Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач, ПАТ «Акцент-Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 15.08.2008р. ПАТ «Акцент-Банк» уклав з відповідачем, [PERSON], кредитний договір № АВАА-000001-CRED, відповідно до якого надав кредит у розмірі 6000 дол. США, на строк до 15.02.2010 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, станом на 02.10.2015 має заборгованість в загальній сумі 75745 дол. 62 центи США, у тому числі за: кредитом - 5468 дол. 22 центи США; процентами - 14773 дол. 62 центів США, нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 55503 дол. 78 центи США, а також штрафи відповідно: фіксована частина - 11 дол. 82 центи США; процентна складова - 2091 дол. 40 центів США. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 33917,60 дол. США, яка була задоволена судовим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.10.2012 р. з відповідача на користь позивача ПАТ «Акцент-Банк», різниця становить - 41828,02 дол. США. Позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача на підставі довіреності, Сафір Ф.О., подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], у судове засідання повторно не з»явилась, судові документи та повістки-повідомлення, надіслані за його адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому порядку, повернуті з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України він вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутностиі відповідача, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У відповідності ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд установив, що 15.08.2008 «Акцент-Банк» уклав з відповідачем, [PERSON], кредитний договір № АВАА-000001-CRED, відповідно до якого надав кредит у розмірі 6000 дол. США, на строк до 15.02.2010 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору. Відповідач свої зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.10.2012 р. було стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість за цих кредитним договором в загальній сумі 33917 дол. 60 центів США, еквівалентній сумі 270662 грн. 45 коп. за період до 13.04.2012 (а.с.3) Проте, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.09.2014 р. в справі № 6-100 цс 14, за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відтак, пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред'явлення позову з урахуванням заявлених позовних вимог та в їх межах. Ураховуючи, що позивач звернувся до суду 16.11.2015 р., а пеня підлягає стягненню в межах одного року до дня пред'явлення позову, то період нарахування пені становить з 16.11.2014 р.. З огляду на те, що позивач заявив вимоги про стягнення пені станом на 02.10.2015 р. , то період , за який підлягає стягненню пеня, слід визначити з 16.11.2014 р. по 02.10.2015 р., що згідно наданого розрахунку становить 4757 дол. 20 центів США. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню частково, у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами - 6561 дол. 86 центів США, пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 4757 дол. 20 центів США, а також штрафів: фіксована частина - у сумі 11 дол. 82 центів США; процентна складова - 2091 дол. 40 центів США., всього суми 13422 дол. 28 центів США, у задоволенні решти позовних вимог відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 13937 грн. 19 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 11, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial