overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач - син позивачки [PERSON]. Позивачка зазначає, що відповідач не мешкає і ніколи не мешкав в даній квартирі. Його особистих речей також в квартирі немає. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації, тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із договору купівлі-продажу [PERSON] купила у [PERSON]. Згідно довідки КП «Водолій» № 584 від 03.11.2014 року [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Із Домової книги на домобудівництво в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній в квартирі [ADDRESS] понад строки, встановлені ч. 1 ст. 71 ЖК України. Поважні причини, передбачені ст. 71 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачем житлового приміщення - відсутні. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України. Відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Оскільки від відповідача, який належним чином повідомлений, не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, не має відомостей про причину його неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що їй на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області належить житловий будинок [ADDRESS] Миколаївської області. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач - [PERSON]. Позивачка зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 20.07.2004 року. Після розвання шлюбу відповідач не мешкає у житловому будинку, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Його особистих речей також в житловому будинку немає.На підставі викладеного позивачка змушена звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із договору купівлі-продажу [PERSON] купила у [PERSON]. Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.10.2010 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] Із Домової книги на домобудівництво вжитловому будинку [ADDRESS] Миколаївської області зареєстрований [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач відсутній в житловому будинку [ADDRESS] Миколаївської області понад строки, встановлені ч. 1 ст. 71 ЖК України. Поважні причини, передбачені ст. 71 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачем житлового приміщення - відсутні. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України. Відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] Оскільки від відповідача, який належним чином повідомлений, не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутність, не має відомостей про причину його неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що на підставі проведеної роботи по виявленню безгосподарних квартир, позивачем було встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу не проживають в гуртожитку по [ADDRESS]. Дана квартира належить територіальній громаді м.Первомайська Миколаївської області. Позивачем було встановлено, що квартиронаймачі виїхали до м.Києва, п'ять років тому назад. Відповідачі добровільно не бажають знятися з реєстрації, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача Штельмащук Н.О. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила постановити рішення про задоволення позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення у пресі - газеті «Урядовий Кур'єр» від 07.10.2014 року №184, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти позову не надали. Представник третьої сторони Пригара В.П. в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Із відповіді від 1136/03.1-23 від 2.02.2014 року Виконачого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області вачається, що в кімнаті [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка фактично не проживає понад 6 місяців. Згідно довідки від 31.03.2014 року КП «Затишок» в кімнаті [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] і [PERSON] Згідно акту від 01.03.2014 року [PERSON] і [PERSON] в кімнаті [ADDRESS] не проживають 5 років. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі відсутні і в кімнаті [ADDRESS] понад строки, встановлені ч. 1 ст. 71 ЖК України. Поважні причини, передбачені ст. 71 ЖК України, як підстави для продовження цього строку або зберігання за відповідачами житлового приміщення - відсутні. Таким чином, суд вважає позовні вимоги КП «Затишок» є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст. 167 ЖК України, ст. ст. 319, 325, 383, 405 ЦК України. Відповідачів слід визнати таким, що втратили право користування в кімнаті [ADDRESS]. Оскільки від відповідачі, які належним чином повідомлені, не надійшло заяви про розгляд справи у їх відсутність, не має відомостей про причину їхньої неявки, суд на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 14.01.1987 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Стверджує, що за час шлюбу в них народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зловживає спиртними напоями, вчиняє насильство в сім'ї, поводить себе неадекватно, дозволяє собі жорстоко побити не лише її, а й дочку. Вказує, що більше не може терпіти таких знущань, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та зазначила, що наданий судом термін на примирення не дав бажаних результатів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то він не буде проти цього заперечувати. Заслухавши пояснення відповідача і проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 січня 1987 року у Великожванчицькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області за актовим записом №2. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які досягли повноліття. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу з огляду на зловживання відповідачем спиртними напоями та пов'язану з цим неадекватну жорстоку поведінку останнього, наданий сторонам строк на примирення бажаних результатів не дав, відповідач визнає позов, а тому суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідача, заявою позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 16.07.2013р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] Зазначає, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, оскільки останній не сприймав її дітей від першого шлюбу. Через постійні сварки та конфлікти сім'я розпалась. З вересня місяця 2014 року проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Стверджує, що миритись і залишатись в шлюбі, який існує лише формально, не бажає, а тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Зазначила, що після розірвання шлюбу і надалі бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.. Встановлено, що сторони 16 липня 2013р. уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Львівській області за актовим записом №51. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 18.10.2013р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній матеріально не забезпечує сім'ю, зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто ініціює сварки, що супроводжуються образами. Зазначає, що їх шлюб існує лише формально, бо тривалий період часу проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки дійсно проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 18 жовтня 2013р. уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №17. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, наданий строк на примирення бажаного результату не дав, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка [PERSON], 20.04.2003р.н. Вказує, що відповідач матеріально дочці не допомагає, коштів на її утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.\~ Зазначає, що відповідач має мінливий і нерегулярний заробіток, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, а подала заяву, в якій зменшила позовні вимоги. Просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Також у вказаній заяві просила суд справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, а подав заяву в якій зазначив, що позов визнає частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі. Просив розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких міркувань. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них в них народилася дочка [PERSON], 20.04.2003р.н., яка є інвалідом та перебуває на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від його утримання. Відповідач [PERSON] отримує мінливий та нерегулярний дохід. Вказані обставини підтверджуються: заявами сторін по справі, копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копією свідоцтва про народження дитини та копіями паспортів сторін по справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий має мінливий і нерегулярний заробіток, є працездатним та за своїм станом здоровя може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу та отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, такий не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини дочки [PERSON], 20.04.2003р.н. у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.03.1994 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Стверджує, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалось. На сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, бо відповідач покинув сім'ю та більше дванадцяти років проживає окремо, матеріально сім'ї не допомагає та не приймає участі у вихованні дітей. Миритись і залишатись в такому шлюбі вона (позивачка) не має наміру. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Окрім цього, просить після розірвання шлюбу іменувати її дівочим прізвищем «[PERSON]». Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Ствердив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою з підстав, що викладені в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Встановлено, що сторони 6 березня 1994р. уклали шлюб, який зареєстрували у Чернівській сільській раді Мостиського району за актовим записом №5. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] Протягом тривалого періоду часу сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та вимоги ст.88 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача в її (позивачки) користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. З липня місяця 1994 р. до лютого місяця 2014 р. вона і [PERSON] проживали однією сім'єю в [ADDRESS]. Між нею та [PERSON] мали місце фактичні шлюбні стосунки, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно займалися благоустроєм будинку в якому проживали, однак не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме на [ADDRESS]. Вона поховала померлого, звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки [PERSON] не склав заповіту та не розпорядився майном на випадок своєї смерті. Вона постійно проживала з [PERSON] з липня місяця 1994 р. до лютого місяця 2014 р., тому вимушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання за нею права власності на спадкове майно за законом. В судовому засіданні позивач представник позивача на позовних вимогах наполягали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача позовних вимог не визнав, вважає що свідчення свідків та матеріали справи не можуть довести обставин щодо проживання позивача та спадкодавця однією сім'єю. Суд вислухавши думку сторін, свідків, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно ст. 1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.». Відповідно до ст. 1268 ЦК України «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.». Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. помер [PERSON] (а.с. 4). Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з [ADDRESS] (а.с. 15, 18-22). Згідно спадкової справи, яка надійшла на адресу суду від завідуючої Першої Нікопольської Державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с. 26-30) Як встановлено судом з матеріалів справи, довідки квартального комітету № 17 від 22.02.2014 р. (а.с. 11) та пояснень свідків, [PERSON] та померлий [PERSON] постійно проживали за адресою [ADDRESS] як чоловік та дружина, мали спільне господарство та вели спільний побут. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, встановивши факт проживання однією сім'єю понад п'ять років [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на спадщину в порядку спадкування за законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved