overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка та відповідач знаходяться в шлюбі з 26 жовтня 2007 року , зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 75. Від шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб розірвати, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння на грунті побутових та життєвих стосунків, які пов»язані з різними поглядами на життя , що зробило неможливим подальше спільне проживання. Шлюбні відносини припинені в січні 2013 року, фактично сім»я розпалася і існує лише формально . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, надавав суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечив. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 26 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 75. Згідно копії свідоцтва про народження , виданого 14 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, та копії свідоцтва про народження, виданого 22 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], являються сторони по справі. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, враховуючи, що сторони настоюють на розірвані шлюбу, за час наданий судом примирення не відбулось , вважає що збереження сім'ї неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Питання про місце проживання дітей між сторонами вирішено в добровільному порядку. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка та відповідачка є спадкоємцями за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області Барило Г.Г. 26.11.2010 року за реєстровим №55, після померлої [INFO] року - [PERSON], яка постійно до своєї смерті проживала у [ADDRESS]. На день смерті спадкодавця позивач разом з нею не проживала, але у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідачка згідно рішення Шишацького районного суду від 04.11.2015 року набула право власності на 1/2 частину спадкового майна [PERSON] Спадкове майно померлої [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,22 га. вартістю 208503,34 грн., що розташована на території Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала спадкодавцю згідно державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Ковердинобалківською сільською радою 04.05.2001 року за реєстровим №319-320. Для одержання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй з тих підстав, що право власності на дану земельну ділянку не зареєстровано в установленому законом порядку. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду за захистом своїх майнових прав та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивачки позов підтримала. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1222, 1225, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2008 року по 20.07.2015 рік, від шлюбу мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в розмірі ? всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, оскільки відповідач офіційно працює та має постійний заробіток. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 20.07.2015 року позивачка та відповідач розірвали шлюб. З копії свідоцтва про народження серії І-ТП №097243 виданого 07.04.2009 року, Бистрицькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, виходячи з вищевикладеного суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітнього сина, а саме: сплачувати аліменти в частці від доходів, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2004 року, від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює, та не має постійного заробітку. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, зменшила позовні вимоги , пролсить стягувати на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю . Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 30.10.2004 року Вчорайшенською сільською радою Ружинського району Житомирської області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2004 року. З копії свідоцтва про народження: серії [NUMBER] виданого 14.10.2005 року, Вчорайшенської сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками: [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, виходячи з вищевикладеного, суд, приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобов'язаний виконувати свої батьківські обов'язки по утриманню неповнолітньої дочки, а саме: сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов'язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров'я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі. Керуючисть ст.ст.180, 181,182,183 СК України, ст.ст.88, 209, 212,213,215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у незареєстрованому шлюбі з 2012 по 2015 роки, від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі, по 400 грн., щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди наданої у письмовій заяві позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З копії свідоцтва про народження: серії І-ТП №216193 виданого 06.05.2014 року Ягнятинською сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками:[PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітньої доньки, а саме: сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у цивільному шлюбі з 2005 року, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дітей, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З копій свідоцтв про народження: серії І-ТП №071756 виданого 07.02.2008 року, І-ТП №071753 виданого 05.02.2008 року, серії І-ТП №144044 виданого 24.05.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, а навпаки письмово визнав позовні вимоги, виходячи з вищевикладеного, суд, приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітнього сина, а саме: сплачувати аліменти в частці від доходів, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . У лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, в якому зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя стягнено аліменти на утримання дітей у розмірі 350 гривень, починаючи з 22.07.2013 року і до досягнення дитиною 3-річного віку. Однак відповідач не виконує належним чином покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 781,67 гривень, а також стягнути на її користь пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 740,10 гривень. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з чим, згідно зі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його. Судом встановлено, що на теперішній час відповідач не виконує належним чином покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів, а тому з нього слід стягнути заборгованість по сплаті аліментів та пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Згідно довідки, виданої Приморським ВДВС 28.01.2014 року, заборгованість станом на 28.01.2014 року становить 781,67 грн. Згідно ст. 196 Сімейного кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За свідоцтвами про народження виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Приморським відділом ДВС 28.01.2014 року, заборгованість станом на 28.01.2014 року становить 781,67 гривень та розрахунками, доданими до позову, пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 740,10 гривень. Суд, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 82 ЦПК України звільняє позивача від сплати судового збору, у зв`язку з важким матеріальним становищем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.1997 року по 28.10.2015 року, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, оскільки відповідач офіційно працює та має постійний заробіток.. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копії рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 28.10.2015 року вбачається, що сторони шлюб розірвали. З копії свідоцтв про народження: серії І-ТП №070874 виданого 02.07.1998 року та серії ТП №281462 виданого 27.03.2000 року, Чорнорудською сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками:[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, а навпаки позовні вимоги визнав, що вбачається з письмової заяви поданої до суду, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітнього сина, а саме: сплачувати аліменти в частці від доходів, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved