витрати покласти на відповідача (а.с.2-3). Позивач [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, до суду подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, вважає, що збереження шлюб неможливе, справу просить розглядати у її відсутність, у випадку неявки відповідача, винести заочне рішення, стягнути з відповідача судові витрати на її користь (а.с.22). Направила для участі у справі свого представника [PERSON], що діє на підставі довіреності від 04.10.2017 (а.с.11). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що вони з позивачкою не проживають сімєю з березня 2016 року, примирення між ними неможливо, позивачка вже має іншу сімю, з дитиною він спілкується. Просив шлюб розірвати, бо врятувати сімю неможливо. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 22 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 301 (а.с.8). Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спільно не проживають з березня 2016 року. Згідно з довідкою Вячеславської сільської ради Приморського району Запорізької області про склад сімї від 10.08.2017 [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], до складу її сімї входять: син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивач просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог не заперечує, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved