Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) в спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] Овруцького району Житомирської області, та надати [PERSON] технічну документацію із землеустрою на протязі 10 днів з дня вступу рішення суду в законну силу, та стягнути сплачений судовий збір. Заявлені вимоги мотивує тим, що 13.12.2017 року між [PERSON] і [PERSON] (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» (виконавець) укладено договір №98 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Відповідач умови договору не розробив, технічну документацію із землеустрою не виконав, що позбавляє її права зареєструвати за собою право власності на вказану земельну ділянку та права користування нею. Позивач та її представникв судовому засіданні просять суд позов задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечує, оскільки продовжувати виготовлення технічної документації немає можливості ,так як розмір земельної ділянки, яку бажає приватизувати позивач перевищує встановлені діючим законодавством ліміт. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 21/50 житлового будинку [ADDRESS] Житомирської області, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.09.2003 року (а.с.5), реєстраційне посвідчення від 08.09.2003 року (а.с.6). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 09.12.2004 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,03 га., яка знаходиться біля будинку [ADDRESS] Житомирської області, та яка рішенням Овруцької міської ради від 04.06.1997 року за №171 була передана безоплатно в приватну власність [PERSON] (а.с.7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] є власникам земельної ділянки площею 0,0942 га.,яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 13 грудня 2017 року між [PERSON], [PERSON] з одного боку, та ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» в особі директора [PERSON], що діє на підставі Статуту з другого боку, уклали договір №98, згідно якого відповідач зобов»язався виконати з дотриманням вимог чинного законодавства: «виготовити проект землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.13-14). Відповідно до п.1.1 договору, виконавець зобов»язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в спільну часткову власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою м.Овруч вул.Івана Котляревського, 13 Овруцького району Житомирської області, а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 86 від 13.12.2017 року позивач за виготовлення технічної документації сплатила позивачу 1600 грн. (а.с.14). Позивач та її представник настоюють на заявлених у позові вимогах , вимагають від відповідача виконання взятих на себе зобов»язань, що передбачено положенням статті 526 Цивільного кодексу України , а саме, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. В даному випадку суд не може погодитись з вимогою сторони позивача, оскільки [PERSON] знаючи про існування рішення Овруцького районного суду від 09.12.2004 року про визнання за нею права власності на земельну ділянку розміром 0,03 га , яка знаходиться біля будинку [ADDRESS] Житомирської області, та яка рішенням Овруцької міської ради від 04.06.1997 року за №171 була передана безоплатно в приватну власність [PERSON] , за вказаним рішенням не переоформила на себе право власності на вказану земельну ділянку. 06.06.2006 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], згідно якого [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,0942 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідача пояснив , що при виготовленні технічної документації з»ясувалось, що передбачена ст.121 ЗК України норма безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків в 0.10 га у даному випадку при виготовленні тех.документаці перевищена більш ніж на дві соті, тому відділом державного кадастрового реєстратора буде відмовлено в погодженні вказаної документації, що підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. Як вбачається з досліджених у судовому засіданні доказів відповідач взяв на себе зобов»язання , які не узгоджуються з діючим законодавством, тому з огляду на викладені обставини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, тому згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов»язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed