overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.09.2015 року. Сторони мають від цього шлюбу спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитини, починаючи з дня подачі позову та до досягненню дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на своє утримання аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до 13.04.2019 р. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду заяву згідно яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав заяву в якій просив суд справу розгляну в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї неповнолітньої дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки. У відповідності зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. На підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, відповідач працює. Із копії свідоцтва про народження /а.с.6/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. \~Вирішуючи \~позов \~таким чином,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на користь\~позивачки в\~розмірі 1/4\~частини від\~усіх видів\~доходів щомісяця,\~ стягнути\~з відповідача\~на утримання\~позивача аліменти\~в розмірі\~1/6\~частки з\~усіх видів\~доходу щомісячно,\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку,\~а також\~стягнути з\~відповідача судовий\~збір у\~розмірі 704 грн. 80 коп. Допустити не гайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць у межах суми платежу за один місяць, в порядку ст..430 ч. 1, п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 84 ч.2, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають від шлюбу спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини добровільно не надає. У зв'язку з чим позивачка звертається до суду із дійсним позовом і просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісяця, на свою користь на утримання спільної неповнолітньої дитини. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву, в якому підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. До початку судового засідання відповідач також надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, повідомив суду, що працює. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с. 5/. Відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти, на підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження /а.с.4/ вбачається, що відповідач [PERSON], являється батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] Тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст. 180-183,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони мають від шлюбу спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини добровільно не надає. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частини від усіх видів доходів щомісяця, на свою користь на утримання спільної неповнолітньої дитини. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву де підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. До початку судового засідання відповідач надав заяву просивши суд справу розгляну в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї дитини, що знаходиться на повному утриманні позивачки, це вбачається із довідки на /а.с. 2/. Відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти, на підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Із копії свідоцтва про народження /а.с.4/ вбачається, що відповідач [PERSON], являється батьком неповнолітнього [PERSON], 26.07.2010 р. н. Тому відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця та стягнути судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст. 180-183,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем,який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 16.07.2011 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO]. Дочка навчається на 1-му курсі в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON] на денному відділенні ,державної форми навчання . Так як, добровільно допомоги на її утримання, що навчається, відповідач не надає, то вона змушена звертатися з даним позовом про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 800,00 грн. до суду. Позивачка в судове засідання подала заяву у якій вказала,що позовні вимоги підтримує,просить позов задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину яка навчається в розмірі по 800,00 грн. щомісячно,оскільки прожитковий мінімум на час розгляду справи становить 1600 грн..Просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився,однак подав суду заперечення в якому вказав,що позову не визнає,просить відмовити у його задоволенні з тих підстав,що він не має можливості утримувати повнолітню дочку,яка дійсно навчається,оскільки ніде не працює. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], вона являється дитиною відповідача (а.с.3). Із довідки Чернівецького національного університету імені [PERSON]від 29.12.2016 р. вбачається, що [PERSON] навчається на 1-му курсі в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON] на денному відділенні ,за освітнім рівнем «бакалавр» (а.с.5). Як встановлено в судовому засіданні повнолітня [PERSON] на даний час навчається. Відповідач в даний час працездатний, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини,а позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти на її утримання , яка навчається на 1-му курсі в Чернівецькому національному університеті імені [PERSON] на денному відділенні ,за освітнім рівнем «бакалавр» в розмірі\~ 800 грн.\~ щомісячно починаючи з 17.01.2017\~ року і до досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до 28.12.2021 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем,який розірвано відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 25.02.2004 року. Від шлюбу народилася дочка [PERSON],[INFO]. Дочка навчається в Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича на державній стаціонарній формі навчання. Так як відповідач офіційно працює начальником дільниці цеху магістральних трубопроводів в ТОВ «Карпатнафтохім»,добровільно допомоги на її утримання, не надає, то вона змушена звертатися з даним позовом про стягнення аліментів на утримання понолітньої дочки в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,просить позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав та пояснив,що не погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки,яка навчається,оскільки дочка не проживає спільно з позивачкою та він несе великі затрати на своє лікування.Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав: Згідно ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], вона являється дитиною відповідача (а.с.2). Із довідки Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковичавід 15.06.2017 р. вбачається, що [PERSON] навчається на 1-му курсі в Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича на державній стаціонарній формі навчання (а.с.5). Згідно довідки від 11.08.2017 р. виданої ТОВ «Карпатнафтохім» [PERSON] працює начальником дільниці в ТОВ «Карпатнафтохім» та його заробіток за період з лютого місяця 2017 р. до липня місяця 2017 року склав 49893,21 грн.. Як встановлено в судовому засіданні повнолітня [PERSON],[INFO] на даний час навчається. Відповідач в даний час офіційно працює,має стабільний заробіток, на утриманні інших осіб не має, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини,а позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти на утримання дочки , яка навчається Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича на стаціонарній формі навчання в розмірі 1/4частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до [INFO] року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивачка перебувала в шлюбі з [PERSON] з 16.09.2000р. по 29.10.2010р. Від шлюбу у них народилися син [PERSON] і [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідач поїхав у 2007 році на заробітки і з цього часу не спілкується з позивачкою. Також [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні дочки та сина. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Вона бере на себе всі питання виховання дітей. Відповідач вже більше 5 років не займається вихованням сина та дочки. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина та дочки. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила його задоволити в повному обсязі. Представник служби у справах дітей в суд не з'явився, проте Золочівська РДА подала суду листа у якому просили справу про позбавлення батьківських прав розглядати без них, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, що свідчить поштові рекомендовані повідомлення. Тому, суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у ній доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. З копії рішення Золочівського районного суду Львівської області видно, що шлюб між сторонами розірвано. З копії свідоцтв про народження видно, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO].. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30.03.2011 р. стверджується, що дітям [PERSON] та [PERSON] надано згоду на виїзд за кордон, без згоди батька, що свідчить про зловживання правами відповідача як батька. З висновку комісії №1 від 26.11.2015р. який затверджений розпорядженням Золочівської РДА №431 від 02.12.2015 р. вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON]. Довідкою Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області стверджується, що позивачка проживає в с.Єлиховичі і з нею проживають її діти [PERSON] та [PERSON]. З довідок Золочівського економічного ліцею та Золочівської ЗОШ І-ІІІ ст. №3, акту обстеження сімейного стану від 14 травня 2015р., стверджується, що позивачка самостійно виховує сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Відповідач ніякої участі у вихованні дітей не приймає більше 5 років. Свідки [PERSON], [PERSON][PERSON], та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили підставність позову [PERSON], та показали, що [PERSON] більше 5 років з сім'єю не живе, у вихованні дітей участі не приймає. Згідно ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, той з батьків, який проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав, що передбачено ст. 164 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, вона перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], який у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, він перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився , надав заяву, в якій позовні вимоги визнає. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved