Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь та утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до суду, але не більш ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що від спільного шлюбу з відповідачем, який було розірвано 20 січня 2003 року, вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка у теперішній час є студентом 1 курсу за спеціальністю «Фармація» Національного фармацевтичного університету, форма навчання денна, контракт. Остання самостійного заробітку не має, знаходиться на повному утриманні позивачки, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батька, який має можливість її надати, проте добровільно в повному обсязі не надає. У звязку із чим, [PERSON] вирішила узаконити процедуру сплати аліментів. Позивачка надала суду уточнену письмову заяву в якій просить стягнути з відповідача на користь дочку аліменти на навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, а також просила розглянути справу у її відсутність. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду заява про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Також надані документи про наявність на утриманні трьох неповнолітній дітей 2005, 2009 та 2013 років народження. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Згодом шлюб між ними було розірвано 20 січня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії І-НО №330631 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого рай управління юстиції м. Маріуполя Донецької області. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії І-НО №119035, виданому Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області 01 червня 1999 року (актовий запис №446 від 01 червня 1999 року). [PERSON] навчається на 1 курсі за спеціальністю «Фармація» Національного фармацевтичного університету, форма навчання денна, контракт. Термін закінчення навчального закладу у 01.07.2021 року. Вказане підтверджується довідкою №2112 від 19.05.2017 року. Як вбачається із наданих суду пояснень, остання проживає разом із матірю та знаходиться на її повному утриманні. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, судом встановлений аліментний обовязок відповідача по утриманню своєї повнолітньої доньки на період її навчання. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами\~окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову У звязку з чим, суд враховуючи матеріальне становище, а також наявність інших дітей у відповідача, вважає, що уточнені вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання [PERSON], на час навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 23 травня 2017 року, але не більш ніж до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку, підлягають задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: partial