Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачка через представника звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1955 року як дружина та чоловік, але шлюб між ними не був зареєстрований. За час проживання однією сім`єю вони вели спільні господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири у [ADDRESS] , в якій мешкали разом та були зареєстровані з 1959 року. Позивач постійно перебувала на утриманні померлого, спочатку вони виховували її сина від першого шлюбу, а потім з 1973 року вона пішла на пенсію та до дня смерті померлого, [PERSON] не працювала, а його пенсія була значно більша за її, та він ще й працював. У квітні 1993 року позивач та [PERSON] разом подали заяву до Управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому про оформлення передачі в приватну власність квартири у [ADDRESS] , яку позивач займала з членами сім`ї. [INFO] [PERSON] помер у місті Суми, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, яка видана 09.04.1993, [PERSON] записаний чоловіком позивачки. Квартира була оформлена у спільну власність для їхнього спільного проживання як сім`ї. 03.08.2020 позивачка звернулась до приватного нотаріуса про оформлення спадщини, зокрема 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але їй було відмовлено, оскільки факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не має підтвердження родинних зв`язків. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , перебувала на утриманні [PERSON] , з серпня 1973 року і до часу його смерті - [INFO] , з метою захистити її спадкові та майнові права на частку квартири після померлого чоловіка. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка йому належала на праві приватної власності. Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Максименко Е.П. надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. В інших судових засіданнях надавала аналогічні пояснення, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просить розглядати справу за наявними матеріалами, а про прийнятне рішення повідомити. (а.с.44) Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. (а.с.103) Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом було встановлено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] з 1955 року. За час проживання вони вели спільні господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири за адресою [ADDRESS] , в якій мешкали разом та були прописані з 1959. Такі обставини були підтверджені показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , сімейними фотокартками тощо. (а.с. 13-15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). [PERSON] постійно перебувала на утриманні померлого, з 1973 року вона пішла на пенсію та до дня смерті померлого не працювала, а його пенсія була значно більша за її, він працював на Суконній фабриці м. Суми товаровєдом, а потім на заводі « Центроліт» економістом, що підверджується інформацією із архівного відллу СМР від 12.11.2021 року. У особовій карточці [PERSON] у розділі 14. Сімейне положення вказано- одружений, дружина [PERSON] (а.с. 22-28,83-85, 93-95). У квітні 1993 року [PERSON] та [PERSON] разом подали заяву до Управління комунальної власності та приватизації Сумського міськвиконкому про оформлення передачі в приватну власність квартиру, яку [PERSON] займала з членами сім`ї (а.с. 18). Право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою [ADDRESS] підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, матеріалами інвентаризаційної справи № 45 в 2-х томах. (а.с.12). Відповідно до довідки про склад сім`ї, яка видана 09.04.1993, [PERSON] записаний чоловіком [PERSON] (а.с. 17). 03.08.2020 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса про оформлення і спадщини зокрема 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але їй було відмовлено, оскільки факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не має підтвердження родинних зв`язків (а.с. 19). Для прийняття спадщини, що залишися після смерті [PERSON] , зокрема 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачу необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме перебування на утриманні померлого. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у померлого не має. З 1993 року спадщину після померлого ніким не оформлено, спадкова справа не заведена, що підтверджується листом від 03.12.2021 року № 01-16 приватного нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. (а.с.103) Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року). Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємні позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави . Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини. Статтями 529 та 530 ЦК Української РСР 1963 року передбачено хто із осіб відноситься до першої та другої черги спадкоємців за законом, в тому числі до спадкоємні в першої черги відносяться дружина та діти померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 531 ЦК Української РСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Тобто, позивачці потрібно підтвердити факт прийняття спадщини шляхом підтвердження перебування нею як непрацездатної особи на утриманні [PERSON] і на думку суду така позиція є доведеною. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та проаналізувавши надані докази, які в своїй сукупності підтверджують викладені у позовній заяві факти, суд вважає за необхідне захистити спадкові права [PERSON] , задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved