Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку, яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні, оскільки відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги. Оскільки відповідач офіційно не працює, просить стягти з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно. Вказує на те, що на даний час сама ніде не працює, оскільки доглядає неповнолітню дочку, інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Просила стягти з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила стягти з відповідача аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 600 грн щомісячно та на своє утримання в розмірі 400 грн щомісячно. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Відповідач вихованням дитини не займається, на тяжкий матеріальний стан позивачки не зважає, так як вона одна вимушена утримувати їх неповнолітню доньку. Відповідач в судовому засіданні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку не згоден, пояснивши, що позивачка має дохід, оскільки отримує допомогу при народженні дитини по 860 грн щомісячно. На даний час він ніде не працює та не має ніяких доходів, брав гроші в борг на лікування позивачки, з якими до цього часу не розрахувався, тому не має можливості утримувати дружину.Зауважив, що вона сама його залишила та стала проживати у батьків, тому нехай вони її і утримують. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2014 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Неповнолітня [PERSON] проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. За приписами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, судом враховується матеріальний стан відповідача, який на даний час не працює та має мінливий нерегулярний дохід, приймається до уваги також заява відповідача про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що не перевищує 500 грн. Враховуючи норми сімейного права та виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання неповнолітньої дитини сторін повинен становити 500 грн. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує утримання з боку чоловіка до досягнення дитиною трьохрічного віку. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову в частині стягнення аліментів на дружину в повному обсязі, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є молодим, працездатним, інших утриманців не має, тому він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та дружину, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку. Той факт, що відповідач не працює, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не навів переконливих фактів, які перешкоджають йому влаштуватися на роботу та отримувати дохід. Разом з тим, позивачкою не наведено доказів, що свідчать про виникнення у неї права на стягнення аліменти на своє утримання в розмірі 400 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь дружини, яка потребує утримання, повинен становити 300 грн. У відповідності до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягуються з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial