Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивачка просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на таке: вона [PERSON], її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками жилої квартири [ADDRESS] кожний у 1/3 частці згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2003 року. Всі троє в ній і зареєстровані. У 2011 році син [PERSON] виїхав за кордом до Литви на постійне місце проживання, де одружився та взяв прізвище дружини «[PERSON]». На разі має посвідку про тимчасове проживання в Литві з метою отримати громадянство. № 2012 року і по тепер розрахунок комунальних платежів здійснюється і на відповідача, який фактично в квартирі не проживає, та не сплачує за послуги, а це впливає на матеріальний стан інших мешканців. [PERSON] не може фізично приїхати в Україну для зняття з реєстраційного обліку, але бажання таке має. Наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачці оформити субсидію на комунальні послуги. Тому, в позовній заяві просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Позивачка в судове засідання не прибула, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до судового засідання не прибув, проте також надав заяву про розгляд справи без нього, з якої фактично вбачається визнання позовних вимог. Враховуючи неявку в судове засідання сторін, суд приймає рішення без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивачка [PERSON], її дочка [PERSON] та її син-відповідач [PERSON] є співвласниками жилої квартири [ADDRESS] кожний у 1/3 частці згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2003 року (а.с.6). Всі троє в ній і зареєстровані (а.с.5). Син позивачки у 2011 році виїхав на постійне місце проживання до Литви, де у 2012 році одружився, отримав посвідку на тимчасове проживання та має намір отримати громадянство цієї країни. Відповідач виїхав за кордон, забравши свої речі і вже чотири роки не проживає на спірній житловій площі, що підтверджується актом КП «Жилсервіс» (а.с.12). Весь цей час відповідач не сплачує комунальні платежі, а позивачка не може оформити субсидію на них, оскільки реєстрація відповідача є цьому перешкодою. Тому зняття з реєстрації відповідача так важливе для позивачки. Відповідач своєю заявою фактично визнав позов, а відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши заяву відповідача, а також перевіривши відповідність її до закону, не встановив його порушень, а також порушень прав та інтересів інших осіб, а тому, вважає, що визнання позову можливо прийняти. Так, суд приходить до висновку про не проживання відповідача [PERSON] більше, як 4 роки без поважних причин, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не належить до категорії громадян, за якими зберігається жиле приміщення на термін більший ніж 6 місяців. Крім того, виїхавши за кордон на постійне місце проживання, відповідач фактично визначився зі своїм місцем мешкання. Виходячи з цього, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і [PERSON] можна визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved