Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач КС «Партнер» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 19.09.2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці було видано судовий наказ №2-н-572 про стягнення заборгованості за договором цільового кредиту від 14.11.2007 року №0001189 з [PERSON] на користь кредитної спілки «Партнер» в розмірі 7 390 грн. 95 коп. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту, плата за користування кредитом становить 60% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюється, відповідно до договору, за час користування кредитом. В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. Факт подачі позову до суду не припиняє взятих позичальником на себе зобов'язань, що випливають із договору кредиту, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК. Враховуючи те, що борг, після видачі судового наказу, боржником добровільно погашений вчасно не був, а стягнення проводилось досить довгий період часу, виникла нова заборгованість. Станом на 10.10.2014 року заборгованість по відсотках за договором кредиту становить 4 890 грн. 07 коп., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованості по відсотках за договором кредиту №0001189 від 14.11.2007 року в розмір 1 890 грн. 56 коп. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Апанасенко І.А. позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту №КСНП-0001189, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит в сумі 3 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором. Цільове призначення кредиту - споживчий. Відповідно до п. 3.1 договору кредиту, плата за користування кредитом становить 60% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюється, відповідно до договору, за час користування кредитом. В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. Відповідно до п. 3.2 договору кредиту при порушені строків сплати кредиту за користування ним, відповідач сплачує додаткові відсотки у розмірі 1% відсотка за кожен день простроченості від суми недоплати. Відповідно до п. 4.1 договору кредиту відповідач зобов'язується щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж відповідно вказано в таблиці №1 відповідного додатку до даного договору. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Таким чином, станом на 10.10.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] по відсотках за договором кредиту, згідно таблиці-розрахунку становить 1 890 грн. 56 коп. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобов'язань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №267 від 10.10.2014 року, також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved