Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

позивач КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS] та користуються житлом та наданими житлово-комунальними послугами в повному обсязі. Будинок, в якому знаходиться квартира відповідачів, перебуває на балансі позивача. У зв'язку з тим, що житлово-комунальні послуги відповідачам надаються в повному обсязі, а вони, в свою чергу, не сплачують нараховані платежі, станом на 01 жовтня 2014 року заборгованість за надані житлово-комунальні послуги перед КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві становить 32 500 грн. 36 коп. Боржники неодноразово попереджалися про необхідність погашення заборгованості, але не погасили її. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь вказану заборгованість у розмірі 32 500 грн. 36 коп., а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні позов визнали частково, проти позовних вимог в частині стягнення з них заборгованості за період до жовтня 2011 року заперечували, посилаючись на пропущення позивачем строків позовної давності. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Оболонським районним судом м. Києва 23 жовтня 2012 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві заборгованості за житлово-комунальні послуги на суму 20 571 грн. 43 коп. та судового збору у розмірі 107 грн. 30 коп. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2012 року судовий наказ скасовано. Відповідно до рішення Оболонської районної у м. Києві ради № 30/16 від 30 червня 2005 року будинок [ADDRESS] був переданий КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві у господарське відання. Вищевказаний будинок знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві та обслуговується підпорядкованим йому ЖЕК-513. З договору купівлі-продажу нерухомості від 12 листопада 1997 року та реєстраційного посвідчення вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с. 21-22). Згідно з довідкою форми № 3 від 03 вересня 2014 року, виданою ЖЕК-513 КП «Житлосервіс «Куренівка», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], особовий рахунок значиться за [PERSON] (а.с. 17). Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторонами в судовому засіданні визнано той факт, що відповідачі зареєстровані та проживають у [ADDRESS] та в повній мірі користуються житлово-комунальними послугами. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з положень ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572 (зі змінами та доповненнями) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з детальним розрахунком заборгованості, відповідачі [PERSON], [PERSON] не сплачують поточні рахунки по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 32 500 грн. 36 коп. (а.с. 18-20). Таким чином, відповідачі не виконали зобов'язання по оплаті наданих їм житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Представником відповідачів у запереченнях проти позову було заявлено про застосування строків позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період до жовтня 2011 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що позивачу стало відомо про заборгованість відповідачів по оплаті житлово-комунальних послуг з наступного дня після прострочення чергового платежу. Оскільки позов подано у жовтні 2014 року, вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка утворилася за період з липня 2007 року по вересень 2011 року включно, та становить 15 304 грн. 89 коп., заявлені з пропущенням строку позовної давності. Таким чином, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з липня 2007 року по вересень 2011 року включно відмовити. Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року включно обґрунтовані та законні, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 17 195 (сімнадцять тисяч сто дев'яносто п'ять) гривень 47 (сорок сім) копійок. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 171 гривня 95 копійок (а.с. 25). На підставі викладеного,

Outcome: partial