Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей, в якій просила суд: збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3000,00грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12.10.2020року дати подачі цього позову й до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дітей в розмірі 8723,20грн. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року по 21 жовтня 2016 року, рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 21 жовтня 2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи 06 жовтня 2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття. На даний час відповідач будь якої іншої допомоги на утримання дітей не надає, також не бере участь у додаткових витратах на дітей, тому просить змінити розмір аліментів і визначити його у твердій грошовій сумі. Зазначеного розміру аліментів не достатньо для утримання доньок, їх повноцінного духовного та фізичного розвитку, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Наведені обставини, на думку позивач, є підставою для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3000,00грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12.10.2020року дати подачі цього позову й до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. Також вона здіснює оплату за додаткові заняття, послуги психолога, витрати на медичні послуги. Вказувала на те, що відповідач має достатній матеріальний рівень для того щоб утримувати дітей, оскільки він працездатного віку, однак фактично ухиляється від надання допомоги на утримання дітей, тому просила з урахуванням заявлених позовних вимог позовні вимоги задовольнити. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Відповідач пояснив, що заборгованості по сплаті аліментів не має, окрім того не заперечує утримувати дітей, проте розмір аліментів, про який просить позивач, не відповідає його матеріальному становищу. Зазначив, що він на даний час не працює, тому сплачувати такий розмір аліментів не має можливості. Повідомив, що позивач, інших дітей та непрацездатних осіб у неї на утриманні не має, тому має можливість утримувати неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року по 21 жовтня 2016 року, рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 21 жовтня 2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( ч.4 ст.82 ЦПК України). Я вбачається із матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи 06 жовтня 2016 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просила збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3000,00грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12.10.2020року дати подачі цього позову й до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України, лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з відповідача, то вони підлягають задоволенню, як такі, що обґрунтовані на вимогах закону, оскільки матеріальний стан позивача істотно погіршився, а аліменти, які сплачує відповідач не покриває витрат на забезпечення нормальних умов неповнолітніх доньок. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, неповнолітні діти мають хронічні захворювання органів дихання, а також їм встановлено діагноз тубконтакт, що зумовлює необхідність відвідування санаторіїв, місць відпочинку у місцевостях із лікувальним повітрям, зокрема гірська місцевість, морське узбережжя. Й в період з 28.07.2018 року по 07.08.2018 року вона з дітьми перебувала на відпочинку на базі « Мрія» у с. Приморське, Одеської області сплатила 10500 грн. 00 коп. додаткових витрат на дітей, тому сума додаткових витрат з яких, що становить 3500грн. 00 коп. Окрім того в період з 08.08.2020 по 14.08.2020 вона з дітьми перебувала на оздоровлені у с. Поляна Закарпатської області 10206 грн. 16 коп. додаткових витрат на дітей, тому сума додаткових витрат з яких, що становить 3402грн. 10 коп. За своїм змістом вказані витрати є додатковими, викликані особливими обставинами - станом здоров`я дітей, обґрунтованими, та такими, що відповідають потребам дітей. Оскільки батьки дитини несуть рівний обов`язок по утриманню дитини, тому з відповідача на користь позивача підлягаю стягненню половина зазначених додаткових витрат. Позивачем надані докази, понесених додаткових витрат на ліки, одяг та на проїзд, а саме копії фіскальних чеків, з яких вбачається їх цільове призначення, тобто можливо встановити, що кошти були витрачені саме в якості додаткових витрат на доньок. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує задовольнити позов, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітніх доньок у сумі 8723,20грн. Відповідно до вимог ст.ст. 77,78,79 та 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності дост. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог належними і допустимими доказами та необхідність задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved