Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування Канавської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дітей, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, а тому позивач прохає суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей та стягнути із нього аліменти, на утримання доньок, в розмірі 33 відсотків його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на користь [PERSON], [INFO]. Представник позивача, органу опіки та піклування Канавської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Галушко С.С., в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації, Калакуцька Л.О., в судовому засіданні прохала позов задовольнити. Суд, заслухавши учасників процесу та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). [INFO] [PERSON] померла (а.с.6). Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 17 липня 2017 року вбачається, що побутові умови проживання є незадовільними, діти з батьком не проживають. [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Канавської сільської ради № 11 від 07 червня 2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO], які залишились без батьківського піклування, влаштовано в сім`ю дядька, [PERSON], [INFO] (а.с.7). 15 серпня 2017 року опікунська рада при виконавчому комітеті Канавської сільської ради прийняла висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони не бажають повертатися до свого батька, [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що неповнолітні діти проживають разом із ним, оскільки їх батько, [PERSON] вживає спиртними напоями та не турбується про розвиток дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII). Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно його дітей. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання своїх дітей, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача, на користь особи, з якою будуть проживати діти, аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28 серпня 2017 року ( із дня подачі позову до суду) і до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні позову в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] слід відмовити, оскільки діти влаштовані до даної сім`ї тимчасово та останній не є їх опікуном. Рішення суду в частині стягнення аліментів, відповідно до ст.367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та оскільки на даний час позовні вимоги задоволено повністю, то із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial