Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, уклала шлюб з відповідачем в Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилося троє дітей.За час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Відповідач ніде не працює, інтересами сімї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на їхню сімю. Позивачка та відповідач на даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства. Після цього позивачкою було прийняте рішення про те, щоб звернутись до суду з позовом про розлучення, оскільки відповідач не бажає оформляти розлучення через органи РАЦС.На даний час позивачка переконана, що шлюб між ними є помилковим, тому просить не надавати термін для примирення.За таких обставин позивачка вважає , що сімя остаточно розпалася і зберегти її неможливо і подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, вона втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння.У звязку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 20.11.1993 року у Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 09, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ - СГ № 267513. У зв»язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Микитин» на «Подольчак». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем життя в них не склалося, щораз виникали якісь непорозуміння, які були спровоковані відповідачем. Відповідач ніде не працює, інтересами сімї не цікавиться, по господарству не допомагає, що негативно впливає на їхню сімю. Позивачка та відповідач на даний час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства.На даний час позивачка переконана, що шлюб між ними є помилковим. Позивачка вважає, що сімя розпалася остаточно, втрачено подружні почуття один до одного. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви, а також із заяви позивачки від 19.12.2017 р. вбачається, що позивачка остаточного визначилась та збереження шлюбу не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився. Свого відношення до позову не висловив. А відтак, суд вважає, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить після розірвання шлюбу відновити їй її дошлюбне прізвище Микитин, а тому, суд прийшов до переконання, що позивачці після розірвання шлюбу слід відновити її дошлюбне прізвище Микитин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Оскільки шлюб розривається з вини відповідача, суд вважає за необхідне,

Outcome: approved