Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про позбавлення відповідача його батьківських прав стосовно їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обгрунтування своїх вимог вона зазначила, що за час перебування з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, [INFO] року у них народилася дитина, син - [PERSON]. 12.03.2008 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і весь цей час перебуває на її утриманні. З часу розірвання шлюбу, батько дитини самоусунувся від належного виховання та утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Не дбає про його здоров'я, про його фізичний, моральний та духовний розвиток. З часу розлучення відповідач проживає окремо від дитини. Не відвідує його, як вдома, так і в школі, не цікавиться станом здоров'я, його захопленнями, дозвіллям, існуючими проблемами. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліментів за рішенням суду не сплачує. Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відностно малолітнього [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідач про причину своєї відсутності не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення направленні за місцем його реєстрації в якості мешканця. Позивачка надала суду письмову заяву про підтримаку позовних вимог в повному обсязі та проханням їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Представник третьої особи - головний спеціаліст підрозділу опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Алексюк Н.В. надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, ухваливши рішення у відповідності до чинного законодавства України. Відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд визнає позов як такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Шлюб, укладений між сторонами 14.01.2006 року було розірвано 12.03.2008 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Після розлучення їх спільна дитина залишилася проживати разом з матір'ю, зареєстрованою в якості мешканки в [ADDRESS] (довідка №704 виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 22.07.2016 року). Так, відповідач - зобов'язаний у відповідності до закону і норм людської поведінки та моралі виховувати, матеріально утримувати і піклуватися про свою дитину. Однак, він тривалий час ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклуючись про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. З моменту розірвання шлюбу з позивачкою, батько дитини не надає матеріальної допомоги, яка необхідна для забезпечення харчування, медичного догляду, лікування дитини, тощо. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20.09.2006 року з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12.09.2006 року до повноліття дитини. Не зважаючи на наявність вищезазначеного рішення суду відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв'язку з чим за матеріалами виконавчого провадження Чугуївського відділу державної виконачої служби в Харківській області станом на 01.08.2016 рік заборгованість [PERSON] по аліментам становить 62117 гривень 97 копійок. Даний факт підтверджує повне усунення та не бажання відповідача приймати участь в матеріальному забезпеченні своєї дитини. Відсутність спілкування та прийняття будь-якої участі в житті дитини, його вихованні, тощо, підтверджує і керівництво Чугуївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8, учнем якої є [PERSON] та сусіди по домоволодінню позивачки ([ADDRESS]), що підтверджуєтьсявідповідною довідкою Вуличного комітету №5 Чугуївської міської ради Харківської області від 25.07.2016 року. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Так, 09.09.2016 року Рішенням №230 виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області, врахувавши рекомендації комісії з питань захисту прав дитини вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини та подальшого забезпечення їй належних умов виховання та всебічного розвитку, суд вважає доцільним позов задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина.

Outcome: approved