Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права на одноразову грошову виплату. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, долучила у якості відповідачів [PERSON] внутрішніх справ України, [PERSON] управління МВС України в Донецькій області та просила визнати право на одноразову грошову виплату за [PERSON] та стягнути з відповідачів на користь [PERSON] 203000 гривень, судові витрати, а саме судовий збір та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка, яка дії в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], свої уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Та пояснила в суді, що має сина [PERSON] [INFO], батьком якого є [PERSON], який був працівником міліції та загинув при виконанні службових обов»язків 30 липня 2014 року. Батьківство вона встановлювала вже після його смерті, так як вона і померлий [PERSON] перебували у інших шлюбах. Відповідно до закону «Про міліцію» її син є членом сім»ї загиблого міліціонера та має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Але всю суму виплат одноразової грошової допомоги у розмірі 609000, 00 грн. отримали дружина та дочка загиблого. Рішення Волноваського районного суду Донецької областівід 05.10.2015 року щодо визнання померлого [PERSON] батьком дитини [PERSON] набуло чинності 15.10.2015 року, тобто після отримання членами сім»ї загиблого належних сум. При зверненні до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про виплату її сину частини одноразової грошової допомоги у сумі 203000,00 грн. їй було відмовлено. Також їй було відмовлено і [PERSON] управлінням МВС України в Донецькій області з поясненнями, що сума вже повністю виплачена у максимальному розмірі відповідно до Закону дружині та дочці загиблого у розмірі 609000 гривень. У зв»язку з тим, що нарушено право дитини вона вимушена звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала і просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Пояснили, що померлий [PERSON] до останього часу мешкав з дружиною та дітьми, знаходився більш 20 років у зареєстрованому шлюбі . Ніколи з позивачкою однією сім»єю не проживав, не був пов»язаний спільним побутом. Вважають, що [PERSON] не має право на одноразову грошову допомогу, так як ані позивачка, ні її син не були членами сім»ї померлого. Представник [PERSON] управління МВС України в Донецькій області в судовому засіданні пояснила, що вважає позовні вимоги до них необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки одноразова грошова допомога в максимальному розмірі 609000 гривень виплачена дружині та дочері загиблого. (а.с. 71-72) Представник третьої особи (орган опіки та піклування) в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Справа слухалась у відсутність третьої особи. Вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов»язків цивільного характеру. Згідно з п.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім»ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Як встановлено в судовому засіданні, 20.07.2012 року народився [PERSON], в графі мати записана [PERSON], батько- Стрижак [PERSON], підставою запису про батька став актовий запис про шлюб, в якому до квітня 2012 року перебувала позивачка. Відповідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], про визнання батьківства, [PERSON], [INFO] визначено батьком [PERSON], [INFO], присвоєно прізвище дитині «Рябокінь» по батькові «Васильович», з внесенням відповідних змін в актовий запис про народження [PERSON], [INFO]. Дане рішення набрало законної сили. (а.с. 14-15) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], який народився 20 липня 2012 року , батьком записано [PERSON], актовий запис № 206 від 01 серпня 2012 року, складений відділом державної реєстрації цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, виданого повторно 21 жовтня 2015 року. (а.с.8) Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому суд вважає доведеним, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови ВЛКГУМВС України в Донецькій області №522 від 21.10.2014 року поранення [PERSON], що призвело до загибелі на місці події, пов»язане з виконанням службових обов»язків, підстави : протокол № 14 від 21.10.2014 року. (а.с.13) Відповідно до Довідки УСЗН Волноваської районної державної адміністрації від 03.03.2015 року №3 [PERSON], [INFO], згідно з п.1 с.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» належить до членів сім»ї загиблого військовослужбовця. (а.с. 12) В судовому засіданні було встановлено та не оспорювалося сторонами по справі, що [PERSON] загинув під час виконання службових обов»язків 31.07.2014 року. На час загибелі [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], та мав неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] з якими мешкав однією сім»єю. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім»я [PERSON], згідно постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 року була перерахована одноразова грошова допомога 31.03.2015 року у розмірі 114210,00 грн., та 24.06.2015 року 190290,00 гривень. На ім»я [PERSON] Василівни-18.02.1999 р.н. згідно постанови КМУ № 707 від 12.05.2007 року була перерахована одноразова грошова допомога 31.03.2015 року у розмірі 114210,00 грн., та 24.06.2015 року 190290,00 гривень. Даний факт визнаний відповідачами по справі. (а.с. 19) Відповідно до відповіді [PERSON] Управління МВС України в Донецькій області від 08.02.2016 року № 26/с-21 Мт на ім»я [PERSON] вбачається, що вона зверталася до [PERSON] Управління МВС України в Донецькій області з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України « Про міліцію» [PERSON], [INFO], сину загиблого працівника міліції [PERSON] та отримала відмову з тих підстав, що призначена одноразова грошова допомога в повному обсязі відповідно до Закону була сплачена звернувшимся членам сім»ї загиблого , а саме дружині та дочці. Відповідно до відповіді [PERSON] внутрішніх справ України (Департаменту фінансово-облікової політики від 16 березня 2016 року № 15/2-С -325 на ім.»я [PERSON] вбачається, що вона зверталася зі скаргою стосовно виплати одноразової грошової допомоги [PERSON], [INFO], сину загиблого працівника міліції . Та отримала відповідь, що відповідно до Порядку було проведено перевірку. На підставі матеріалів з ГУМВС України в Донецькій області було затверджено висновки про призначення одноразової грошової допомоги 18.03.2015 року та 01.06.2015 року та надіслани для виплати членам сім»ї загиблого, виплата зазначеної грошової допомоги була проведена 31.03.2015 року та 24.06.2015 року. Ураховуючи викладене, повідомили, якщо після виплати одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші члени сім»ї загиблого одержувача допомоги, питання розподілу суми одноразової грошової допомоги вирішується за взаємною згодою таких осіб або в судовому порядку. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник наполягали на тому, що [PERSON], [INFO] не був членом сім»ї загиблого, не мешкав, та не був на утриманні загиблого [PERSON] під час його життя, тому він не має права на отримання частини одноразової грошової допомоги. Членами сім»ї загиблого відповідно до Закону є дружина та донька. Враховуючи статус загиблого [PERSON], суд вважає, що правовідносини по даній справі регулюються Законом України « Про міліцію», «Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707, якою затверджено порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги працівниками міліції (далі-порядок).Відповідно до п.1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції передбачено, що одноразова грошова допомога (далі-грошова допомога) виплачується у разі : загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов»язків , пов»язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю». Грошова допомога виплачується членами сім»ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення. Відповідно до п. 4 Порядку, для виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції члени його сімї, а в разі їх відсутності батьки та утриманці подають органу внутрішніх справ за місцем проходження таким працівником служби заяву про виплату грошової допомоги згідно з додатком та пакет документів. Згідно п. 7 Порядку, орган внутрішніх справ, у якому приходив службу працівник міліції, подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у п.п 4,5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом загибелі (смерті). МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надає його разом із документами, зазначеними у п.п.4,5 органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції для проведення виплати. Виплата грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий в установі банку членам його сімї, а в разі їх відсутності його батькам та утриманцям. Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі. Працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сімї, а в разі їх відсутності його батьки та утриманці можуть предявити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги. Таким чином, слід дійти висновку, що існує певний порядок, який регулює питання отримання одноразової грошової допомоги членами сімї загиблого працівника міліції, у відповідності до якого, у передбачений законом спосіб відповідачі [PERSON] та [PERSON] її отримали, тоді як позивачка також дотрималася такого порядку та отримала відмову, у зв»язку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали максимальну виплату одноразової грошової допомоги. У зв»язку з вищенаведеного, суд вважає, що обраний нею спосіб захисту свого права відповідає характеру спірних правовідносин відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Однак позивачка, обираючи захист порушеного права, звернулась також до [PERSON] управління МВС України в Донецькій області та [PERSON] внутрішніх справ за відповідною виплатою. Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законодавчо. Як вже зазначалось вище, належні суми грошової допомоги МВС України та ГУМВС України в Донецькій області сплачені. Сплатити більше, ніж встановлено Законом та Порядком, відповідачі [PERSON] управління МВС України в Донецькій області та [PERSON] внутрішніх справ не мають права. Також , суд зазначає, що на ГУМВС України в Донецькій області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року, як на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладений обов»язок лише провести службове розслідування за фактом поранення такого працівника, а рішення про призначення виплати грошової допомоги приймає [PERSON] внутрішніх справ України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] управління МВС України в Донецькій області прав позивачки не порушував, в зв»язку із тим, що всі належні дії, відповідно до Постанови останнім проведені. При цьому, у разі не згоди позивачки з діями або бездіяльністю [PERSON] управління МВС України в Донецькій області, позивач має право оскаржити їх у суді, в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, позовні вимоги до відповідачів [PERSON] управління МВС України в Донецькій області та [PERSON] внутрішніх справ не підлягають задоволенню. Також [PERSON] управлінням МВС України в Донецькій області заявлялося клопотання, про закриття провадження в частині позовних вимог до [PERSON] управління МВС України в Донецькій області, з урахуванням суб»єктного складу сторін даного спору та правових підстав його пред»явлення по КАС України, яке не підлягає задоволенню з приводу того, що позовні вимоги [PERSON] сформульовані на стягнення одноразової грошової допомоги у разі загибелі працівника міліції [PERSON], а не оскарження рішення суб»єкта владних повноважень. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання [PERSON] управління МВС України в Донецткій області в закритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] управління МВС України в Донецткій області. Члени сім»ї загиблого визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, так ст.3 СК України визначено сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім»ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином працівника міліції [PERSON], який загинув під час виконання службових обов»язків , та належить до членів його сім»ї, та має право на отримання одноразової грошової допомоги членам сім»ї загиблого працівника міліції відповідно до діючого в Україні законодавства. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з березня 2015 року була обізнана про існування дитини [PERSON] [INFO], бо протягом 2015 року була відповідачкою разом з сином [PERSON] по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], про визнання батьківства (загиблого [PERSON]В.) в Волноваському суді , де протягом 2015 року за ухвалою суду проводилась молекулярно-генетична експертиза, але не повідомила про цей факт [PERSON] управління МВС України в Донецькій області. Відповідно до матеріалів справи одноразову грошову допомогу у розмірі 609000 гривень 31.03.2015 року та 24.06.2015 року отримали відповідачі [PERSON] (вдова) та [PERSON] (донька). Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] (вдова) та [PERSON] (донька) в позасудовому порядку не визнали [PERSON] членом сім»ї [PERSON], який загинув під час виконання службових обов»язків , та його право на отримання одноразової грошової допомоги членам сім»ї загиблого працівника міліції, та виплату частини від отриманої ними одноразової грошової допомоги. Відповідно до листа [PERSON] управління МВС України в Донецькій області від 08.02.2016 року вбачається, що [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO] своєчасно звернулася з вимогою до МВС щодо виплати одноразової грошової допомоги, але отримала мотивовану відмову. Таким чином, позивач дотрималась порядку щодо можливості реалізування свого права у позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Відповідно до ст..79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до складу яких зокрема відносяться витрати на правову допомогу. Позивачкою надано квитанцію №25 та розрахунок гонорару за надання правової допомоги, відповідно до яких сплатила 1000 гривень за надання правової допомоги по цивільній справі, а саме складання позовної заяви та підготовка пакету документів для звернення до суду, консультація з питання виплати одноразової грошової допомоги (Закон про міліцію). Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial