Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON], малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON] позбавлення про батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування свого позову, позивач посилається на те, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Світле Старобільського району Луганської області є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно актових записів про народження дітей, батьки дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітні діти громадянки [PERSON] тривалий час перебували у службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що мати не виконувала обовязки по вихованню та утриманню своїх дітей. Під час проведення профілактичних рейдів «Сімя» було встановлено, що [PERSON] мала реєстрацію в с. Світле Старобільського району та протягом тривалого часу там не проживала, постійно змінювала місце проживання, проживала з дітьми на приватних квартирах, які завжди знаходилися в антисанітарному стані. Увесь час [PERSON] ніде не працювала. До серпня 2010 року [PERSON] проживала в будинку за адресою: вул. Кірова, буд. 21 с. Піщане Старобільського району Луганської області. Приміщення, де проживала жінка з дітьми не відповідало елементарним санітарно-гігієнічним умовам проживання дітей, у приміщенні було брудно, не було достатньо меблів, діти не мали власних ліжок. Спеціалісти служби у справах дітей пропонували матері створити належні умови для проживання та виховання дітей. Під час проживання наймачів будинок прийшов в занедбаний стан, квартирантами був розібраний господарський сарай та паркан. Після цього [PERSON] проживала за адресою: [INFO]. Вона не створила для дітей належні житлово-побутові умови: будинок де проживала сімя без будь-яких зручностей, знаходився в антисанітарному стані, діти не мали окремих місць для відпочинку, постільної білизни та випраних речей, практично не готувала дітям гарячих страв. Діти погано харчувалися, не отримували належної їжі відповідно до віку, запас продуктів харчування та місце для їх зберігання були відсутні. Відповідач [PERSON] не турбувалася про нормальний розвиток дітей, вони не мали навіть найнеобхідніших речей, не мали куточка для занять та ігор. Діти попре їх малолітній вік вимушені були самі шукати по селу дрова для опалення будинку, вони заробляли гроші на існування родини збираючи металобрухт. Під час неодноразових відвідувань родини за місцем проживання та під час бесід в Бутівської сільської раді та в райдержадміністрації [PERSON] неодноразово була попереджена спеціалістами служби у справах дітей про належне виконання батьківських обовязків матірю, про необхідність працевлаштування, неприпустимість зловживання алкогольними напоями. [PERSON] надавала обіцянки виправити ситуацію, та на справді вона не виявила намірів налагодити життя, зайнятися належним вихованням дітей. Потім [PERSON] проживала у [INFO] в сімї, яка веде аморальний спосіб життя. В родині де троє діточок, але не було іграшок, жодної дитячої книжки, будь-яких розвиваючих ігор, предметів догляду за малолітньою дитиною. Вона разом з дітьми з ранку до вечора знаходилась на міському звалищі. Ця інформація була негайно передана до відділення кримінальної міліції у справах дітей Старобільського РВ ГУМВС. Діти разом з матірю були вилучені працівниками міліції з жахливих санітарно-гігієнічних умов та поміщені в дитяче відділення районної лікарні, де знаходилась там тривалий час на безкоштовному лікуванні та утриманні всієї родини. Але пізніше, через декілька місяців [PERSON] разом з дітьми повернулась до звичного способу життя. Також [PERSON] з дітьми проживала у селах Половинкине, Курячівка, м. Старобільську, не змінюючи спосіб свого життя. В будинках, де тимчасово проживала сімя, зазвичай було брудно, запас продуктів харчування завжди дуже обмежений, як правило, у дітей відсутнє місце для навчання, предметів догляду за дітьми зовсім немає, скрізь були розкидані брудні речі. Відповідач не створила елементарних санітарно-гігієнічних умов придатних для проживання дітей, не піклувалася про фізичний та моральний розвиток дітей, здобуття дітьми обовязкової освіти, хлопчики часто не відвідували заняття в школі. Були припинені виплати державної допомоги по народженню дитини за нецільове використання державних коштів. Крім того, не зважаючи на неодноразові консультації, розяснення та наполегливі вимоги спеціалістів служби у справах дітей, [PERSON] протягом 2006-2011 років не зареєструвала в органах РАЦС народження свого сина [PERSON], чим самим порушила права дитини та ст. 144 Сімейного Кодексу України. Відповідно, вона не оформила і державної соціальної допомоги на сина [PERSON]. Через безвідповідальне ставлення матері, не була вчасно оформлена допомога одинокої матері і на старшого сина [PERSON]. Спеціалістами служби у справах дітей відповідно до розпорядження голови Старобільської райдержадміністрації від 31 січня 2011 року № 56 була поновлена реєстрація народження малолітнього [PERSON] у відділу РАЦС Старобільського районного управління юстиції. З сімєю [PERSON] працювали спеціалісти і фахівці районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, неодноразово проводили профілактичні бесіди з матірю і працівники школи. Жінці надавались ряд соціальних послуг від спеціалістів центру, у тому числі по працевлаштуванню, по оформленню державної допомоги, консультації про неприпустимість зловживання алкогольними напоями, консультації щодо виховання дітей, належного виконання батьківських обовязків. Через товариство «Червоний хрест» відповідачу та її дітям надавалась допомога, вона обіцяла виправитись та ситуація залишалась без змін. Крім того, відповідач [PERSON] неодноразово притягувалась Старобільським районним судом до адміністративної відповідальності за ст. ст. 197, 198 КУпАП, а також за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обовязків. Профілактична робота служби у справах дітей, співробітників РВ ГУМВС та інших структур з молодою жінкою, [PERSON], була направлена на пробудження почуття відповідальності за долю своїх дітей. Відповідач агресивно сприймала поради спеціалістів щодо влаштування на роботу, створення для дітей належних умов проживання, забезпечення дітям раціонального харчування, здобуття освіти та інше, надавала лише обіцянки та насправді не виконувала їх. Не дивлячись на зусилля державних органів, [PERSON] не змінювала байдужого ставлення до власних дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Її негативна поведінка, особиста безвідповідальність, небажання матері змінити спосіб свого життя, створити для дітей належні умови для повноцінного розвитку і проживання та виконувати батьківські обовязки, негативно впливали на життя, здоровя та виховання дітей. В 2011 році службою у справах дітей були направлені матеріали прокурору Старобільського району для подання в Старобільський районний суд позовної заяви про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON]. 18 травня 2011 року Старобільський районний суд Луганської області відмовив прокурору району в позбавленні батьківських прав [PERSON] 14 грудня 2011 року [PERSON] була засуджена Старобільським районним судом Луганської області за скоєння кримінального злочину до 3 років позбавлення волі та звільнена від покарання з іспитовим строком на 2 роки. За порушення вимог Кримінально виконавчої інспекції [PERSON] з вересня 2012 року знаходилась в розшуку. Зясувалось пізніше, що вона разом з дітьми виїхала до Московської області Російської Федерації і там знову за крадіжку була засуджена та позбавлена волі, а її діти репатрійовані в Україну. Завдяки аморальному способу життя матері [PERSON], її діти неодноразово потрапляли в заклади соціальної реабілітації для неповнолітніх і в Україні, і в Російської Федерації: КЗ «Луганський обласний притулок для дітей» у 2010-2011 роки, КЗ «Луганський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» у 2013 році, ДКЗ соціального захисту населення Московської області «Серпухівський районний соціально-реабілітаційний центр для неповнолітніх» у 2012-2013 роки. На даний час діти [PERSON] перебувають в службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, позбавлених батьківського піклування. [PERSON] та [PERSON], влаштовані на виховання до Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів. А [PERSON] була влаштована до Луганського обласного будинку дитини № 2 на повне державне утримання та, у звязку з проведенням антитерористичної операції, перевезена до Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини «Зелений гай». У вересні цього року [PERSON] передана на виховання та спільне проживання до прийомної сімї [PERSON] та [PERSON] в м.Старобільськ. За усною інформацією (телефоном) спеціалістів органів опіки із Московській області Російської Федерації [PERSON] потрапила під амністію та вже декілька місяців як вийшла на волю, ще у лютому місяці 2014 року, хоча закінчення строку відбування покарання було 14 вересня 2014 року. За інформацією спеціалістів органів опіки та піклування із Московській області [PERSON] була виявлена в оточенні осіб аморальної поведінки, які раніше були позбавлені батьківських прав. Не дивлячись на те, що вона звільнилась з місць позбавлення волі, вона жодного разу не відвідувала своїх дітей у закладах, не привозила для дітей та не передавала будь які продукти харчування, подарунки, не надавала фінансову допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Під час перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі, працівниками служби у справах дітей Старобільської райдержадміністрації було відіслано до колонії поселення К-3 м. Електросталь Московської області РФ, де жінка відбувала покарання, листа про порядок повернення матері її неповнолітніх дітей після її звільнення з місць позбавлення волі, про необхідність обовязкового звернення протягом двох місяців після звільнення до органу опіки та піклування, за місцем обліку дітей, для розгляду питання про можливість повернення їй дітей. Але, на сьогоднішній день, для вирішення питання подальшого свого батьківства, можливого повернення дітей матері на виховання та утримання, [PERSON] до органу опіки та піклування не звернулась. Профілактична робота служби у справах дітей та інших структур з [PERSON], на жаль, не дала бажаного результату. Не дивлячись на зусилля всіх державних органів, мати не змінила байдужого та безвідповідального ставлення до власних дітей. На сьогоднішній день, у звязку зі звільненням [PERSON] з місць позбавлення волі, її діти [PERSON], [PERSON] і [PERSON] втратили юридичний статус, дитини, позбавленої батьківського піклування, але фактично вони до цієї пори залишаються без батьківської опіки. З метою соціального захисту дітей виникла необхідність в судовому порядку вирішити питання у відношенні їх матері. Позбавлення батьківських прав [PERSON] надасть змогу її дітям набути юридичного статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та користуватися гарантованими Державою пільгами для дітей цієї категорії. 29 жовтня 2014 року на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Після обговорення питання членами комісії було визначено, що [PERSON] тривалий час веде асоціальний спосіб життя, не зробила кроки для повернення до неї дітей, не забрала [PERSON] з закладу охорони здоровя, [PERSON] і [PERSON] з іншого дитячого державного закладу та протягом більше шести місяців не виявляє до дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання батьківських обовязків. Комісією одноголосно було вирішено звернутись до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей, [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Старобільської районної державної адміністрації [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], малолітніх [PERSON], [PERSON], підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також просила суд стягнути з неї аліменти на утримання користь дітей. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через виклик до суду, розміщений в газеті «Урядовий курєр» № 22 (5396) від 06.02.2015 року. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Світле Старобільського району Луганської області є матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти громадянки [PERSON] тривалий час перебували у службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, у звязку з тим, що мати не виконувала обовязки по вихованню та утриманню своїх дітей. Під час неодноразових відвідувань родини за місцем проживання [PERSON], вона неодноразово була попереджена спеціалістами служби у справах дітей про належне виконання батьківських обовязків матірю, про необхідність працевлаштування, неприпустимість зловживання алкогольними напоями. [PERSON] надавала обіцянки виправити ситуацію та на справді вона не виявила намірів налагодити життя, зайнятися належним вихованням дітей. Вона не турбувалася про нормальний розвиток дітей, вони не мали навіть найнеобхідніших речей, не мали куточка для занять та ігор. Діти попре їх малолітній вік вимушені були самі шукати по селу дрова для опалення будинку, вони заробляли гроші на існування родини збираючи металобрухт. На даний час діти [PERSON] перебувають в службі у справах дітей Старобільської райдержадміністрації на обліку дітей, позбавлених батьківського піклування. Діти [PERSON] та [PERSON], влаштовані на виховання до Кремінської обласної загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів, а [PERSON] була влаштована до Луганського обласного будинку дитини № 2 на повне державне утримання та, у звязку з проведенням антитерористичної операції, перевезена до Харківського обласного спеціалізованого будинку дитини «Зелений гай». У вересні цього року [PERSON] передана на виховання та спільне проживання до прийомної сімї [PERSON] та [PERSON] в м. Старобільськ. Профілактична робота служби у справах дітей та інших структур з [PERSON], на жаль, не дала бажаного результату. Не дивлячись на зусилля всіх державних органів, мати не змінила байдужого та безвідповідального ставлення до власних дітей. 29 жовтня 2014 року на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Після обговорення питання членами комісії було визначено, що [PERSON] тривалий час веде асоціальний спосіб життя, не зробила кроки для повернення до неї дітей, не забрала [PERSON] з закладу охорони здоровя, [PERSON] і [PERSON] з іншого дитячого державного закладу та протягом більше шести місяців не виявляє до дітей батьківського піклування, ухиляється від виконання батьківських обовязків. На сьогоднішній день діти [PERSON], [PERSON] і [PERSON] втратили юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування, але фактично вони до цієї пори залишаються без батьківської опіки. Позбавлення батьківських прав [PERSON] надасть змогу її дітям набути юридичного статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та користуватися гарантованими Державою пільгами для дітей цієї категорії. Таким чином, суд задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнення аліментів з [PERSON] на користь держави на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved