Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася\~у суд\~із позовом\~до Снятинської міської\~ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Померлій на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІV-ІФ №016092, виданого 12.04.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №92, належала земельна ділянка, площею 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Підвисоцької сільської ради. Внаслідок смерті [PERSON] спадкоємцем за законом вищезазначеної земельної ділянки став син померлої, [PERSON] , який проживав з померлою на час відкриття спадщини та вступив в управління спадковим майном. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Спадкоємцем за законом стала позивачка. В зв`яку із тим, що державний акт був виданий після смерті бабусі позивачки та відсутній оригінал правовстаовлюючого документу, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Снятинської міської\~ради в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, просили позов задоволити, про що подав до суду заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] . Останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, Серія ІV-ІФ №016092, належить земельна ділянка площею 0,74 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №01-18/162 від 10.07.2020 р. виданої Підвисоцькою сільською радою, на день смерті [PERSON] , 1931 р.н., яка померла [INFO] була зареєстрована [ADDRESS] , в даному господарстві були зареєстровані: син [PERSON] , 1953 р.н., невістка [PERSON] , 1953 р.н., внука [PERSON] , 1981 р.н., внука- [PERSON] , 1986 р.н. Заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що він помер [INFO] . Відповідно до довідки №01-18/163 від 10.07.2020 р. виданої Підвисоцькою сільською радою, на день смерті [PERSON] , 1953 р.н., який помер [INFO] був зареєстрований [ADDRESS] , в даному господарстві були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1953 р.н., дочка [PERSON] , 1986 р.н., зять [PERSON] , 1983 р.н., внук [PERSON] , 2004 р.н., внук [PERSON] , 2006 р.н. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір. З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ [PERSON] та [PERSON] 05.06.2004 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки від 15.10.2020 р. №125/02-14, виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа за № 56/2020 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №98 від 08.10.2020 р. згідно поданих документів та заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину-спадкоємцем [PERSON] , померлої [INFO] , після якого спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав її син [PERSON] , який помер [INFO] ,- є [PERSON] , [INFO] . Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 12.10.2020 р. №124/02-31 відмовлено [PERSON] , жительці с. Підвисоке, Снятинського району Іван-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку площею 0, 74 га., що розташована на території Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,74 га. передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підвисоцької сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ\~№016092,\~виданого 12.04.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №92, у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved