Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачка, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.14-15), просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом\~ після смерті батька [PERSON], який помер 06 грудня 2013 року , право власності на житловий будинок №42 по вул. Набережній у с.Скельки Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є єдиною спадкоємницею першої черги за законом після смерті батька, яка прийняла спадщину, проте не може оформити спадщину в нотаріальній конторі у звязку з відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, бо не має правовстановлюючих документів про справо власності спадкодавця на вказаний будинок. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися, суду надано заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, суду також надано заяву про розгляд справи без участі представника Скельківської сільської ради. Заперечень проти позову суду не надано. Третя особа [PERSON] суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не надавав. Представник третьої особи Василівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою нотаріуса від 06 травня 2016 року позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 06 грудня 2013 року [PERSON], що мотивовано відсутністю державної реєстрації договору купівлі-продажу, відповідно до якого спадкодавець купив житловий будинок, вказаний вище (а.с.5). З копії договору купівлі-продажу від 31 серпня 1990 року (а.с.8), копія якого є у справі, вбачається, що він був посвідчений головою виконкому Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області. В той же день була здійснена реєстрації цього договору, відповідно до положень ст.227 ЦК УРСР ( що діяла на той час) у виконкомі вказаної сільської ради. Державної реєстрації договору у БТІ, як видно зі змісту договору не проводилося. Договір за формою та змістом відповідає вимогам чинного на час його укладення законодавства. Відповідно до технічного паспорта на будинок, він та господарські споруди збудовані у період часу з 1965 -1975 роки. [PERSON] помер 06 грудня 2013 року у віці 46 років у с.Скельки Василівського району Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.9). Ступінь рідства позивачки з померлим спадкодавцем, а саме те, що позивачка є донькою померлого [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження позивачки (а.с.10), її паспортом з відміткою про реєстрацію шлюбу зі зміною прізвища з «Райна» на «Терзієва» (а.с.6), копії яких є у справі. З копії спадкової справи №77/2014 вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 06 грудня 2013 року (а.с.36-40), при цьому у спадковій справі є повідомлення нотаріуса на адресу [PERSON], який залучений судом до участі у справі в якості третьої особи про відкриття спадщини після смерті батька, яке він отримав, згідно поштового повідомлення 07 червня 2014 року.. На час купівлі вказаного вище житлового будинку спадкодавцем [PERSON], був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок. Відповідно до ст. 100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Таким чином, зважаючи на фактичну купівлю житлового будинку спадкодавцем, реєстрацію вказаного житлового будинку за померлим на теперішній час [PERSON] за його життя - у виконкомі сільської ради, спадкодавець мав вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР. Враховуючи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька, відповідно до ст.ст.1216-1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України (ред.2003.) , звернулася вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи після смерті спадкодавця, первинна реєстрація обєкту нерухомого майна в БТІ за померлим не проводилася, хоча мала місце реєстрація такого права у виконкомі сільської ради, правовстановлюючі документи, необхідні для оформлення спадщини в нотаріальній конторі на будинок відсутні, така можливість втрачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на житловий будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved