Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач, КС «Катеринослав», у квітні 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути заборгованість за кредитним договором № 597 від 30 липня 2013 року, у сумі 186763 гривень 54 копійок, та судові витрати у сумі 1867 гривень 64 копійок (а.с. 2-4). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору № 597 від 30 липня 2013 року [PERSON] отримав кредит у сумі 123000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 0,1315% від суми залишку за кожен день користування кредитом, строком на 36 місяців, до 30 липня 2016 року. Відповідач зобовязувався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак відповідач своїх обовязків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує. Внаслідок цього, станом на 10 березня 2015 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 186763 гривень 54 копійки, яку прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 1867 гривень 64 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.46). Відповідач, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 44-45, 61-66). З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 липня 2013 року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 597, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 123000 гривень зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 0,1315% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 36 місяців, до 30 липня 2016 року. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 10 березня 2015 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 186763 гривень 54 копійки, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 112387 гривень 55 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 74375 гривень 99 копійок (а.с.13). Судовий збір становить 1867 гривень 64 копійок (а.с.1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Позивач має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав позовні вимоги про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved