Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач ОСББ «Ізумруд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в сумі 6797,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.04.2012 року відповідача було обрано головою правління ОСББ «Ізумруд» на підставі протоколу засідання правління. Заявою відповідача було підтверджено, що він, як голова правління трудового договору з ОСББ «Ізумруд» не укладав. З моменту призначення та до мементу звільнення - 30.09.2015 року, відповідачем була завдана позивачу майнова шкода, оскільки при звільнення проведеною перевіркою матеральних цінностей було встановлено відсутність кутової шліф машини УШМ-180/1800М, вартістю станом на 28.06.2016 року 2096,25 грн., а також інвентора Патон ВДІ-200S, вартістю станом на 28.06.2016 року 4700,25 грн. Вказані матеріальні цінності були придбані відповідачем за час правління в ОСББ за рахунок внесків співвласників. Приймаючи до уваги відсутність вказаних матеріальних цінностей, позивач вважає, що йому завдані матеріальні збитки та на підставі ст. 1166 ЦК України, завдана шкода має бути відшкодована позивачу шляхом стягнення відповідних сум вартості вказаних товарів. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність, оскільки всі матеріальні цінності ним були передані, а тому просив в задоволенні позовних вимог відмоити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідно до протоколу засідання правління ОСББ «Ізумруд» від 25.04.2012 року, головою правління ОСББ «Ізумруд» було обрано [PERSON] (а.с. 12). Листом від 13.07.2012 року № 13-12, [PERSON] повідомив начальника Деміївського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що він, як голова правління ОСББ «Ізумруд», трудову угоду не укладав (а.с.14). Відповідно до видаткової накладної Рнк/02-0029353 від 30.07.2013 року, ОСББ «Ізуруд» було придбано кутову шліф машину УШМ-180/1800М, вартістю 555 грн., а також відповідно до видаткової накладної Рнк/02-0033457 від 21.08.2013 року придбано інвертор Патон ВДІ-200S, вартістю станом 3230,00 грн. (а.с.16-17). Наказом № 2-к від 01.10.2015 року голови правління [PERSON], [PERSON] було звільнено з посади голвои правління у зв»язку з припиненням повноважень Правління ОСББ «Ізумруд» з 30.09.2015 року (а.с.13). Відповідно до акту звірки матеріальних цінностей по ОСББ «Ізумруд» станом на 05.12.2015 року, було встановлено фактичну відсутність кутової шліф машини УШМ-180/1800М, та інвертора Патон ВДІ-200S (а.с.15). За ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, як особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа, могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець за змістом ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Розглядаючи протиправність поведінки заподіювача шкоди, необхідно відзначити, що це поведінка, яка заборонена законом. За змістом наведених вище норм, для покладення обов'язку відшкодувати шкоду має бути встановлена наявність такої шкоди та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина заподіювача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 статті 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може грунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи суду стороною позивача не було надано суду будь-яких доказів того, що відповідач у справі був матеріально відповідальною особою, та в матеріалах справи міститься заява відповідача про те, що в трудових відносинах з позивачем він не перебуває. Крім того, надані стороною позивача акти приймання-передачі основних засобів від 01.07.2013 року та від 01.08.2013 року (а.с.73, 74) на підтвердження отримання відповідачем за час правління матеріальних цінностей містять незаповнені графи, зокрема, відсутня інформація про наказ чи розпорядження, відповідно до якого був проведений огляд придбаного товару, відсутні заповнені графи в частині висновків комісії, переліку технічної документації, а також в акті зазначено, що об»єкт основних засобів прийняв [PERSON] і в той же час міститься його підпис щодо здачі об»єкту. Суд, вважає, що вказані докази - акти приймання-передачі, - є недопустими, оскільки належним чином не оформлені та не містять достатньої інформації, яка б свідчила про прийняття придбаних товарів, його передачу відповідальній особі, а також відповідальність особи за їх втрату, тощо. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що збитки, які він просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «»Ізумруд» заподіяні саме бездіяльністю відповідача, або його протиправними діями , і між шкодою та поведінкою відповідача є причинно-наслідковий зв'язок. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необгрунтованість та недоведеність вимог позивача про стягнення з відповідача матеріальних збитків, а тому в задоводенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed