Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Шанс-Плюс» звернулась до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року в розмірі 21267,58 гривень. В позовній заяві позивач Кредитна спілка «Шанс-Плюс» вказує про те, що між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс», в особі Демидівського відділення №1, та [PERSON] 4 листопада 2020 року було укладено договір про споживчий кредит № Д-375-2. Згідно вказаного договору позивачем надано [PERSON] кредит в розмірі 16000,00 гривень строком на 12-ть місяців, тобто до 4 листопада 2021 року, зі сплатою 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.3 договору про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року визначено, що розмір та строк сплати процентів за користування кредитом і основної суми кредиту здійснюється згідно графіка платежів, що є додатком 1 до договору та невід`ємною його частиною. Для забезпечення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договори поруки № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року. З моменту отримання кредиту, [PERSON] повернення кредиту та сплату процентів згідно графіка не проводила, тому виникла кредитна заборгованість. Таким чином, станом на 16 листопада 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року, а саме: 11328,19 гривень неповернутого кредиту, 1832,39 гривень несплачених відсотків за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року, відповідно до п. 7.3 вказаного кредитного договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту. Розмір штрафу становить 8000,00 гривень. Також, відповідно до п.7.4 вказаного кредитного договору, позивачем нараховано понесені витрати на листування рекомендованими листами з позичальником та поручителем, що становить 107,00 гривні. Про заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» неодноразово було повідомлено відповідачів шляхом направлення їм претензій про заборгованість №74 від 15 березня 2021 року, №174 від 8 жовтня 2021 року. Проте, після отримання даних претензій оплата заборгованості згідно умов кредитного договору відповідачами проведена не була. У позовній заяві позивач Кредитна спілка «Шанс-Плюс» просила стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року в розмірі 21267,58 гривень та 2270,00 гривень понесених судових витрат на оплату судового збору. 16 грудня 2021 року від позивача Кредитної спілки «Шанс-Плюс» до суду надійшла уточнена позовна заява про зменшення позовних вимог. У своїй заяві позивач вказує про те, що оскільки відповідач [PERSON] частково сплатила борг в сумі 4950,00 гривень, тому просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року в розмірі 16815,28 гривень. 20 грудня 2021 року від позивача Кредитної спілки «Шанс-Плюс» до суду надійшла уточнена позовна заява. У своїй заяві позивач просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року в розмірі 16787,27 гривень, з яких: 8210,58 гривень неповернутого кредиту, 469,69 гривень несплачених відсотків за користування кредитом; 8000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору; 107,00 гривні понесених витрати на листування рекомендованими листами та 2270,00 гривень понесених судових витрат на оплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив не стягувати з відповідачів 8000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору. В решті позовні вимоги підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала. Відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно вона отримала у Кредитній спілці «Шанс-Плюс» за договором про споживчий кредит кошти в сумі 16000,00 гривень. Борг своєчасно не сплачувала через скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] пояснила також, що поручителями є її батьки - [PERSON] та [PERSON] , з якими вона спільно проживає. В судове засідання 29 грудня 2021 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не з`явились, хоч про час та місце судового розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно договору про споживчий кредит № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року, укладеного між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс», в особі Демидівського відділення №1, та [PERSON] (а.с. 7-9, 10-12), Кредитна спілка «Шанс-Плюс» надає [PERSON] кредит в розмірі 16000,00 гривень на строк 12-ть місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Повернення кредиту та сплата відсотків повинна здійснюватися шляхом сплати грошових коштів згідно встановленого графіка платежів (а.с. 10-13), що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Дослідженими в судовому засіданні видатковим касовим ордером від 4 листопада 2020 року (а.с. 16), заявою про надання споживчого кредиту від 4 листопада 2020 року (а.с. 6), встановлено, що Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» було видано [PERSON] кредит згідно договору про споживчий кредит №Д-375-2 від 4 листопада 2020 року в розмірі 16000,00 гривень. З довідки про фактичну сплату та розрахунок заборгованості (а.с. 56) вбачається, що станом на 16 листопада 2021 року, заборгованість за договором про споживчий кредит №Д-375-2 від 4 листопада 2020 року становить 16787,27 гривень, з яких: 8210,58 гривень неповернутого кредиту, 469,69 гривень несплачених відсотків за користування кредитом; 8000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору, що передбачено п. 7.3 вказаного кредитного договору; 107,00 гривень понесених витрати на листування рекомендованими листами, що передбачено п. 7.4 вказаного кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив не стягувати з відповідачів 8000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки [PERSON] не здійснювала повернення кредиту згідно встановленого графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] неналежним чином виконувала умови договору. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено згідно договорів поруки №Д-375-2 від 4 листопада 2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов`язувалися відповідати перед Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» за належне виконання [PERSON] зобов`язань встановлених згідно договору про споживчий кредит №Д-375-2 від 4 листопада 2020 року (п. 2.1, п. 2.2 Договору поруки). Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит. Згідно п. 2.2 договорів поруки № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року (а.с. 21, 23) відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у разі порушення боржником зобов`язання, несуть солідарну відповідальність. Дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у встановлені кредитним договором № Д-375-2 від 4 листопада 2020 року строки, не виконано. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення, в зв`язку з чим заборгованість за договором про споживчий кредит №Д-375-2 від 4 листопада 2020 року підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Кредитної спілки «Шанс-Плюс» в розмірі 8787,27 гривень, з яких: 8210,58 гривень неповернутого кредиту, 469,69 гривень нарахованих відсотків за користування кредитом та 107,00 гривень витрат на листування, що передбачено п. 7.4 договору. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, що складаються з 2270,00 гривень, сплаченого при поданні до суду позовної заяви судового збору, підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача, як такі, що документально підтверджені (а.с. 1). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує роз`яснення п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», яким визначено, що у випадку задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Підстав для звільнення відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 11, 553-555, 611, 625 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 526, 553, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved