Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження житла, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 17.09.2018 року надійшло подання загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Міської ради міста Кропивницького про ученицю 4 класу [PERSON] , яка більше 10 днів не відвідувала заклад освіти, у зв`язку з тим, що відповідач блукала разом з дитиною по місту, збирала металобрухт, вчиняла бійки з родичами, не створювала належних умов для проживання дитини, агресивно реагувала на зауваження та попередження педпрацівників. Ситуація, що склалась, негативно вплинула на емоційний стан дівчинки. Дитина стала замкнута, почала уникати контакту з класним керівником, хоча раніше між дитиною і вчителем був певний емоційний зв`язок. В ході відвідування сім`ї [PERSON] 19.09.2018 року працівниками Управління з`ясовано, що у дитини відсутнє ліжко, дівчинка разом з відповідачем спить на матраці, продукти харчування в недостатній кількості. Відповідачу було роз`яснено її батьківські права, обов`язки та відповідальність, передбачену за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Однак відповідач повідомила, що дочка школу відвідувати не буде і викликала наряд поліції. Під час відвідування сім`ї 04.10.2018 року працівниками Управління та Кропивницького відділу ГУ НП в Кіровоградській області відповідач не надала доступу до житла, поводилася агресивно, влаштувала бійку з членами рейдової комісії, нанесла тілесні ушкодження працівнику Управління. Враховуючи те, що психічний стан відповідача становив загрозу життю та здоров`ю її малолітньої дочки, дитина [PERSON] [INFO] року була вилучена з негативного оточення і доставлена до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. За довідкою медичного працівника КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» дитина здорова, але з залишковими ознаками педикульозу. В зв`язку з викладеним, виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького прийнято рішення від 04.10.2018 року № 487 про негайне відібрання дитини [PERSON] у відповідача. З огляду на викладене, позивач просить відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав; дитину [PERSON] , [INFO] , передати на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на користь тих осіб або установ, яким буде передана на виховання дитина, у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року; накласти заборону на відчуження житла - квартири [ADDRESS] , яке належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності і право користування яким має дитина [PERSON] . Процесуальні дії по справі: Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , та яка належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4367 від 18.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. Ухвалою суду від 21 березня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 15 травня 2019 року залучено до участі в зазначеній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Селіванов М.С. (діє на підставі довіреності від 16.01.2019 року № 287/19-0516) в судовому засіданні позовні вимоги про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження житла підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та в її інтересах представник - адвокат Троянська І.В. (діє на підставі ордеру серії КР № 92390 від 14.12.2018 року) позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечили щодо позовних вимог позивача, підтримали поданий 15.01.2019 року відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву, який зареєстрований в суді за вх. № 886, на обґрунтування якого зазначено, що відповідно до характеристики, виданої головою квартального комітету № 17 м. Кропивницького відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає, в спілкуванні ввічлива, скарг, заяв, претензій зі сторони сусідів в квартальний комітет не надходило, донька доглянута, охайна та нагодована. Крім того, відповідно до сертифікату серії 12 ЯЯУ № 671260 від 13.12.2018 року виданого КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» у відповідача [PERSON] наркологічних захворювань не виявлено. Відповідно до довідки № 333 від 17.12.2018 року виданої КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» відповідач [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталась. Окрім того, відповідач [PERSON] є інвалідом III-ої групи, що підтверджується довідкою серії 10 ААА № 461016 від 10.03.2011 року; знаходиться на обліку в УПФ України в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 452,00 грн. Також, [PERSON] влаштувалась на роботу та отримує відповідний заробіток, достатній для забезпечення потреб її та її доньки. На даний час відпали причини, які перешкоджали належному вихованню та утриманню дитини, а саме, відповідач [PERSON] , як мати може утримувати та виховувати доньку, має позитивну характеристику, задовільний матеріальний стан, наявність власної житлової площі, задовільний стан здоров`я, що надає право відповідачу належним чином виховувати та утримувати дитину. Крім того, відповідач [PERSON] не ухиляється від виховання дитини, жорстоко не поводиться з дитиною, не є хронічним алкоголіком або наркоманом, не вдається до будь-якої експлуатації дитини , не примушує її до жебракування та бродяжництва, не засуджена за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому, доводи позивача, викладені в позовній заяві, - необгрунтовані, незаконні та є такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідач [PERSON] зобов`язалася виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, а також відвідування дитиною школи. Окрім того, представником позивача органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького подано до суду відповідь на відзив, зареєстровану судом 25 січня 2019 року за вх. № 1878 в якій зазначено, що відповідачем у відзиві на позовну заяву порушено норми п. 2 ч. 3 ст. 178 ЦПК, а саме: не вказано повну адресу свого проживання та неправильно зазначено поштові індекси. Посилання на норми ч. 6 ст. 81 ЦПК України також не може бути взято до уваги, оскільки позивачем до позовної заяви надані необхідні докази на обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем не наведені факти, які б свідчили про їх незаконність та неприпустимість. Також вважає, що матеріали, долучені відповідачем до відзиву, не можуть спростовувати позовні вимоги, оскільки позивач не обґрунтовує відібрання дитини хронічним алкоголізмом або наркоманією, відсутністю доходів у відповідача або її станом здоров`я. Також характеристика квартального комітету надана не за місцем реєстрації відповідача і не може засвідчити стан виконання батьківських обов`язків за час проживання відповідача з донькою по [ADDRESS] . При цьому, згідно з листом Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 23.11.2018 року відповідач агресивно реагує на пропозиції фахівця із соціальної роботи щодо співпраці, від соціального супроводу відмовляється. Відповідно до інформації сектору ювенальної превенції відділу превенції патрульної поліції Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 16.01.2019 року відповідач перебувала в розшуку як безвісти зникла особа та відносно неї неодноразово складались протоколи за ст. 183 КУпАП. Просив позов задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради в підготовче судове засідання подав заяву від 21.03.2019 року за вх. № ЕП-1290/19ВХ про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Крім того, будучи присутньою в судовому засіданні 16.07.2019 року повідомила, що за час перебування дитини [PERSON] в патронатній сім`ї мама [PERSON] та бабуся регулярно відвідують дитину; дитина була запущена соціально та педагогічно, зокрема в тому, що дитина була «дуже залюблена» мамою та з боку матері по відношенню до дитини - «гіперопіка», дитина не могла сама ні вмитися, ні одягнутися, на даний час дівчинка соціально адаптована, спілкується з однолітками, має хист до малювання, гарно малює, та з цих обставин було відповідне спілкування з мамою дитини - [PERSON] . Крім того, вказала, що дитині [PERSON] необхідне материнське тепло та турбота, яку мати до цього надавала, а тому вважає, що дитина повинна проживати разом з матір`ю [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, відповідача [PERSON] та в її інтересах представника - адвоката Троянську І.В., свідків, враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких в інтересах малолітньої дитини звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, накладення заборони на відчуження житла не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації народжень 19.01.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 136 та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». При цьому, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 09.10.2018 року № 00021158944 відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Як вбачається з подання про ученицю 4 класу [PERSON] за підписом директора І.Базеко та практичного психолога Л.Ланчуковської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Міської ради міста Кропивницький Кіровоградської області, складеного на ім`я начальника Кропивницької служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницький Тимоховської Т.Т. практичним психологом та класним керівником була проведена робота з залучення дитини до навчання, але на даний момент всі проведені заходи: бесіда, рейд додому та систематичні телефонні дзвінки не дали результату, дівчинка не відвідує заклад освіти більше 10 днів. До адміністрації освітнього закладу наприкінці літа надійшла скарга від рідних [PERSON] про безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків, а саме створення небезпечно конфліктної ситуації для психічного здоров`я дитини. Під час рейду з залученням батьківського комітету класу було з`ясовано, що учениця перебуває в стресовій ситуації через внутрішньо сімейний конфлікт мами і бабусі, також обстеження побутових умов показало, що дана сім`я мешкає в тісному флігелі без дотримання санітарно-гігієнічних умов проживання, на що мамі - [PERSON] було рекомендовано в зв`язку з ситуацією, яка склалась повернутися в квартиру за місцем реєстрації її проживання і власницею якої (квартири) вона являється. З опиту сусідів та рідних, з якими мешкають дівчинка з мамою було з`ясовано, що майже кожного дня біля їхнього будинку за викликом приїжджає поліція, декілька раз навіть вночі привозила саму дитину з мамою, оскільки вони (зі слів мами дівчинки - гуляли вночі в парку), неодноразово було зафіксовані бійки вдома, ініціатором яких ставала [PERSON] , при другому відвідуванні сім`ї з`ясувалось, що вона жорстоко побила свою маму і бабусю, про що сама і повідомила. На даний момент склалась така ситуація, що дитина не відвідує навчальні заняття більше 10 днів, інші батьки повідомляють в школу, що дуже часто бачать маму, як вони разом з [PERSON] збирають металобрухт на мікрорайоні, також продовжуються погрози, скарги в бік вчителя та школи, на всі прохання привести дівчинку в школу, - проявляється агресивна реакція зі сторони і виклик поліції. Варто відмітити, що ця ситуація дуже вплинула на дівчинку, вона стала ще більш замкнута, абсолютно відсутня комунікація з оточуючими, крім мами, яка постійно водить її за собою або взагалі замикає в квартирі, що є безпосередньою загрозою для психічного благополуччя дівчинки. Згідно з характеристикою учениці 4 класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Міської ради міста Кропивницький Кіровоградської область [PERSON] навчається в школі з 01 вересня 2015 року Має достатній рівень знань і уявлень про навколишній світ. Навчається в міру свої можливостей, але потребує постійного контролю та підтримки з боку вчителя, а вдома, - мами. Улюблені предмети - трудове навчання, образотворче мистецтво. Читає виразно і зрозуміло, але самостійно переказати прочитане не може, тільки за допомогою мотивуючих запитань до тексту. Має малий словниковий запас і не розвиває його, через що виникають труднощі при виконанні письмових творчих робіт (наприклад, написанні переказу, складані твору, листа або листівок). Знає напам`ять граматичні правила, але користуватися ними не вміє, швидко забуває. Міміка емоційна, дівчинка майже не посміхається, тому є наявні проблеми з виразністю читання. З математики працює на початковому рівні, відсутнє логічне мислення, тому задачі розв`язує тільки за допомогою наочності. Працює під час уроку дуже повільно, часу відведеного для конкретної роботи з математики вистачає лише на одну четверту виконаного завдання, але і це виконання з помилками. При виконанні написання диктанту весь час відстає від класу, потребує частих повторювань та пауз. Є певні проблеми з самообслуговуванням, з початку навчання в першому класі і до сьогодні мама завжди готує до уроку, допомагає одягатися після занять та переодягатися на урок фізкультури, дитина знаходиться в великій залежності від мами. Доручення у класі має, але ніколи його не виконує, навіть, якщо про нього нагадує вчитель. Друзів в класі майже немає, лише одна подруга, авторитетом зовсім не користується, комунікативні зв`язки налагоджувати не вміє, часто сторониться дітей, переважно грається наодинці. Мама батьківський обов`язок по відношенню до дівчинки виконує, часто відвідувала батьківські збори, супроводжувала на екскурсіях, але останнім часом ситуація кардинально змінилась: мама дуже агресивно реагує на зауваження класного керівника і не приводить дитину до школи, на прохання і поради, що дитині потрібно вчитися, вимагає без підтвердження віддати документи та викликає працівників поліції. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 19.09.2018 року вбачається, що працівниками сектору соціального та правового захисту дітей управління з питань захисту прав дітей [PERSON] , Горіним І.М. на підставі повідомлення ЗОШ № 2 з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до обстеження умов проживання встановлено, що наявні шафа, стілець, телевізор, інші меблі, продукти харчування у невеликій кількості. Дитина спить на матраці, який розташований на підлозі, наявний дитячий одяг. Крім того, відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 04.10.2008 року, складеного спеціалістами служби дітей управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького Горіним І.М. та Селівановим М.С. , а також інспектором сектору ювенальної поліції Бондаренком А.О.на підставі подання ЗОШ № 2 з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , та умов проживання встановити не вдалося, так як [PERSON] відмовилась надати доступ до помешкання, та, вийшовши в коридор поводила себе агресивно, влаштувала бійку з членами комісії, та за таких умов подальше перебування дитини [PERSON] , [INFO] , становить загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини, у зв`язку з чим дитину [PERSON] вилучено та доставлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». В подальшому, рішенням виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 04 жовтня 2018 року № 487 «Про негайне відібрання дитини» на підставі клопотання начальника управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького Тимоховської Т.М. від 04.10.2018 року № 556 про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , вирішено управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького вжити заходів разом з представниками органів Національної поліції та охорони здоров`я щодо негайного відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] була тимчасово влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, про що свідчить направлення управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького від 04.10.2018 року № 555. Причиною влаштування дитини до закладу є неадекватна, агресивна поведінка матері під час відвідування, не відвідування дитиною навчального закладу та зазначена ситуація загрожує життю та здоров`ю дитини. Відповідно до довідки медичної сестри Центру Кабаці О.В. , 04.10.2018 року нею було проведено огляд дитини [PERSON] , та встановлено, що соматично дитина здорова, шкіряні покрови чисті, синців на тілі немає, одяг чистий, нігті обрізані, волосся довге, чисте, вошей немає, є гниди. Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького «Про влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя» № 230 від 11 квітня 2019 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , влаштована в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , терміном на три місяці з можливістю продовження терміну перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя до шести місяців. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» в редакції чинній на момент відібрання дитини, визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дитини від матері в частині наявності загрози здоров`ю та життю малолітньої [PERSON] у випадку залишення останньої з матір`ю, судом відзначається, що зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на наступне. Зокрема, як вбачається з характеристики голови квартального комітету № 17 м. Кропивницького Цибулько Р.Д . від 28.12.2018 року [PERSON] , 1983 року народження, за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS] характеризується з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає, в спілкуванні ввічлива, скарг, заяв і претензій зі сторони сусідів в квартальний комітет по відношенню до неї не надходило. Донька доглянута, охайна, нагодована. Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 13.12.2018 року, серії 12 ЯЯУ № 671260 у [PERSON] , [INFO] , наркологічних захворювань не виявлено (на опікунство). Відповідно до довідки КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Психоневрологічне диспансерне відділення № 333 від 17.12.2018 року [PERSON] , 1983 року народження, на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. Крім того, [PERSON] є інвалідом ІІІ-ої групи, загальне захворювання, (довідка до акта огляду МСЕК серії 10ААА № 46/016 від 10.03.2011 року) та їй протипоказана тяжка праця, перегрівання та переохолодження, знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Головного управління ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію по інвалідності, яка за період з червня 2018 року по листопад 2018 року складала 8 712 грн., місячний розмір пенсії склав 1452,00 грн., про що свідчить довідка від 12.12.2018 року за вих. № 411 за підписом начальником відділу Л.Мільченко та головного спеціаліста С.Лісничої. Згідно з довідкою ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні Ласощі» від 18.04.2019 року № 105 [PERSON] працює в ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні Ласощі» з 22 грудня 2018 року на посаді халвомісильника. Дохід за період з 22.12.2018 року по 31.03.2019 року склав 10 093,24 грн. Відповідно до характеристики на [PERSON] , [INFO] , складеної начальником виробництва [PERSON] , [PERSON] працює в ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні Ласощі» на посаді халвомісильника з 22.12.2018 року. За період роботи на посаді халвомісильника проявила себе позитивно, як працелюбна і відповідальна. Має такі риси, як пунктуальність, доброзичливість. У колективі з усіма підтримує рівні дружні відносини. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від працівників не надходило. Під час судового розгляду справи, відповідач повідомила суд, що за станом здоров`я, так як їй протипоказана важка фізична праця, переохолодження та перегрівання, вона вимушена була звільнитися з ТОВ «Кондитерська фабрика «Східні Ласощі» Допитані в судовому засіданні, за клопотанням відповідача, в якості свідків [PERSON] , [PERSON] пояснили, зокрема, свідок [PERSON] зазначила, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та вони всі разом проживали в будинку [ADDRESS] . Між нею та її донькою відбулася сварка, і донька вирішила піти проживати разом з онукою в квартиру [ADDRESS] , при цьому, вона запитувала неодноразово відповідача, чи готує вона дитину до школи, неодноразово запитувала у неї чому дитина не пішла до школи, на що донька відповідала, що у неї немає грошей. Також зазначила, що приходили представники з органу опіки та піклування, вона писала заяву до Управління з питань захисту прав дітей щодо агресивного поводження її доньки по відношенню до неї (свідка). Вказала, що на даний час обставини змінилися, і вона, а також донька хочуть, щоб дитина якнайшвидше повернулася в сім`ю. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2000 року вона проживає за адресою: [ADDRESS] та є сусідкою сім`ї [PERSON] , більше спілкується з [PERSON] - матір`ю відповідача. Зазначила, що відповідач [PERSON] «виросла на її очах», коли у неї народилася донька [PERSON] , то вона переїхала до батьків, та звідки дитина пішла в 1-ий клас. Також вказала, що вона ніколи не бачила відповідача в нетверезому стані та в їх сім`ї не було сварок, відповідач завжди опікується дитиною, водила дитину в парк, драмтеатр, по відношенню до дитини відповідач ніколи не проявляла агресії, спілкування відповідача з дитиною було добре. Зміна поведінки відповідача відбулася в червні, 2018 року, коли у неї стався нервовий зрив, був конфлікт між нею та матір`ю та бабусею, внаслідок чого відповідач забрала дитину та в серпні, 2018 року пішла проживати в квартиру, одна в жовтні, 2018 року, - повернулася. Свідок зазначила, що їй не відомо, чому дитина не пішла до школи. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідача [PERSON] , суд зазначає, що відсутні дані про її негативну характеристику, про алкоголізм, наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо. Так само відсутні дані про насильство над дитиною чи інший негативний на неї вплив з боку відповідача. При цьому, той факт, що сім`я [PERSON] вимушена жити у квартирі, яка потребує ремонту та облаштування меблями не є показником відношення відповідача до дитини. Посилання представника позивача в цій частині не є достатньою підставою для відібрання дитини на даний час, до того ж, суду не надано доказів того, що в помешканні існує такий стан забрудненості чи антисанітарії, який створює безпосередньо загрозу для життя чи здоров`я дитини. Крім того, представник позивача органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького посилався на той факт, що малолітня дитина [PERSON] з початку навчального року не відвідує школу. Разом з тим, з характеристики учениці 4 класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 Міської ради міста Кропивницький Кіровоградської область [PERSON] , не вбачається, що малолітня [PERSON] потребує особливої уваги та виховання, яку мати не в змозі забезпечити, більш того, суд вважає що невідвідування дитиною з початку навчального року школи протягом 10-ти днів не є тривалим в часі та не свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а також не свідчить про наявність безпосередньої загрози для життя або здоров`я дитини. Суду не надано позивачем доказів того, що виправити дану ситуацію можливо лише шляхом застосування такої крайньої міри як відібрання дитини у матері. При цьому, під час судових засідань мати дитини [PERSON] бажала повернути дитину, усвідомила свою поведінку та дії, що вказує на усвідомлення нею необхідності належного виконання своїх материнських обов`язків, та, більш того, з наданих нею пояснень вбачається, що на даний час [PERSON] веде активну роботу над усуненням можливих недоліків у вихованні дитини та тих обставин, які призвели до відібрання у неї дитини. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, з наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що станом на день вирішення питання про відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері відсутні підстави для відібрання дитини. При цьому суд виходить з наступного: Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що найкращим для малолітньої дитини є її проживання в рідній сім`ї, що не заперечувалося представником позивача, і більш того, відібрання дитини у матері при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дитини. Суд також враховує, що поведінка відповідача змінилась, вона зробила для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки, має любов до своєї доньки, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з дитиною та опікуватись нею. Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дитини посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідача, а також враховуючи, що відібрання дитини від матері може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, - суд не вбачає підстав для відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у матері - відповідача [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, на даний час та вважає, що таке відібрання не відповідатиме інтересам дитини, на підставі чого відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з [PERSON] аліментів на користь тих осіб або установ, яким буде передана на виховання дитина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року, оскільки зазначена вимога є похідною від попередньої вимоги про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у матері - відповідача [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, в задоволенні, якої позивачу було відмовлено. Судом також відзначається, що ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , та яка належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4367 від 18.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. ч. 9, 10 цієї статті у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Згідно п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішень суд серед інших вирішує також питання чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що в задоволенні позову про відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, передачею дитини органу опіки та піклування міської ради міста Кропивницького для подальшого влаштування, стягнення з [PERSON] аліментів на користь тих осіб та установ, яким буде передана на виховання дитина, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, до 05 січня 2027 року, - відмовлено в повному обсязі, в зв`язку з чим вжиті на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30 жовтня 2018 року заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження житла - накладення арешту на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , та яка належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4367 від 18.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. - підлягають скасуванню. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в задоволенні позову, - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed