Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач КВНЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради звернувся до суду з позовом, вимоги якого були уточнені, про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором про надання освітніх послуг. В обгрунтування позову зазначено, що 15 липня 2010 року між КВНЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради та відповідачем [PERSON] була укладена угода про підготовку фахівців із вищою освітою. На підставі вказаної угоди, 12 серпня 2010 року згідно наказу №64-Ост «Про зарахування на навчання» відповідач була зарахована на спеціальність «Сестринська справа» 5.12010102 денної форми навчання, за державним замовленням. Відповідно до п.1 укладеної між сторонами угоди, вищий заклад освіти зобовязується забезпечити якісну теоретичну підготовку фахівця згідно з навчальним планом та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця, місце працевлаштування в державному секторі після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації. В свою чергу, відповідач, згідно з пунктом 2 укладеної угоди зобовязалася після закінення навчання прибути за місцем направлення та відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмовити їхати за призначенням, відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання у встановленому порядку. Позивачем освітні послуги відповідачці були надані в повному обсязі. Згідно до наказу №61-Ост від 01 липня 2013 року «Про присвоєння кваліфікації студентам ІІІ курсу спеціальностей» відповідачу [PERSON] було присвоєно кваліфікацію «Сестринська справа» та виданий диплом молодшого спеціаліста АР№45498547 від 01.07.2013р., відраховано з медичного коледжу у звязку із закінченням навчання. Згідно відомостей персонального розподілу молодих фахівців спеціальності «Сестринська справа», які закінчили Запорізький медичний коледж ЗОР, випуск липень 2013р. відповідача було розподілено для відпрацювання до КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради. Направлення на місце роботи відповідачу вручено особисто, про що свідчить її особистий підпис у вказаній відомості. Згідно повідомлення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» від 01.07.2013р. №41 [PERSON] призначено на посаду сестри медичної з місячним окладом 1358,50грн., та згідно наступного повідомлення установи №969 від 04.10.2013р. відповідач працювала на посаді сестри медичної процедурного кабінету неврологічного відділення №1. Однак, згідно листа в.о.головного лікаря КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» вих.№983 від 04.11.2014 року молодий спеціаліст сестра медична процедурного кабінету неврологічного відділення №1 [PERSON] відсутня на робочому місці з 22.10.2014 року без поважних причин. Відповідно до розрахунку вартості навчання одного студента спеціальності «Сестринська справа» за дежавним замовленням по КВНЗ «Запорізький медичний коледж» випуск 2013 року загальна вартість навчання становить 42455,14грн.. 12.04.2016 року за вих.№378 відповідачці була направлена вимога про відшкодування вартості навчання, але у добровільному порядку вартість навчання відповідачем не була погашена, у звязку з чим вони вимушені звернутися до суду. Крім того, відповідно до Порядку призначення та виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення» відповідачу за весь період навчання з 01.09.2010 року по 01.07.2013 року була виплачена стипендія у сумі 20182,80грн., яка нею отримана. Отже, за весь час навчання державою витрачено на виплату стипендії відповідачу кошти у розмірі 20182,80грн., які підлягають відшкодуванню. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] витрачені Державою кошти на її навчання у загальному розмірі 62637,97грн., а також судовий збір у розмірі 1378,00грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду. Представник позивача КВНЗ «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, в звязку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача та його представника не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Положеннями частини 1 статті 626 ЦК України цивільно-правовий договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільно-правових обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору(ч.3 ст. 626 ЦК України). Відповідно до Угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №55 від 15.07.2010 року встановлено, що між Комунальним закладом «Запорізький медичний коледж» Запорізької міської ради та відповідачем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобов'язання, а саме: заклад освіти повинен забезпечити студентові якісну теоретичну і практину підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; місце працевлаштування в державного секторі після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації, а студент зобовязаний, зокрема, прибути після закінення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьої років; у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку(а.с.31). Згідно сертифікату про акредитацію серії НД-I№ 0851238 Комунальний заклад «Запорізькій мадичний коледж» Запорізької міської ради відповідно до рішення ДАК від 17 грудня 2009 року, протокол № 80 (наказ МОН України від 31.12.2009р. № 3101-Л) з напрямку(спеціальності) 1101 Медицина 5.110102 Сестринська справа, 1201 Медицина 5.12010102 Сестринська справа визнано акредитованим за I рівнем. Термін дії сертифіката до 1 липня 2014 року(а.с.6) Згідно наказу комунального закладу «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради №64-Ост від 12.08.2010р. Про зарахування на навчання, [PERSON] з 12.08.2010 року зараховано студентом другого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Сестринська справа» за державним замовленням(а.с.32-33). Відповідно рішення Запорізької обласної ради шостого скликання двадцять друга сессія №34 від 24.12.2012 року комунальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради перейменовано в комунальний вищий навчальний заклад «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради(а.с.24), що також підтверджується Статутом (нова редакція від 18.01.2013р.)(а.с.12-23) та відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України(а.с.26). Положеннями ч.1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Закону сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, угода про підготовку фахівців із вищою освітою №55 від 15.07.2010р. була особисто підписана відповідачем [PERSON] та з її змістом вона була ознайомлена. Отже, судом встановлено, що договір, укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та особисто відповідачкою [PERSON]. Таким чином, на підставі наданих належних доказів судом встановлено, що між сторонами був укладений договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не допускається(стаття 525 ЦК України). Згідно наказу комунального вищого навчального закладу «Запорізькій медичний коледж» Запорізької обласної ради №61-Ост від 01.07.2013р. «Про присвоєння кваліфікації студентам ІІІ курсу спеціальностей: «Фармація», «Лабораторна діагностика», «Стоматологія ортопедична» та IV курсу спеціальності «Сестринська справа» [PERSON] присвоєно кваліфікацію «Сестра медична» та видано диплом АР №45498547 від 01 липня 2013 року молодшого спеціаліста за спеціальністю «Сестринська справа» кваліфікація медична сестра (а.с.34-35, 39). Відповідно до особистого підпису [PERSON], що міститься у відомості персонального розподілу молодих фахівців, які закінчили Запорізький медичний коледж Міністерства охорони здоровя України, вона погодилась з її направленням на роботу до КУ «ЗОКЛ» ЗОР( а.с.36-37). Згідно повідомлення до направлення на роботу №41 від 01.07.2013р. КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» випускник КВНЗ «ЗМК» ЗОР [PERSON] призначена на посаду сестри медичної з місячним окладом 1358,50грн.(а.с.38), за наказом КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» №141-О від 29.07.2013 року признаена на посаду сестри медичної процедурного кабінету неврологічного відділення №1 (а.с.40-41) Відповідно до частини 2\~статті 52 Закону України «Про освіту», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин,\~випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому\~\~Кабінетом\~\~Міністрів\~\~України. Постановою Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року\~затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, який був розроблено відповідно до статті 52 Закону України «Про освіту». Відповідно до п.п.6,14 вказаного Порядку, в редакції чинній на час виникнення правовідносин, випускник вищого навчального закладу зобовязаний відпрацювати за місцем призначення не менш трьох років, а в разі неприбуття за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільненням його, зокрема, з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, за власним бажанням тротягом трьох років, випускник зобовязаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компесувати замовникові всі витрати. З листа-повідомлення, наданого адміністрацією комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» на адресу КВНЗ «Запорізький медичний коледж» за вих. №3483 від 27.10.2014 року вбачається, що молодший спеціаліст сестра медична процедурного кабінету неврологічного відділення №1 [PERSON] відсутня на робочому місці з 22.10.2014р. без поважних причин(а.с.42). Таким чином, на підставі наданих позивачем належних та допустимих доказів, судом встановлено, що позивач свої зобовязання про надання освітньої послуги за вищевказаною угодою, укладеною з відповідачем, виконав у повному обсязі та належним чином, а відповідач свої зобовязання у повному обсязі не виконала, оскільки вона не відпрацювала за місцем направлення три роки, у звязку з чим зобовязана відшкодувати до державного бюджету вартість її навчання та компенсувати всі витрати. Відповідно до розрахунку вартості навчання одного студента спеціальності «Сестринська справа» за дежавним замовленням по КВНЗ «Запорізький медичний коледж» випуск 2013 року, загальна вартість навчання становить 42455,14грн.(а.с.29).Згідно довідок про доходи відповідач [PERSON] за період її навчання у КВНЗ «Запорізькій медичний коледж» з 01.09.2010 року по 01.07.2013 року отримала від держави виплату стипендіального забезпечення у загальному розмірі 20182,80грн.(а.с.73-76). 12.04.2016 року за вих.№378 позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування вартості навчання, яка залишена без задоволення.(а.с.27-28). З інформації Заводського районного у м. Запоріжжі віддлу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за вих. № 2252/17.2-04-37 від 01.11.2016 року вбачається, що відповідно до актового запису про шлюб № 676 від 10.07.2015 року, складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, при державній реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [INFO], остання змінили прізвище з [PERSON] на [PERSON](а.с.94). Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 62637,97грн., витрачених державою на її навчання у комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький медичний коледж» Запорізької обласної ради. При цьому суд виходить з положень ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, при вирішенні спору по суті, суд також враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не скористалася своїм процесуальним правом сторони у процесі і нею не надано суду жодних доказів, якщо такі у неї малися, що спростовують доводи позивача та надані ним докази в обгрунтування позовних вимог, а тому суд прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже,з відповідачатакож підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00грн., сплачений при зверненні з позовною заявою до суду, що підтверджено платіжним дорученням № 1221 від 01 вересня 2016 року(а.с.5).

Outcome: approved