Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, що розташований у [ADDRESS], що належав померлому [INFO] [PERSON]. На обґрунтування своїх позовних вимог повідомила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований у [ADDRESS]. Спадкоємцем до майна померлого на підставі ст.1223 ЦК України та згідно заповіту є вона, за умови що [PERSON] відмовиться від належної йому частки, про що є відповідна заява, а вона своєчасно прийняла спадщину. На даний час заповіт ніким не оскаржено і не змінено. Вона звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину будинку, але отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюваний документ на частину житлового будинку. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких справу просили розглянути у їх відсутність, позовні вимоги відповідно підтримують і визнають. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв'язку з тим, що сторони не з'явилися у судове засідання. Визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно заповіту [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки [PERSON] відмовилися від неї, що підтверджується заявою від 22.05.2008 року (а.с. 24). Згідно відмови нотаріуса № 1/02-17 від 03.01.2014 року [PERSON] відмовлено у видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину будинку, оскільки відсутній правовстановлюваний документ на частину житлового будинку (а.с. 21). Згідно виписки з господарської книги за 1991-1995 роки вбачається, що будинок [ADDRESS] відносився до категорії колгоспних дворів, членами якого були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно ст.ст.120, 123, 563 ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні не відкривалося до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] за життя мав право на майно, яке належало колгоспному двору, а саме - був власником житлового будинку [ADDRESS]. Позивачка, яка прийняла спадщину, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає до задоволення. Що підтверджується також наявними у справі матеріалами.

Outcome: approved