Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням кімнати [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею кімнат № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] у зазначеному будинку на підставі Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 06.01.2011. В квітні 2019 року на її адресу було доставлено запрошення на голосування на ім`я відповідачів, які зареєстровані в кім. [ADDRESS] . Хто ці особи, позивачці, як власнику майна та особового рахунку, не відомо. Зазначає, що в зв`язку з реєстрацією відповідачів за її місцем проживання, Департаментом праці та соціального захисту населення було відмовлено їй у нарахуванні субсидії. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Позивачка у справі надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач є власником кімнат № [NUMBER] . [NUMBER] , [ADDRESS] , які належать їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 06 січня 2011 року, Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради, зареєстрованому в електронному реєстрі 01.02.2011 (а. с. 4) В квітні 2019 року на адресу позивачки ( [ADDRESS] ), було доставлено запрошення на голосування на ім`я відповідачів (а. с. 17), які в кім. [ADDRESS] не проживають. Хто ці особи, позивачці, як власнику майна та особового рахунку, не відомо. Згідно з формою А від 12.01.2012, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно з формою А, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно з формою А, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 7). Згідно з відповіддю КП «СКП «Гуртожиток» за № 396/61 від 09.02.2019, [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.07.2004; [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 8). Відповідно до довідки Форми-3 від 27.06.2019 за № 2625, [PERSON] зареєстровано в кім. [ADDRESS] з 20 березня 2003 року, крім неї в кімнатах зареєстровані особи не значаться ( а. с. 9). Згідно з відомостями з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 21.11.1996. Згідно з відомостями з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] , вибула та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з [INFO] . Згідно з відомостями з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області, [PERSON] , [INFO] за даною адресою не значиться. Відповідно до довідок з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 29.08.2019 року за вих. № 19.03.03-11/6469/19, станом на 28.08.2019 року за відомостями з департаменту адміністративних послуг Миколаївської міської ради відсутні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з Актом № 123 про не проживання від 29.07.2019 (вих. № 219), посвідченого директором КП «СКП «Гуртожиток», підписаному сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджується, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживали ( а. с. 10). Згідно з Актом № 124 про проживання від 29.07.2019 (Вих. № 124), посвідченого директором КП «СКП «Гуртожиток», підписаному сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджується, що в кімнатах № [NUMBER] , [NUMBER] , [ADDRESS] з 1979 року та по теперішній час фактично проживає [PERSON] (а. с. 11). Факт відсутності реєстрації відповідачів у кімнаті [ADDRESS] також підтверджується копіями паспортів відповідачів серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Як вбачається з відповіді Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради за № 2399/09.02.01-13 від 24.07.2019, позивачці відмовлено у призначенні житлової субсидії на неопалюваний період, в зв`язку з тим, що при заповненні декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії, нею не зазначено про реєстрацію ще трьох осіб за адресою її проживання (а. с. 15-16). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. За змістом ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. У відповідності з ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до копії паспорту [PERSON] , [INFO] він знятий з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Зазначене підтверджується й карткою реєстрації особи від 04.09.2019 року. [PERSON] 04.09.2019 року знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта та копією картки реєстрації особи. [PERSON] знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] 11.07.2015 року та зареєстрована по [ADDRESS] . З досліджених судом матеріалів вбачається, що на час розгляду справи, відповідачі не зареєстровані та не проживають у спірній квартирі та у них відсутнє право користування кімнатою [ADDRESS] . Позивачкою не доведено наявність порушеного права так само як й наявності спору щодо нерухомого майна. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed