Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої дитини. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі по 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка позов підтримала. Додатково пояснила суду, що вона просить стягнути аліменти у тому розмірі, у якому як на її думку, відповідач має змогу їх сплачувати. Додала, що відповідач є працездатним, може працювати, та може сплачувати аліменти. За таких умов просить задоволити заявлений позов. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що він згідний «купувати що-небудь дитині», проте надавати гроші не буде. Вважає, що оскільки позивачка його залишила та перейшла проживати до своєї мами, то утримувати позивачку повинна її мама. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на утримання дитини. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Суд зважає, що обовязок з утримання дітей покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення з урахуванням того, що позивачка просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача. Відповідач не оспорював такий спосіб стягнення аліментів. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу на утримання дитини в меншому розмірі, ніж просить позивачка. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд вважає за можливе розглянути заявлену вимогу в порядку позовного провадження. Так, за положеннями частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Дана норма визначає таке звернення не як обовязок позивачки звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, а як її право. Позивачка, скориставшись таким вибором, визначила спосіб захисту свого права шляхом звернення до суду з позовом, з метою розгляду справи саме в позовному провадженні. І суд, враховуючи визначений позивачкою спосіб захисту свого права, не вправі його заперечити. Щодо решти заявлених позовних вимог. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], віком до трьох років. Суд зважає на положення ч. 4 статті 84 СК України згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка не може працевлаштуватися через те, що здійснює догляд за дитиною. Позивачка, з її слів, змушена була перейти проживати до своєї мами через створені відповідачем нестерпні умови для проживання. Позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідач зазначив, що він не має коштів, оскільки витрачає їх на своє лікування. Проте він не надав суду жодного доказу на підтвердження як необхідності лікування, так і витрачених на лікування коштів. Небажання відповідача заробляти грошові кошти у розмірі, достатньому для утримання сімї, не може слугувати підставою для відмови в позові. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 800 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з часу звернення до суду з даним позовом. Суд враховує положення ч. 4 статті 84, статтей 180, 181, 182, 183 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про доведеність заявленого позову і про можливість його часткового задоволення. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved