Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам за період з 30.04.2009 року по 01.05.2015 року в сумі 54 335,55 грив.. Вказує, що вона знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2009 рік і у них народились дві дочки. Після розірвання шлюбу дочки залишились проживати з нею. Рішенням суду за 2009 рік з відповідача на її користь на утримування дітей були стягнути аліменти в розмірі 1\\3 частини від всього його заробітку. Але відповідач ухиляється від сплати аліментів, а тому склалась вказана сума заборгованості. З моменту припинення шлюбних відносин і по цей час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримування дітей не надавав, не піклувався про їхній фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто ніколи не дбав про їхнє нормальне самоусвідомлення, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших цінностей. Діти не отримують відь батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, він самоусунувсь від будь-якого спілкування з ними та виховання та утримування, не цікавиться їхнім життям, не піклується та не цікавиться станом їхнього здоров'я. Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не з'явився і про причини неявки суду не повідомив. Заяви про перенос розгляду справи до суду не подав. Зі згоди позивачки суд розглянув справу в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи просив розглянути справу на розсуд суду. Вказав, що питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав органом опіки та піклування не розглядався. В судовому засіданні встановлене наступне. Позивачка і відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 1998 по 2009 роки. Мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2009 року шлюб між подружжям розірваний. Після припинення шлюбних відносин діти залишились проживати з матір'ю. Батька дітей це не оспорював. Рішенням Московського районного суду м. Харкова 27.07.2009 року з відповідача на користь позивачки стягнути аліменти на утримування двох неповнолітніх дочок в розмірі 1\\3 частини від всього доходу відповідача. На підставі вказаного рішення виданий виконавчий лист, який з 2009 року знаходиться на примусовому виконання в Московському ВДВС ХМУЮ, що підтверджується довідкою державного виконавця. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; В п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.) вказано, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з матеріалів справи після розірвання шлюбу позивачка зареєструвала шлюб з іншим чоловіком і у 2011 році виїхала з чоловіком і двома дітьми: дочками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, з України, на постійне проживання до США, де і мешкає з дітьми по теперішній час. Вивіз дітей за межі України вона здійснювала без згоди їх батька, за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.07.20111 року. Відповідач продовжив проживати в Україні. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала суду доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей і що це робить він зі своєї вини. Обставини справи свідчать про те, що діями позивачки він був позбавлений можливості спілкуватися з дітьми і проявляти турботу про них в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Факт заборгованості по сплаті аліментів на утримування дітей за рішенням суду суд не вважає достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки належних доказів того, що відповідач умисно ухиляється від сплати аліментів немає. Розрахунок заборгованості по аліментам і довідки про заборгованість по аліментам, яки видані державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ, суд не вважає належними доказами оскільки в них не вказані які дію були прийняти державним виконавцем для виконання рішення суду і чому не міг виконати рішення суду. У зв'язку з наведеним суд відмовляє в задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав у зв'язку з не доведенням даного позову. Позивачка також просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з 30.04.2009 року по 01.05.2015 року в сумі 54 335,55 грив., яке утворилось при виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів, виданого на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова 27.07.2009 року. Суд відмовляє в задоволенні позову в цієї частині з тих підстав, що ст. 194 СК України, на яку посилається позивачка, передбачений порядок стягнення заборгованості по аліментам за виконавчим листом, який пред'явлений до примусового виконання, і таке стягнення проводиться державним виконавцем в межах виконання виконавчого листа, і повторного стягнення заборгованості по аліментам по виконавчому листу, який вже знаходиться на виконанні, окремим рішенням суду не потребує.

Outcome: dismissed