Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач КС «СуперКредит» звернувся в суд із зазначеним позовом, до вказаного вище відповідача вказуючи на те, що відповідно до договору №СК-23/025/19/195/08СЗ від 23.03.2019 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до п 3.1 Договору кредит мав надаватися відповідачу у національній валюті, після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн., а остання його отримала, що підтверджується платіжним дорученням № 17836 від 25.03.2019 року. Відповідно до п.3.2 Кредитного Договору нарахування процентів здійснюється на залишок суми кредиту фактичну кількість днів користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 Кредитного Договору змінювана процентна ставка складає 78% річних. Відповідно до п.п. 10, п. 2.4 Договору відповідач зобов`язався сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 23-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в п.3 Додаткового договору про транш. Відповідачем було порушено п. 3 умов Додаткового договору, а саме проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу призвело до затримки відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Договором. Таким чином заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 8521,40 грн., з яких: 5606,30 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 2095,15 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 22.07.2020 року по 09.07.2021 року; 561,19 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 05.05.2020 року по 30.06.2021 року; 198,14 грн. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 05.05.2020 року по 09.07.2021 року; 60,62 грн. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 22.07.2020 року по 09.07.2021 року. Вважають, що невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача непогашений залишок кредиту та нараховані проценти, комісійні, неустойки та інші нарахування, передбачені договором. Просять стягнути виниклу заборгованість, витрати на оплату правової допомоги в сумі 2100,00 грн. та сплачений позивачем судовий збір. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву в якій просить справу слухати без їх участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Предметом спору являється вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, коштів за користування кредитом, штрафних санкцій за порушення умов договору. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст. 554, 610 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами склалися договірні відносини, щодо надання кредиту. На підставі договору №СК-23/025/19/195/08СЗ від 23.03.2019 року [PERSON] отримала кредит у національній валюті в сумі 10000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак, неналежно виконує зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 8521,40 грн., з яких: 5606,30 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 2095,15 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 22.07.2020 року по 09.07.2021 року; 561,19 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 05.05.2020 року по 30.06.2021 року; 198,14 грн. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 05.05.2020 року по 09.07.2021 року; 60,62 грн. - 3% річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 22.07.2020 року по 09.07.2021 року. Відповідно до Висновку №11/2008/ Консультативної Ради Європи суддів щодо якості судових рішень/п.п.34-36/ суди повинні, в принципі, обґрунтовувати свої рішення, з метою гарантії від свавілля. Висновки повинні бути узгодженими, чіткими, недвозначними, несуперечливими, вони повинні надавати можливість читачеві простежити логіку міркуванні судді. Виклад висновків не повинен бути довгим, має бути дотриманий розумний баланс між обґрунтованістю та стислістю. Суд користується повним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази. В рішенні Європейського Суду з прав людини і основоположних свобод «Северін та інші» ст.58 вказується,що при обґрунтуванні рішення не треба детальної відповіді на кожен аргумент, суд має право певної свободи розсуду щодо вибору аргументів в тій чи іншій справі та на прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачем не виконуються зобов`язання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. На підставі вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору та на плату правової допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що обумовлюється складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року по справі № 826/856/18. Враховуючи вище викладене, суд вважає позивачем обґрунтована вимога щодо відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу в сумі по 2100,00 грн., тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути витрати понесені на оплату правничої допомоги в сумі 2100,00 грн. На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved