Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] є батьком її малолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], який за рішенням Буринського районного суду Сумської області від 21.05.2019 року сплачує аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожного з дітей. Діти знаходяться на її утриманні, мають слабке здоров`я, а тому фактично щомісячно хворіють. На лікування дітей кошти вона витрачає особисто, відповідач не допомагає у додаткових витратах на них. За період з 2018 року по 2019 рік нею було витрачено на придбання ліків для дітей, а також окулярів для сина [PERSON] на загальну суму 8767 грн. 39 коп., тому просить суд стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат на лікування дітей на загальну суму 4383 грн. 70 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити та підтвердила обставини викладені у позовній заяві. Проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак у відповідності до ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.01.2017 року рішенням Буринського районного суду Сумської області і в шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується поясненнями позивачки, копіями свідоцтв про народження дітей та копією паспорта позивачки (а.с.6,22,29-30). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 21.05.2019 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожного з дітей (а.с.3-4). Відповідно до медичних документів досліджених судом, малолітній [PERSON] страждає захворюванням органів зору, у зв`язку з чим на протязі 2018-2019 років перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Сумська обласна дитяча клінічна лікарня» і був забезпечений за кошти позивачки окулярами (а.с.7-9, 12-17). Крім цього, останній та малолітня [PERSON] перенесли захворювання легень у 2019 році, у зв`язку з чим потребували додаткових витрат на лікування (а.с.19,23). Зазначені витрати на дітей були проведені позивачкою в загальній сумі 8767 грн. 39 коп., що підтверджується копіями чеків (а.с.10-11,18,20-21,24-27). Дані правовідносини регулюються сімейним законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі №6-1296цс15, виходячи з аналізу ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Як встановлено в судовому засіданні, діти сторін часто хворіють, за призначенням лікаря мати дитини придбавала ліки, а сину Богдану, окрім того, придбавала окуляри, на загальну суму 8737 грн. 39 коп., що підтверджується копіями чеків. Враховуючи вищевикладене, а також те, що батько дітей [PERSON] є особою працездатного віку, та має можливість надати додаткові витрати на їх утримання, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки половину додаткових витрат на малолітніх дітей в розмірі 4383 грн. 70 коп., тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.. Таким чином,

Outcome: approved