Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем земельної ділянки кадастровий номер 3221482100:03:002:0020 для ведення сільськогосподарського виробництва в селі Діброва Васильківського району Київської області, після смерті [PERSON] за заповітом. Однак, при зверненні до нотаріальної контори, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через пропуск встановленого законом строку звернення для спадкування. Позивачка в судове засідання не прибула; представник позивача надав суду заяву у якій просив розглянути справу у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити його вимоги. Представник відповідача в судове засідання не прибув; відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2018 року (а.с. 9). За заповітом [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 3,336 га., кадастровий номер 3221482100:03:002:0020 на території Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 14). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно, однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Тернюк Є.В. від 03 червня 2020 року № 105/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на вказане спадкове майно, у зв`язку з тим, що сплив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 7). Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачкою у заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Доводи позивачки щодо поважності пропуску строку через те, що вона дізналася про смерть [PERSON] лише у 2020 році, суд не приймає до уваги, оскільки такий факт не підтверджено жодними доказами. Зокрема, в супереч вимогам статей 76 84 ЦПК України, факт того, що позивачка дізналася про смерть спадкодавця у 2020 році, не підтверджено відповідними доказами. Отже, під час розгляду справи позивачкою, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Крім того, суд не приймає до уваги та відхиляє доводи позивачки про невірно обраний нею спосіб захисту свого права, який полягає в попередньому зверненні до суду із позовом про визнання вправа власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування, та не вважає вказані обставини такими, що дають підстави для поновлення позивачці пропущеного строку для прийняття спадщини, оскільки станом на час звернення до суду із позовом про визнання права власності (справа № 362/4803/20), позивачка вже пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Як наслідок, наведені за змістом позовної заяви доводи позивачки щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, суд не приймає до уваги, оскільки позивачкою не наведено поважних причин\~пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що згідно із статтями 12, 13 і 76 84 ЦПК України, відповідно до яких на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування, позивачка не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивачки, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed