Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивачка мотивує вимоги тим, що знаходилася у незареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дитини не надає. Тому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представниця позивача позов підтримала, пояснила, що в 2019 році відповідач дійсно надавав допомогу у вигляді придбання речей та оплати відпочинку. В 2020 році припинив взагалі надавати будь-яку допомогу на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Представник відповідача подав письмовий відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що в добровільному порядку надає кошти на утримання дитини. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми 17 грудня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового засідання на 20 січня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 20 січня 2020 року відкладено розгляд справи до 3 березня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю доказів сповіщення. Протокольною ухвалою головуючого від 3 березня 2020 року відкладено розгяд справи до 23 березня 2020 року за клопотанням представника відповідача. 23 березня 2020 року відкладено розгляд справи до 16 квітня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 16 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 3 червня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 03 червня 2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 23 червня 2020 року, визнано явку сторін обов`язковою. 23 червня 2020 року відкладено розгляд справи д 13 серпня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному. Суд, заслухавши пояснення представниці позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 7). Дитина мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2020 року у справі №591/4111/20 видано стосовно [PERSON] обмежувальний припис, яким вирішено заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, наближатися на відстань ближче ніж 100 м. до місця проживання [PERSON] . Встановлено строк обмежувального припису 6 місяців. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач є працездатним, інших неповнолітній дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні не має. З огляду на майновий стан відповідача, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 грудня 2019 року на користь матері. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін, позицію відповідача, вік дитини. Посилання відповідача на те, що він надавав кошти на утримання дитини, оплачував поїздки та путівки, купував одяг, оплачував гуртки не підтверджені жодними доказами. Крім цього, вказані обставини фактично являються виконанням батьківського обов`язку по утриманню дитини та не звільняють від сплати аліментів в майбутньому. Разом з цим, з відзиву вбачається, що відповідач купував коштовні речі для доньки, однак, окрім цього, дитина має постійні потреби в харчуванні, одязі, засобах гігієни, шкільних приладдях. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved