Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: ? частину житлового будинку № 67, що розташований по вул. Гагаріна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 150,9 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», споруд № 1-4, вказуючи, що 12.04.2006 року померла її рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка не може в зв'язку з тим, що нею був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим позивачка звертається до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, представила заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просив справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2006 року померла рідна мати позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок № 135, що розташований по вул. Дзержинського в с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: ? частини житлового будинку № 67, що розташований по вул. Гагаріна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 150,9 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», споруд № 1-4, яка належала [PERSON] згідно договору від 17.03.1996 року. При зверненні позивачки до нотаріальної контори для оформлення право власності на спадкове майно, їй було відмовлено оскільки в документах померлої та позивачки були розбіжності. Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09.11.2015 року було встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], яка померла 12.04.2006 року. Відкриту після смерті матері спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом з померлою до дня її смерті, на даний час здійснює діяльність, повязану з користуванням та володінням спадковим майном, проводить ремонти у будинку, обробляє земельну ділянку, зберігає право установчі документи. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її матері [PERSON], яка померла 12.04.2006 року. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Факт, того, що позивачка являється донькою померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії III-ЖД № 288303 від 29.01.1981 року. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивачка від спадщини не відмовлялася, заяв не подавала, тому є єдиною спадкоємицею спірного майна., оскільки її бабуся [PERSON] відмовилась від своєї частки спадщини на користь позивачки. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповітом не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: ? частину житлового будинку № 67, що розташований по вул. Гагаріна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 150,9 кв.м, житловою площею 49,4 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», споруд № 1-4, яка належала [PERSON] згідно договору від 17.03.1996 року, яке відкрилось за законом після смерті її рідної матері [PERSON], яка померла 12.04.2006 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved