Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, обґрунтовуючи який зазначила, що вона має у приватній власності садибу, що розташована по [ADDRESS], яку успадкувала після смерті свого чоловіка в 013 році. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідачки, яка належить останній відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку. В травні 2014 року ДП «Центрдержавного земельного кадастру» було складено схему розташування її та сусідської земельної ділянки, згідно якої було виявлено, що при виготовленні [PERSON] державних актів до меж її земельної ділянки увійшли частини споруд, які розташовані на території позивачки та їй належать. В зв'язку з цим позивачка вважає, що порушено її права, як власника будинку та просить їх поновити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити, оскільки земельна ділянка відповідача згідно складеної схеми накладається на споруди позивача. Що порушує її право власності та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] з заявленими позовними вимогами не погодилася, оскільки після скасування її державного акту їй по новому прийдеться робити державний акт про право власності на земельну ділянку, а в неї на це не має коштів. Представник [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки при складанні схеми розташування земельних ділянок виносилися точки, які на місцевості можуть спотворюватися, але накладки таким чином можуть бути. Представник Щербанівської сільської ради в судове засідання не з'явився направивши суду лист в якому просять слухати справу в їх відсутності. Суд заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,168 га. на теритої Щербанівської сільської ради, для обслуговування будинку і господарських споруд (а.с.6-7). Відповідно державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельні ділянки площею 0,23, та 0,25 га. на теритої Щербанівської сільської ради, для обслуговування будинку і господарських споруд та ведення підсобного селянського господарства (а.с.8-11). При обмірі моєї земельної ділянки було встановлено, що при виготовленні державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON], до меж її земельних ділянок увійшли частини споруд, які розташовані на території моєї садиби, а саме: частина житлового будинку та гаражу. Даний факт підтверджується схемою розташування земельних ділянок (а.с.12-13). Згідно статті 381 ЦК України садибою є земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Житловий будинок та гараж внесені технічного паспорту на садибний житловий будинок та зображені на схемі, дані споруди побудовані ще в 1987 році, згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок (а.с.34-39). Згідно частини 2 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Тому після смерті [PERSON], який помер [INFO] до позивачки перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані житловий будинок та прибудинкові споруди. Згідно статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно заволоділа ним. Згідно частини 2 статті 393 Цивільного кодексу України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. Відповідно до частини 1 статті 393 Цивільного кодексу України та статті 155 Земельного кодексу України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що «кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу», а згідно статті 60 ЦПК України встановлено, що «обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».. Встановивши обставини справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved