Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням посилаючись на те, що 04.02.1995 року її донька [PERSON] зареєструвала шлюбу з відповідачем [PERSON] Після реєстрації шлюбу донька разом з відповідачем переїхали проживати до неї в квартиру [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.08.2006 року шлюб між її донькою та [PERSON] було розірвано. В 2009 році її донька знову почала проживати з відповідачем і на його прохання вона 22.05.2009 року зареєструвала його в своїй квартирі, оскільки [PERSON] була потрібна реєстрація для виготовлення водійських прав. З 2009 року відповідач періодично проживав з її донькою, то покидав її, то повертався до неї. Фактично з березня 2016 року [PERSON] не проживає в її квартирі, шлюбних відносин він з її донькою не підтримує. В березні 2016 року [PERSON] забрав всі свої речі та виїхав з квартири, місце свого фактичного проживання він нікому не повідомив. Їй відомо, що відповідач працює в с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області по виготовленню жалюзів та ролетів. Актом від 11.05.2017 року комісія виходом за адресою: [ADDRESS] при опитування сусідів встановила, що [PERSON] з березня 2016 року по теперішній час не проживає у вищевказаній квартирі. А тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 1 в будинку № 6 по вул. Подільській м. Чернівці шляхом зняття його з реєстрації в зазначеному помешканні. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в письмових запереченнях. Доповнив, що він постійно проживав до серпня 2016 року в квартирі [ADDRESS], погашав кредит, який був отриманий позивачкою, однак через конфлікти з позивачкою та її донькою був змушений залишити квартиру, але його речі там залишилися. Весною 2017 року він забрав бетонозмішувач. Заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1994 року (а.с.58) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.6). За вказаною адресою зареєстровані позивачка [PERSON], її донька [PERSON], її онука [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою КЖРЕП-6 від 25.04.2017 року за № 800 (а.с.7). Донька позивачки [PERSON] з 04.02.1995 року перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.08.2006 року було розірвано (а.с.9). Судом в судовому засіданні встановлено, що з 2009 року донька позивачки [PERSON] знову почала проживати з відповідачем, якого позивачка 22.05.2009 року зареєструвала в квартирі [ADDRESS]. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Обовязковими умовами для визнання відповідача, як колишнього члена сімї позивачки, таким, що втратив право користування спірним житлом, є: 1) його відсутність у цьому приміщенні понад один рік, 2) неповажність причин такої відсутності. Суд вважає, що припинення відповідачем сімейних відносин з співвласником спірної квартири не позбавило його права користуватися цим жилим приміщенням. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не втрачав звязок з членами колишньої сімї, оскільки сплачував від свого імені відсотки за користування кредитними коштами в травні 2016 року, з липня по вересень 2016 року, а також 27 січня 2017 року (а.с.34-37) по кредитному договору № 632/8285ES5G312 від 10.04.2016 року, укладеного між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» (а.с.31-33). В акті № 270 від 29.06.2017 року (а.с.29), який складений техніком-оглядачем КЖРЕП-6 [PERSON], зазначено, що зі слів позивачки [PERSON] було встановлено, що її зять відповідач [PERSON] приблизно місяць тому приходив додому та забрав частину речей, а саме: туфлі, костюм та інші речі, але в квартирі ще залишились інші його власні речі та будівельні інструменти, а саме: електрокосарка, болгарки, ключі. На час обстеження речі були складені в целофановий мішок (брюки, сорочки, нижня білизна) і знаходилися на крильці будинку. Вказані обставини підтвердила і сама позивачка в судовому засіданні. Суд не приймає як доказ акт № 209 від 11.05.2017 року (а.с.8), в якому зазначено, що [PERSON] проживає в [INFO], оскільки даний факт спростовується довідкою Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області № 1143 від 29.06.2017 року, в якій вказано, що [PERSON] на території Михальчанської сільської ради не зареєстрований та не проживає (а.с.30). Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що акт № 209 від 11.05.2017 року був складений в приміщенні КЖРЕП-6 без виходу на місце за адресою: вул. Подільська, 6/1 м. Чернівці та без присутності свідків, які зазначені в акті. Всі обставини, які зазначені в акті № 270 від 29.06.2017 року відповідають дійсності, речі відповідача були складені в мішок біля будинку, а інструменти відповідача знаходилися в квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона являється двоюрідною сестрою позивачки, в квартирі якої вона буває майже кожен тиждень. Відповідач [PERSON] 08.03.2016 року в квартирі вже не проживав. Речей чоловічих в квартирі позивачки немає і їх не було на час складання акту комісією з КЖРЕП-6, яку покликала позивачка. Зі слів позивачки, [PERSON] проживає в [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що буває вдома у позивачки 2-3 рази в тиждень, оскільки проживає в пяти хвилинах ходьби від неї. Відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] більше року, 08.03.2016 року він вже з ними не жив. Чоловічих речей в квартирі не бачила. Комісія з КЖРЕП-6 оглядала квартиру, дивилися всі кімнати, заглядали в шафи, однак речей відповідача в квартирі не було. В 2017 році [PERSON] приходив і забрав косарку і «Дружбу». Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки вони спростовуються доказами, зазначеними в акті № 270 від 29.06.2017 року та показами свідка [PERSON] Суд вважає, що позивачкою та її представником не доведено та не надано належних доказів, які б підтверджували факт про не проживання відповідача з березня 2016 року в спірному будинку без поважних причин понад один рік станом на день звернення до суду з позовом оскільки термін не проживання без поважних причин повинен бути постійним, безперервним та тривати понад один рік, однак цього доведено не було. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги про особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed