Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] року у них з відповідачем народився син [PERSON], а [ADDRESS] року син [PERSON] Діти проживають разом із матір'ю, відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, у зв'язку із чим усі витрати по утриманню дітей позивачка несе самостійно. Які відповідач має доходи позивачці невідомо, оскільки [PERSON] працює водієм в АТП м. Харкова. Позивач просить суд, з урахуванням хвороби дитини. стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14 січня 2010 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Батьком дитини записано відповідача (а.с. 3-4). Відповідно до довідки № 454 від 21 лютого 2014 року дитина мешкає разом із позивачем за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Солоницівка, вул. Заводська, 18 (а.с. 5). Згідно наказу № 53-к від 16 грудня 2013 року Повного товариства «ЛОМБАРД ТОВ «ДАРС-2003» та компанія позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 02 жовтня 2016 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Суду не надано доказів про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу та даних про наявність на утриманні [PERSON] інших неповнолітніх дітей, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов'язку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, відсутність даних про наявність у відповідача регулярного стабільного доходу, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі. При цьому, позивачкою було надано суду докази наявності у дитини хронічних захворювань, проте, відповідно до положень ст. 185 СК України такі витрати відносяться до додаткових витрат, а вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину позивачем заявлено не було. Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі і вважає можливим встановити розмір аліментів у розмірі по 800 грн. щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви - 30 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60 гривні, суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial