Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у порядку регресу . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.02.2012 р. між громадянином Йорданії [PERSON] та неї був укладений договір найму квартири [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1999 р. №4-99-150482. 12.04.2012 року позивачці подзвонила власниця квартири №34, яка розташовано поверхом нижче, що сталося залиття її квартири,у зв'язку з течією шланга пральної машинки. Коли позивачка прийшла до квартири,відповідач не заперечував своєї вини та факту,що залиття сталося з його недбалості. Власниця квартири [ADDRESS] подала позов до суду, та рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.02.2013 року з позивачки було стягнуто 4324,88 грн. Відповідач у добровільному порядку вказану суму відшкодувати відмовляється,а тому позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і прийняти заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином про час, дату та місце розгляду справу повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідача до суду не надавалося. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 16.02.2012 р. між громадянином Йорданії [PERSON] та неї був укладений договір найму №4 квартири [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.10.1999 р. №4-99-150482. Відповідно до п.3.2 вказаного договору наймач квартири тобто відповідач відповідає за шкоду, яка завдана квартири позивача, іншим особам, яка була завдана протягом строку проживання наймача у квартирі. Крім того,п.6.2 передбачено, що у разі заподіяння збитків квартирі наймодавця чи третіх осіб з вини наймача, останній зобов'язаний відшкодувати їх у повному обсязі,незалежно від закінчення строку дії Договору. Як було встановлено судом, рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.02.2013 року з позивачки було стягнуто 4324,88 грн. Вказана сума була стягнута з позивачки на підставі постанови державного виконавця Київського органу державної виконавчої служби ХМУЮ від 02.9.2013 року, що підтверджується довідкою Регіонального відділення Фонду Державного майна України в Харківській області №139 від 04.07.2014 року. Право зворотної вимоги встановлено ст.1191 ЦК України. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що випливає з положень ч.1 ст.1191 ЦК України. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди, що випливає з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». В силу ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В обґрунтування завданої моральної шкоди позивач зазначила, що внаслідок залиття в результаті винних та неправомірних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її права власності, переживань та страждань. Хвилювання та думки про те, що вона сама виховує двох малолітніх дітей, один з яких є інвалідом та вона замість того, щоб витрачати гроші на дітей,повинна була віддавати борг за залиття квартири, що тримало позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі. Крім того, позивач витратила багато часу на судові процеси, що спричинило ряд незручностей та проблем, витраченого часу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для позивачів. Відповідно до положень ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. 9 Постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року (зі змінами від 25.05.2001 року) роз'яснюється, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає зокрема залежно від характеру правопорушення, ступеня вини особи, що завдала шкоди, глибини і душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння їй відповідачем моральної шкоди. Що стосується розміру морального відшкодування, суд визначає його з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій заподіювача шкоди, тривалості та характеру моральних страждань позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, - у сумі 1 000,00 гривень та на думку суду цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань, завданих позивачам. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного, ст.ст.22,23,1166,1167,1191 ЦК України, Постанови пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року (зі змінами від 25.05.2001 року),

Outcome: approved