Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], , вказуючи, що 14.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №001-20531-140513, відповідно до якого позивач встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 50000 грн. Відповідач станом на 21.08.2017 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 70927,37 грн., яка складається із простроченого тіла кредиту - 46112,34 грн., заборгованості за відсотками - 24815 грн. До теперішнього часу заборгованість не погашена. У зв'язку з вищевикладеним, представник позивача звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору та покласти на нього обов'язок по відшкодуванню сплаченого судового збору при зверненні до суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримав, просить задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що сторони 14.05.2013 року уклали кредитний договір № 001-20531-140513, відповідно до якого позивач встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000 грн., а відповідач скористався кредитною лінією. Відповідач станом на 21.08.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 70927,37 грн., яка складається із простроченого тіла кредиту - 46112,34 грн., заборгованості за відсотками - 24815 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Банк) відкриває Відповідачеві (за Договором - Клієнт) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно п. 2.3 Частини 3 Договору, банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 50000,00 грн. Згідно п. 1 Частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно п. 2.1. ч. 3 договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції, щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4. ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії І здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. ч. 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. Відповідно до ст. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлюються правові. Фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування .системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку, і Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової .адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і ^правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк у відповідності до умов договору. Вищевикладене свідчить про неналежне виконання відповідачкою, взятих на себе обов'язків за вказаним вище договором. Виходячи з викладеного вище, на підставі ст. 1054 ЦК України, згідно якої банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від виконання умов договору та в добровільному порядку борг ним не погашено. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати по справі у порядку ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved