Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка у своїй позовній заяві вказує, що [INFO] року померла [PERSON], яка постійно до дня смерті проживала у [ADDRESS]. Після її смерті, відкрилась спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за вказаною вище адресою. За життя померлою було складено заповіт, відповідно до якого, вона заповіла позивачці все належне їй на день смерті майно. Спадщину після смерті [PERSON] позивачка прийняла, звернувшись у встановлений законом (ст.1270 Цивільного кодексу України) шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Особи, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, відповідно до ст. 1241 ЦК України, в тому числі неповнолітні та непрацездатні, а також переживше подружжя, - відсутні. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний померлій житловий будинок, позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, отримала відмову, так як у неї відсутні правовстановлюючі документи, в тому числі витяг про реєстрацію права власності. Нотаріус роз'яснив позивачці, що відповідно до п.п.4.15, п.4, ч.1, глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (надалі-порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п.4.18, п.4, ч.1, глави 10 вказаного Порядку). Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого станом на 10.02.2015 року, будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами проводилось з 1958 по 1980 роки, а його інвентаризаційна вартість становить 47655,00 грн. Відповідно до довідки № 199 виданої 25.02.2015 року Бердичівським МБТІ, право власності на житловий будинок за вказаною вище адресою не зареєстроване, правовстановлюючі документи не оформлені. Довідкою № 188 виданою 01.04.2015 року виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради підтверджено, що [PERSON], згідно записів в погосподарській книзі № 15 за 2011-2015 року, рахується власником будинку [ADDRESS] На даний час позивачка не має можливості здійснити реєстрацію права власності на будинок за померлою, так як відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, не передбачено вчинення дій відносно померлих громадян, тому що відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Позивачка просить визнати за право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтв про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року та серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року. Згідно запису акта про шлюб № 6 від 06.02.1955 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті, була власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], Попільнянського району Житомирської області; свідоцтво про право власності на зазначений будинок на її ім'я не видавалось за життя; будинок не є самовільним будівництвом; неповнолітні та непрацездатні спадкоємці, в тому числі переживше подружжя - відсутні; наведені обставини підтверджуються довідками Андрушківської сільської ради № 187-191 від 01.04.2015 року. Згідно заповіту від 06.08.2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Андрушківської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, реєстр № 178, [PERSON], все своє майно заповідала [PERSON]. Відповідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 39577743 від 10.02.2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] року зареєстрована в даному реєстрі. Згідно до довідки № 199 від 25.02.2015 та даних технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлених Бердичівським МБТІ, станом на 10.02.2015 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS], становить 47655 гривень; право власності на вказаний будинок, станом на 31.12.2012 року - не зареєстроване, правовстановлюючі документи не оформлені. Відповідно повідомлення № 376/02-14 та довідки № 377/02-14 від 20.04.2015 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON], звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], так як померлою не було за життя виготовлено правовстановлюючих документів та не проведено реєстрацію права власності на нього. Заяви від інших спадкоємців не надходили. У відповідності до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», на момент завершення будівництва, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 331 цього ж кодексу, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та державної реєстрації. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч.5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до ч. 1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої єнерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved