Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] і [PERSON], а саме те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], а останні були чоловіком та дружиною, та визнати за нею право власності на домоволодіння №66 по вул. Миру в селі Товкачі Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті батьків, в установлений законом строк прийняла спадщину, однак оформити її не може, оскільки батьки при житті не виготовили правовстановлюючі документи на спадковий будинок та інше спадкове майно, крім того вона не може довести факт родинних відносин між нею та батьками, оскільки в свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження батьків, та в свідоцтві про їх смерть маються розбіжності в написанні прізвищ та по батькові, а тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, але надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом. Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ст.ст.158, 169 ЦПК України. Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 01.08.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №259857, виданого 02.08.1995 року Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області (а.с.5). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок №66 по вул. Миру в селі Товкачі Овруцького району Житомирської області, який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гладковицької сільської ради від 13.04.2016 року №869 (а.с.18). Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, а мати позивача [PERSON], яка проживала та була зареєстрована з померлим в спадковому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Овруцького району від 13.04.2016 року №862 (а.с.17), але юридично не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла 11.01.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №273475 ( а.с.6). Стаття 1276 ЦК України свідчить про те, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов»язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). При житті [PERSON]. на випадок своєї смерті розпорядилася своїм майном і все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Овруцького району від 08.02.1999 року, зареєстрованого в реєстрі під №21 (а.с.8). Позивачка є донькою [PERSON] та [PERSON] і являється спадкоємцем 1-ї черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-УР №234369 виданого 23.05.1962 року Гладковицькою сільською радою Овруцького району Житомирської області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №426428, виданого 08.08.1981 року Гладковицькою сільською радою Овруцького району (а.с.6), і в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області. З постанови державного нотаріуса Овруцького державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1352/02-31 від 29.07.2016 року вбачається, що [PERSON], дійсно прийняла спадщину після померлої 11 січня 2016 року матері, [PERSON], подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за заповітом до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, крім того спадкоємцем не доведено факт родинних відносин, а саме у свідоцтві про народження дочки померла вказана, як «Товкач Марія Кирилівни», в своєму свідоцтві про одруження померла вказана, як «[PERSON] Кириллована» (на російській мові), а в свідоцтві про смерть «Толкач Марія Киріївна». В свідоцтві про народження спадкоємиці (позивачки), батькі вказані, як «Товкач Степан Филимонович» та «Товкач Марія Кирилівна», хоча в свідоцтві про смерть «Толкач Степан Филимонович» та «Толкач Марія Киріївна» (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до копію свідоцтва про одруження серії І-ЯР №873805 виданого 13.07.1957 року [PERSON] та [PERSON] (російською мовою) [INFO] одружилися, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Толкач» (а.с.7). Як стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Гладковицької сільської ради Овруцького району за №860 від 13.04.2016 року [PERSON] , [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав по день смерті в житловому будинку №66 по вул.Миру в селі Товкачі Овруцького району разом зі своєю дружиною [PERSON], [INFO] (а.с.16). Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин а саме те, що позивачка є донькою [PERSON] та [PERSON], а останні були чоловіком та дружиною, Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З повідомлення державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] від 05.08.2016 року за №1388/01-16 вбачається, що після померлої 11.01.2016 року [PERSON], заведена спадкова справа №204/2016 року у звязку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлої, [PERSON], що проживає в [INFO], та заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] від сина померлої, [PERSON] (а.с.23). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 05.09.2016 року за номером 67260745 на житловий будинок по вул. Миру, 66 в селі Товкачі Овруцького району Житомирської області права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровані. Однак, спадщину на житловий будинок позивач оформити не може, так як батьки при житті не виготовили правовстановлюючі документи та не зареєстрували право власності на нього. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою. На підставі викладеного за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1653,60 грн.

Outcome: approved