Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити її позовні вимоги, вказуючи, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 3,67 у.к.га, яка знаходиться на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, у землях КСГП «Дністровець», с. Молога, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0256510 від 22.05.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 111, на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємець за заповітом її мати [PERSON] відмовились від спадщини на земельну ділянку на її користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що пропустила шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим позивачка звертається до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, згідно заяви позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер дідусь позивачки - [PERSON], яким 20 грудня 1999 року був складений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 207, відповідно до якого: житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] він заповідає [PERSON], земельну частку (пай) розміром 3,67 у.к.га, яка знаходиться на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, у землях КСГП «Дністровець», с. Молога заповідає [PERSON]. Після смерті свого дідуся [PERSON] позивачка звернулася с заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори, у встановленому порядку, для прийняття спадщини за заповітом. 14 вересня 2010 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори було видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВРА № 573470, відповідно до якого позивачка отримала у спадщину житловий будинок по [ADDRESS]. Мати позивачки [PERSON], якій згідно заповіту [PERSON] заповідав земельну ділянку (пай) с заявою про вступ у спадщину до нотаріуса не зверталася, вступати у спадщину не бажає та надала до суду заяву відповідно до якої відмовляється від спадщини на користь своєї доньки [PERSON]. Також у судовому засіданні встановлено, що 05.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом було винесено ухвалу про залишення без розгляду заяви заступника прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, зацікавлена особа - реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] про визнання спадщини відумерлою. Ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили 12.03.2014 року. 20 листопада 2014 року Мологівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області було винесено рішення за № 557-VI, відповідно до якого було вирішено - 1. Відмінити рішення від 06.12.2013 року № 411-VI «Про задоволення вимоги Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури від 06.12.2013 року № 16-12532-13 вих.» Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; 2. Надіслати клопотання до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації щодо переведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,88 га, яка розташована в масиві № 4, ділянка [NUMBER] на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту до земель запасу Мологівської сільської ради. Відповідно до довідки Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області встановлено, що згідно сертифікату серії ОД № 0256510 на право на земельну частку (пай) померлому [PERSON] була виділена частка розміром 3,67 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Після визначення цієї частки в натурі на місцевості вона склала 2,8 га в масиві № 4, ділянка [NUMBER] на території Мологівської сільської ради, за межами населеного пункту. Відповідно до ст.. 553 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємець за законом або за заповітом може відмовитись від спадщини на користь іншого спадкоємця або держави, а також вважається таким що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не здійснив ні однієї дії, щодо прийняття спадщини (ст.. 549 цього кодексу). На даний час позивачка фактично прийняла зазначене спадкове майно, оскільки постійно проживала разом з дідусем до дня його смерті, повністю керує і цілком володіє спадковим майном, надала до нотаріальної контори заву про вступ до спадщини, тобто заявила себе як спадкоємець. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт, що позивачка являється онучкою померлому [PERSON] підтверджується: заповітом від 20.12.1999 року, довідкою про одруження від 17.05.1980 року. свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 25.09.1982 року, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 23.11.1978 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] [NUMBER] від 03.06.2000 року померлому спадкодавцеві підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.02.1961 року. Інших спадкоємців першої черги чи заповіту, або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку не має. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області за № 3472/01-16 від 20.11.2014 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою 10.10.2009 року за заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON]. Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки [NUMBER], площею 2,8 га в масиві № 4, яка знаходиться на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області, за межами населеного пункту, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0256510 від 22.05.1997 року належить померлому [PERSON] надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 111, яке відкрилось за законом після смерті її рідного дідуся - [PERSON], який помер [INFO] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved