Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1597,10 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 09.06.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-07113-090607, згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 гривень на строк до 08.04.2008 року на придбання певного майна (послуг) з платою за користування кредитом в розмірі 0,01 відсотків річних. Однак [PERSON] порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.06.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач (кредитор), та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №002-07113-090607 (а.с.5-6), згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 гривень на придбання певного майна (послуг) та оплати кредитору плати за надання кредиту, про що свідчить меморіальний ордер №19957862 від 11.06.2007 року (а.с.3) та рахунок-фактура №СФZPF-0256 від 09.06.2007 року (а.с.8 зворотна сторона), на строк до 08.04.2008 року з платою за користування кредитом в розмірі 0,01 відсотків річних. Відповідач [PERSON] отримав у своє розпорядження майно - холодильник, що підтверджується видатковою накладною №ЧZPF2-0013 від 09.06.2007 року (а.с.9). Відповідно до п.2.2 кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених кредитним договором, та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Згідно п.2.3 кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 відсотків річних. На підставі п.2.5 кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року за ведення кредитної справи позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 0% в місяць. Відповідно до п.2.8 кредитного договору №009-07242-030911 від 09.06.2007 року починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальник щомісяця не пізніше 9 числа кожного місяця сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плату за введення кредитної справи, у розмірі 201,00 гривень. На підставі п.3.2 кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року позичальник зобов'язується не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит, комісії та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 17.11.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №002-07113-090607 від 09.06.2007 року в розмірі 1597,10 гривень, а саме: 1597,05 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 0,05 гривень - заборгованість за відсотками (а.с.4). Згідно п.6.1 кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені кредитним договором кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останній заходів до погашення заборгованості не вжив. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №002-07113-090607 від 09.06.2007 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач, надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, несплачених відсотках відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved