Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Мотивує вимоги тим, що 22 грудня 1999 року на Одеській товарній біржі між нею та відповідачкою укладений договір купівліпродажу нерухомого майна квартири № 67, що розташована за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, будинок № 20-а. Вказаний договір не був нотаріально посвідчений, але був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Ухвалою від 26 грудня 2017 року по справі відкрито провадження та встановлений розгляду справи в загальному порядку, призначено підготовче засідання, а 30.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не зявились. Представник позивачки звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка зареєстроване місце проживання перебування якої невідоме, повторно викликалась до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідачки, яка повідомлена належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 1999 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON] (Продавець) на Одеській товарній біржі укладений договір купівліпродажу нерухомого майна квартири № 67, що розташована за адресою: м.Одеса, Французький бульвар, будинок № 20-а. Відповідно п.2 Договору вказана квартира загальною площею 56,9 кв.м, корисною площею 56,9 кв.м., складається із двох кімнат, житловою площею 34,6 кв.м.. Зазначена квартира належала Продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло Ж-568, виданого Одеською залізничною дорогою 13.12.1999 р. під № Ж 568. (п. 3 Договору). Покупець в установленому законом порядку зареєструвала право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 24 грудня 1999 року №720 стр.103 кн.259 пр.. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об'ємі до підписання договору, про що свідчить п.5 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу\~нерухомого майна № 27197 від 22 грудня 1999 року, який був укладений на Одеській товарній біржі. \~ \~ \~ \~Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Outcome: approved