Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, у адресованій суду заяві просили справу розглянути без у їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність сторін, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про місце проживання дітей між ними немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Окрім того, в теперішній час відповідач покинув сім`ю, про дітей не піклується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved