Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради, діючий в інтересах малолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказав, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини, [PERSON], позбавлена батьківських прав за рішенням Димитровського міського суду від 06.03.2014 року. Службою у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради 26.03.2014 року малолітнього [PERSON] було взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби, оскільки батько дитини [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі за вироком Димитровського міського суду від 24.12.2010 року, якиу його було засуджено за ст.ст.309 ч.2, 307 ч.2 КК України до восьми років позбавлення волі. За рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 171 [PERSON], яка є рідною прабабусею дитини, було призначено опікуном малолітнього. На початку лютого 2015 року відповідач звільнився з місць позбавлення волі та повернувся до постійного місця реєстрації та проживання за адресою: [INFO]. Оскільки відповідач не звернувся до органу опіки та піклування із заявою про повернення йому сина для подальшого виховання, службою у справах дітей відповідачу було направлено листа про необхідність вчинення певних дій для вирішення даного питання. Під час співбесіди з опікуном малолітнього було встановлено, що відповідач після звільнення не має прагнення влаштуватися на постійне місце роботи, не приділяє достатньої уваги щодо утримання та виховання свого сина, безвідповідально ставиться до своєї долі та подальшої долі дитини. Відповідач під час бесіди 20.03.2015 року був ознайомлений спеціалістом служби у справах дітей з необхідністю вжиття ним відповідних заходів щодо вирішення питання про передачу йому сина для подальшого виховання, однак батько дитини відмовляється вчиняти певні кроки. Поважних причин, які б перешкоджали поверненню малолітньої дитини до родини батька, органу опіки та піклування невідомі. Питання щодо стану виконання відповідачем своїх батьківських обовязків та доцільності позбавлення його батьківських прав було розглянуто на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Димитровської міської ради 01.04.2015 року та 06.05.2015 року. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце проведення, на жодне засідання комісії не зявився. Рішенням комісії було визнано, що батько дитини безпідставно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини. На теперішній час малолітній [PERSON] проживає разом з опікуном за адресою: [ADDRESS]. Через свій вік малолітній [PERSON] не може захищати свої порушені права, тому позивач з метою забезпечення прав і законних інтересів дитини просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його сина [PERSON] У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Третя особа [PERSON] у судловому засіданні підтримала позов та пояснила, що малолітній [PERSON] є її правнуком, якого вона виховує з трьох днів, оскільки батьки дитини залишили його їй. Бабуся дитини її донька, померла у 28 років. Інша бабуся не цікавиться життям дитини. Виховувати правнука їй допомагають лише її інші доньки та онуки. Батьки дитини, у тому числі [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі, дитиною не інтересуються, нею взагалі не опікуються. Заслухавши представника позивача, третю особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом на підставі свідоцтв про народження встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.03.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с.4-5). Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 24.12.2010 року відповідача [PERSON] засуджено за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна. За ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15.04.2011 року вказаний вирок суду змінено та [PERSON] призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна (а.с. 6-13, 14-20). Через позбавлення мати батьківських прав та знаходження батька дитини в місцях позбавлення волі малолітньому [PERSON] за рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 161 було надано статус дитини, позбавленого батьківського піклування (а.с.22). На підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 171 над малолітнім [PERSON] встановлено опіку та його опікуном призначено [PERSON] (а.с.21). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини малолітнього [PERSON] від 24.04.2015 року встановлено, що у приміщенні за адресою: [ADDRESS], де мешкає дитина разом з прабабусею [PERSON], створено всі необхідні умови для його утримання та виховання, прабабуся приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню дитини (а.с.23). Відповідно до інформації дошкільного навчального закладу № 3 «Сонечко» Димитровської міської ради від 31.03.2015 року та 25.05.2015 року малолітній [PERSON] відвідує старшу групу даного закладу, прабабуся-опікун [PERSON] слідкує за зовнішнім виглядом та станом здоровя дитини, цікавиться поведінкою правнука. Дитина любить та розуміє прабабусю, на її зауваження одраз реагує. За весь час перебування дитини у закладі приводить та забирає його прабабуся, яка сплачує кошти на його утримання. Батько хлопчика до закладу ніколи на приходив та життям дитини не цікавився (а.с. 24-25, 26). Відповідач [PERSON] звільнився з місць позбавлення волі 03.02.2015 рокук, про що відчить відповідна довідка. Відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить довідка приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 15.05.2015 року (а.с.27). За даними управління соціального захисту населення Димитровської міської ради від 27.03.2015 року [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та допомоги не отримує (а.с.35-36). Згідно інформації Димитровського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 09.04.2015 року [PERSON] під соціальним супроводом не перебуває (а.с.34). Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області від 27.03.2015 року [PERSON] станом на 27.03.2015 року на обліку в УПФУ не знаходиться та пенсію не отримує (а.с.33). За станом на 31.03.2015 року [PERSON] в міському центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується довідкою центру від 31.03.2015 року (а.с.33). Згідно з довідками Димитровської центральної міської лікарні від 30.03.2015 року відповідач на обліку лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та дерматовенеролога не знаходиться (а.с. 28, 29, 30, 31). Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її мати і пробабуся малолітньому [PERSON]. Зі слів матері їй відомо, що після звільнення з місць позбавлення волі відповідач приходив до них з ортом, після цього сина не провідував, міг прийти у нетверезому стані, вибивати двері. Матеріальну допомогу на дитину відповідач ніколи не надава і не надає. Дитині весь час допомагає вона, її сестра і племінниця. Вони по черзі приїздять додому до матері, привозять продукти, допомагають фізично, матеріально, беруть із собою дитину на відпочинок, надають йому увагу. Мати дитини веде ненормальний спосіб життя, не працює, зловживає спиртним, дитиною не займається. Бабуся дитини її рідна сестра померла. Бабуся з боку батька участі у вихованні дитини не приймає. Дитина проживає з [PERSON] з перших днів свого життя. У квартирі матері, куди вона приїздить щонеділі, [PERSON] вона ніколи не бачила. Батько дитини також вживає спиртні напої, ніде не працює. Їх надії на те, що батько одумається і повернеться до дитини, виявилися марними. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі перебуває під адміністративним наглядом, оскільки був засуджений за тяжкий злочин у сфері незаконного обігу з наркотичними засобами. Поводить [PERSON] себе посередньо, порушень адміннадзора в нього не було, проте він ніде не працює, мешкає за рахунок своєї мами та сестри та вживає спиртні напої в себе вдома з товаришами. [PERSON] проживає з родиною своєї сестри, у квартирі йде ремонт, умови для проживання задовільні. Син відповідача мешкає з пробабусею, так як та є опікуном дитини. Вважає, що батьку дитина не потрібна. Згідно за висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.05.2015 року №159 від служба у справах дітей органу опіки і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради вважає позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який повною мірою ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.37-38). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі СК) України батьки зобовязані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ст.164 Сімейного кодексу України батьки у разі ухилення від виконання своїх обовязків, можуть бути позбавлені батьківських прав. На підставі вищенаведених доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина [PERSON], [INFO], який з часу його народження опікується виключно прабабусею, після звільнення з місць позбавлення волі батько дитини не здійснив ніяких заходив про повернення йому дитини, зокрема, не звернувся з такою заявою до органі опіки та піклування, навіть, і після того, як йому особисто було розяснено про необхідність вирішити питання щодо подальшого виховання дитини, що свідчить про байдуже ставлення відповідача до життя і здоровя сина, про небажання займатися його вихованням та матеріальним утриманням, судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, тому суд вважає, що [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав, бо це відповідає інтересам дитині, її здоровю та благополуччю. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.150, 164 СК України, Закону України Про охорону дитинства,

Outcome: approved