Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 11\~341,53 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 23.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено анкету-заяву № 015-W/015451, за якою відповідач прочитав та прийняв умови Публічної пропозиції. Банком було відкрито поточний рахунок № 2625123305398001 у гривнях, емітував та надав клієнту платіжну картку та встановив на ній кредитний ліміт в сумі 3\~900 гривень. Відповідач зобовязався сплачувати комісію, проценти за користування кредитними коштами та погашати заборгованість за кредитним лімітом. Однак, [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено анкету-заяву № 015-W/015451, за якою відповідач прочитав та прийняв умови Публічної пропозиції. Банком було відкрито поточний рахунок № 2625123305398001, згідно вимог якого банк відкрив клієнту картковий рахунок у гривні, надав платіжну картку та зобовязався здійснювати їх обслуговування, а [PERSON], в свою чергу, зобовязався сплачувати комісію, проценти за користування кредитними коштами та погашати заборгованість за кредитним лімітом. Встановлено мінімальну суму кредиту 1\~000 гривень, максимальна сума кредиту не може перевищувати 20\~000 гривень, розмір відсоткової ставки 36 %, штрафні санкції плата за користування несанкціонованим овердрафтом 60 % річних, 10 % - від загальної суми отриманих кредитних ресурсів за порушення умов п.п. 5.2.4 та 5.2.5 договору. Відповідно до п. 4.5.9 Публічної пропозиції зазначено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту відповідач зобовязаний погасити заборгованість, а також відсотки, встановлені тарифами банку. Згідно п. 4.5.15 Публічної пропозиції клієнт сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Однак, [PERSON] вимоги договору (поточний рахунок № 26251233053980001) не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 21.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11\~341,53 гривень, а саме: заборгованість строкова по кредиту 0,00 грн., заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором 4\~179,90 грн., нараховані відсотки по заборгованості 2\~477,20 грн., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості 4\~684,43 грн. Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останній заходів до погашення заборгованості у повному обсязі не вжив. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі анкети-заяви № 015-W/015451 відповідач прочитав та прийняв умови Публічної пропозиції. Однак, [PERSON] порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках по ньому відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved