Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до відповідача, в якому просила визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON]. Позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник третьої особи вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 р. по 2016 р., що підтверджується копією листа Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області № 15491/53-2016 від 06.11.2016 р. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 254313, актовий запис про народження № 44. Після закінчення спільного проживання у сторін виник спір стосовно місця проживання [PERSON], [INFO] Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 06.04.2017 року, вбачається доцільність визначити місце проживання [PERSON], 11.01.2014 р. н., з матір'ю [PERSON] При визначенні місця проживання дітей суд також враховує наявність у матері сталого доходу та місця проживання, те, що за місцем проживання позивачка характеризується позитивно. В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Таким чином, враховуючи вищенаведене, маючи на меті, перш за все, інтереси дитини, приймаючи до уваги її малолітній вік, коли вона особливо гостро потребуює саме материнського догляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеню та необхідно визначити місце проживання дитини разом з матір'ю [PERSON]

Outcome: approved