Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просить визнати за нею право власності на 46/100 часток квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в 1964 році батько позивача [PERSON] від ДП «Харківський радіозавод «Протон» отримав ордер на житлове приміщення квартиру за адресою: [ADDRESS] та при вселенні передав його до житлово-експлуатаційної організації. Після смерті наймача його члени сім`ї дружина [PERSON] (мати позивача) та син [PERSON] (брат позивача), розділили особові рахунки відповідно до займаної площі 54/100 часток та 46/100 часток відповідно. В 1996 році мати позивача приватизувала 54/100 часток квартири, що складається з кімнати площею 15,6 кв.м. Після смерті матері в 2006 році позивач успадкувала 54/100 часток квартири. За життя [PERSON] звертався до приватизаційного органу із заявою про приватизацію житла, звертався до архівної установи із заявами про надання ордеру на квартиру для реалізації права на приватизацію. Ордер на спірне житлове приміщення був переданий наймачем [PERSON] до КВЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова, яке було припинено без правонаступників, архівна установа повідомила про неможливість надання ордеру. У зв`язку з тим, що рішення про приватизацію спірного майна прийнято не було, [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом, проте рішення не було ухвалено у зв`язку зі смертю [PERSON] . Позивач зазначила, що оскільки [PERSON] за життя висловив волю на приватизацію займаної ним частини квартири, наймачем якої був, строк для прийняття рішення органом приватизації сплив, інші спадкоємці відсутні, позивач має право на визнання за нею права власності на спірне майно. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 23 січня 2020 року до суду надійшов відзив, яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 20 липня 2017 року до Управління комунального майна та приватизації надійшли документи [PERSON] на приватизацію частини комунальної квартири [ADDRESS] . Враховуючі, що подані документи не були належним чином оформлені та укомплектовані , подані не через Центр надання адміністративних послуг, вони не могли бути прийняті в роботу. Про вищезазначене, а також про необхідний повний перелік документів та порядок їх подання для приватизації житла [PERSON] був повідомлений листом, інших звернень [PERSON] до Управління не надходило. 26 лютого 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, якою зазначив про те, що [PERSON] була подана належним чином оформлена заява про приватизацію, відповідачем не доведено відправлення листа з роз`ясненнями та переліком документів, на який мається посилання у відзиві. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, до суду були надані заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є квартирою загального заселення площею 28,1 кв.м., складається з 2-х кімнат. 54/100 часток комунальної квартири належало матері позивача [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1996 року реєстраційний № 9-96-59072, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Після смерті [PERSON] 54/100 часток квартири за вищевказаною адресою було успадковано за спадковим договором дочкою померлої позивачем по справі. [PERSON] був наймачем 46/100 часток комунальної квартири [ADDRESS] , типовий договір укладений між Державним комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Червонозаводського району м. Харкова на підставі витягу з протоколу № 10 від 15.06.1989. Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» від 25.05.2018, [PERSON] з зареєстрований в кімнаті площею 13,5 кв.м. комунальної квартири [ADDRESS] . Рішенням Харківської районної ради від 25 квітня 2018 року [PERSON] визнаний наймачем однієї кімнати житловою площею 13,5 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS] зі складом сім`ї 1 особа з урахуванням рішення 12 сесії Харківської міської ради 1 скликання від 28.09.1992 «Про комунальну власність м. Харкова» З метою приватизації спірного житла [PERSON] неодноразово звертався до Державного архіву Харківської області із заявою про надання ордеру на житлове приміщення, який був зданий у житлово-експлуатаційну організацію. Як вбачається з відповіді Державного архіву Харківської області від 30.03.2017 № 01-29/Р-681, документи КВЖРЕП Червонозаводського району м. Харкова та його правонаступник КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова на зберігання до архіву не надходили, місцезнаходження їх архіву невідомо, інформація про ордери на житлові приміщення м. Харкова в архіві відсутня, тому надати ордер на кімнату у комунальній квартирі [ADDRESS] можливості немає. Також, з метою приватизації житла [PERSON] отримано довідку Державного ощадного банку ПАТ «Ощадбанк» від 21.05.2018 про те, що [PERSON] , 1963 року народження, є у списках громадян України, що мають право на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] . Житловий чек не використано. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 20.03.2017 [PERSON] звернувся до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою про приватизацію спірного житла, додав до заяви квитанцію про сплату за послугу приватизації, згоду на обробку персональних даних, довідку про склад сім`ї, копію паспорту та РНОКПП, копію технічного паспорту на квартиру, копію технічного паспорту на квартиру, копію спадкового договору. Суду не надано відомостей про результати розгляду поданої [PERSON] заяви про приватизацію. Одночасно з цим 06.04.2017 року [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом, яким просив зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради здійснити приватизацію 46/100 часток квартири [ADDRESS] без ордера. [INFO] [PERSON] помер, про що Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області зроблено актовий запис № 8503 та видано свідоцтво про смерть. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач у справі, яка є рідною сестрою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00021645418 від 11.012.2018 про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » під час державної реєстрації шлюбу. Позивач прийняла спадщину після смерті брата шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2019, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 46/100 часток квартири [ADDRESS] через неподання документів на нерухоме майно, що стверджують належність майна спадкодавцю на праві власності. Згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.02.2019 №1053988, реєстрація права власності на зазначені 46/100 частин квартири не проводилась. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. За змістом статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Так, пунктом 18 вказаного положення передбачено, що для проведення процедури приватизації громадянином до органу приватизації подається відповідний перелік документів, в тому числі оформлена заява на приватизацію квартири. Згідно правової\~позиції,\~висловленої у\~Постанові Верховного\~суду України\~у справі\~N\~6-121цс13\~від 11.12.2013,\~право на\~приватизацію квартири,\~яка належить\~до державного\~житлового фонду,\~мають особи,\~які постійно\~проживають у\~цій квартирі.\~Для отримання\~права власності\~на житло\~особа повинна\~звернутись до\~відповідного органу\~приватизації з\~належно оформленою\~заявою,\~яка підлягає\~розгляду вказаним\~органом у\~строк,\~передбачений чинним\~законодавством.\~У тому\~разі,\~коли громадянин,\~який висловив\~волю на\~приватизацію займаної\~ним квартири,\~помер до\~прийняття компетентним\~органом рішення\~про приватизацію,\~але після\~збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Пленум Верховного Суду України в частині п`ятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що право у спадкоємця вимагати визнання права на приватизацію в порядку спадкування виникає виключно у тому разі, коли спадкодавець (наймач) за життя звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-121цс13. Відповідна правова позиція не змінилися та була викладена у Постанові Верховного суду від 09.02.2018 у справі № 719/179/17, від 27 березня 2019 року у справі № 669/629/16-ц. Аналізуючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що матеріали справи містять докази факту звернення [PERSON] до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із відповідною заявою, до якої були додані документи, що підтверджують право на приватизацію, а також документ про сплату належного державного збору. Доводи відповідача не спростовують висновків суду, а тому суд вважає позовну заяву обґрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: approved