Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради про позбавлення батьківських прав, в котрій зазначено, що позивачка з відповідачем по справі від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачкою. Позивачка намагається максимально забезпечити всі потреби доньки, докладає усіх зусиль, щоб донька отримувала все необхідне. Мати створила всі необхідні побутові умови для проживання доньки, несе витрати по її утриманню, виховує її, піклується про фізичний і духовний розвиток, її навчання,забезпечує необхідним медичним доглядом, лікування дитини, надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, організовує дозвілля та відпочинок. Відповідач не відвідує доньку, не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з нею взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того, відповідач також і не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Так, згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 29 травня 2017 року відповідач повинен щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень до досягнення дитиною повноліття, однак відповідач своїх обов`язків не виконує, аліменти не сплачує, в зв`язку з чим станом на серпень 2020 року у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 33 688 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 39 копійок. Тобто, відповідач своїми діями ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям. У зв`язку з чим, позивачка звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради з проханням надати допомогу в підготовці документів необхідних для надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вище викладене, позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача у відношення неповнолітньої доньки. Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи у їх відстуність, підтримав вимоги позову. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник служби у справах дітей Яготинської міської ради звернувся із заявою про розгляд справи у його відстуність, проти позову не заперечував, долучає до матеріалів справи Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Перевіривши матеріали справи, враховуючи Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , дослідивши інші доказі по справі, а також враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 25.06.2011 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11.05.2017 року було розірвано (а.с. 5-6, 17). У сторін по справі [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 172 (а.с. 8). З копії Свідоцтва про шлюб, [NUMBER] , виданого Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2020 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 7). З Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 9) вбачається, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 29 травня 2017 року з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень до досягнення дитиною повноліття, однак станом на серпень 2020 року у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 33 688 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 39 копійок. З листа № 675 від 03.11.2019 року (а.с. 10) вбачається, що Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації зробила висновок про те, що [PERSON] не бере участі у вихованні дочки [PERSON] . З Довідки ДНЗ № 2 «Дюймовочка» (а.с. 11) вбачається, що [PERSON] з 2014 року по 2018 рік відвідувала ДНЗ № 2 «Дюймовочка», батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймав. З Довідки № 53 від 11.09.2020 року (а.с. 12) та Довідки № 54 від 11.09.2020 року (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] з 2017 року по 2020 рік навчається у Яготинську ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 Яготинської районної ради, батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймав. Із Акта обстеження від 10.09.2020 року (а.с. 14) вбачається, що [PERSON] з донькою [PERSON] проживає в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . З письмових пояснень вихователя садочка «Дюймовочка» [PERSON] від 10.09.2020 року (а.с. 15) та письмових пояснень класного керівника [PERSON] - [PERSON] (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] - батько [PERSON] , участі у вихованні доньки не приймав. З копії постанови по справі № 382/917/17 від 08.06.2017 року (а.с. 41-43) вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. З характеристики (а.с. 61) вбачається, що скарг відносно [PERSON] до Яготинської міської ради ненадходило. З матеріалів виконавчого провадження (а.с. 62-111) вбачається, що на виконанні у Яготинському РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень до досягнення дитиною повноліття, станом на 1 березня 2021 року у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 40757 гривень 89 копійок. З Вимоги № 972 від 19.03.2021 року та роздруківки щодо адміністративних правопорушень (а.с. 133-135) вбачається, що відповідач до кримінальної відповідальності не притягувався, проте вчинялись адмністративні правопорушення. Як вбачається зі змісту Висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Яготинської міської ради № 134 від 06.07.2021 року (а.с. 156-158) вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden від 27.11.1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Разом з тим, як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вимогами ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази, обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved