Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка просять суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та усунути перешкоди у здійсненні права власності на вказану квартиру шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, у звязку з тим, що відповідач у порушення умов договору купівлі-продажу з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся і до теперішнього часу значиться там зареєстрованим, чим перешкоджає позивачці у повному обсязі здійснювати право власності на квартиру. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, судова повістка, направлена за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернута до суду без вручення з приміткою поштового відділення «адресат за отриманням не зявився»/ Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а отже, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду та не зявилися у судове засідання без поважних причин. Суд зі згоди позивачки та на підставі ст. 169, 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Представник 3-ї особи Ленінського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що 01.07.2015 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір купівлі-продажу, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Даний договір нотаріально посвідчений, і [PERSON]М в той же день зареєструвала своє право власності на набуте майно, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до умов п. 14 Договору купівлі-продажу продавець зобовязався знятися з реєстраційного обліку (виписатися) та зняти з реєстрації всіх заінтересованих осіб у строк до 21.07.2015 року. Але відповідач умов договору в цій частині не виконав і з реєстраційного обліку не знявся, що підтверджується довідкою Центру обслуговування абонентів №13 Єдиної абонентської служби від 25.08.2015 року. Таким чином, реєстрація відповідача у вказаній квартирі, перешкоджає позивачці вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Згідно приписів норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 379,382 ЦК України, обєктом права власності особи може бути житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначаються ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Аналіз змісту правових норм свідчить проте, що право власника будинку ( квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника прав приватної власності на це майно. Із зазначеного випливає, що припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право його право на користування цим будинком. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved