Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу однією сім`єю. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON] , батьком у свідоцтві про народження якої, записаний відповідач- [PERSON] . Оскільки відповідач проживає окремо від доньки, участі у її вихованні та утриманні не приймає, та фактично самоусунувся від виконання покладених на нього обов`язків, просила стягнути з нього 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, по досягненню доньки повноліття. Також, з посиланням на те, що позивачка ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за донькою по досягненню нею трьох річного віку та інших джерел доходів у неї немає, крім допомоги при народженні дитини, тому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, по досягненню доньки трирічного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 травня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте її представник [PERSON] зазначила у позовній заяві про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Проти заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підгримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, однак, подав відзив на позов у якому просить його задовільнити частково, в зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачки, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] з 09.02.2020 року, після вінчання в церкві Успіння Діви Марії в с.Велика Буда, проживали без реєстрації шлюбу однією сім`єю в с.Колінківці Хотинського району в будинковолодінні, що належить відповідачу. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вищенаведені норми законодавства перш за все зводиться до того, що утримання дитини по досягнення нею повноліття є обов`язком батьків. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою [PERSON] в дворогосподарстві по [ADDRESS] окремо від відповідача, даний факт підтверджується актом від 15 березня 2021 року за № 28. Згідно довідки № 764 від 11.06.2021 виданої Колінковецьким старостинським округом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецкої області [PERSON] проживає разом із непрацездатними батьками пенсійного віку. Батько відповідача є інвалідом III групи, що підтверджує виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №5235, а мати перебуває на обліку в Чернівецькому обласному клінічному онкологічному диспансері, що підтверджує виписка за №1088. Крім того, відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №261132139 від 11.06.2021 року вбачається, що у власності відповідача не має об`єктів нерухомого майна. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то в межах заявлених позивачкою вимог за рішенням суду з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Нормою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого а нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те, що відповідач працює та сама позивака у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, то такі вимоги позивачки підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та пов`язане з цим розмір коштів потрібних на її утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обов`язку по утриманню дітей як матір`ю так і батьком, враховуючи вік дитини, з огляду на працездатний вік сторін, зокрема відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на дитину, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утриманні дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, по досягненню дітиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Водночас щодо стягнення аліментів на утримання дружини слід зазначити про наступне. За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що вирішують питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіків, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівня матеріального забезпечення. Позивачка у своїй позовній заяві посилається на те, що вона ніде не працює, перебуває у декретній відпустці та власними силами утримує себе та дитину, у зв`язку із чим потребує додаткової матеріальної допомоги. Отже, приймаючи до уваги те, що позивачка не перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням, що відповідач проживає разом із непрацездатними батьками пенсійного віку, які потребують стороннього догляду та постійної матеріальної допомоги на лікування та знаходяться на повному матеріальному утриманні останього, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивачки в частині стягнення аліментів на дружину. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908. На підставі ст.ст. 75, 84, 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial