Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач\~Кредитна спілка «Самопоміч» (далі\~КС «Самопоміч») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №472 від 18 вересня 2019 року в розмірі 7668,89 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно заяви відповідача від 18 вересня 2019 року, укладеного Договору кредиту № 472 від 18 вересня 2019 року та Договору застави майна № 472 від 18 вересня 2019 рок відповідач отримала кредит в сумі 6000,00 грн на споживчі потреби, терміном користування на 12 місяців. Повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідач повинен був у відповідності до п. 2.1 Договору кредиту. Згідно п. 1.2 Договору кредиту відповідач зобов`язаний сплачувати відсотки а користування кредитом в розмірі 46 відсотків річних. Згідно п.п. 1.4 Договору кредиту,п.2.1,3.1,6.5 Договору застави виконання зобов`язань, відповідача за договором кредиту забезпечується майном та грошовими коштами позичальника , в тому числі заставою майна, визначеного в додатку № 1 до договору застави, а саме телевізор Samsung, стінка (горіх), холодильник «Веко», пральна машинка «LG, холодильник «Ariston» (предмет договору застави) іншим майном та грошовими коштами позичальника. Станом на 28 грудня 2020 року відповідач заборгував позивачу 7668,89 грн, з яких: 5243,62 грн неповерненого відповідачем кредиту, 2425,27 грн нарахованих, але не сплачених відповідачем відсотків (процентів) за користування кредитом. 20 листопада 2019 року відповідачу направлено попередження № 36 , 24 лютого 2020 року попередження № 7, 12 березня 2020 року попередження № 9 та 18 травня 2020 року попередження № 11 з вимогою про сплату боргу. Відповідач вказані попередження проігнорувала, боргу не погасила. Посилаючись на наведене, представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 472 від 18 вересня 2019 року у розмірі 7668,89 грн та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді від 21 січня 2021 року по справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримала 27 січня 2021 року. Станом на 12 лютого 2021 року відзив на позов відповідачем до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: 18 вересня 2019 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено кредитний договір №472. Відповідно до п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 6000,00 грн на умовах, встановлених цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 46% відсотків річних. Згідно п. 1.3 процентна ставка, визначена в пункті 11 цього Договору є фіксованою. Згідно з п. 1.6 Договору кредит надається на строк 12 місяців з 18 вересня 2019 року до 18 вересня 2020 року. На забезпечення виконання зобов`язання за договором №472 між КС «Самопоміч» та [PERSON] 18 вересня 2019 року було укладено договір застави. Відповідно до п. 2.1 Договору в забезпечення виконання своїх зобов`язань по кредитному договору № 472 від 18 вересня 2019 року заставодавець заставляє, а заставодержатель приймає у заставу майно згідно Додадку № 1 до цього договору зокрема: телевізор Samsung, стінка (горіх), холодильник «Веко», пральна машинка «LG, холодильник «Ariston», всього на суму 10650,00 грн. Заставне майно належить заставодавцю на праві приватної власності. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитними договорами №472 від 18 вересня 2019 року та надав [PERSON] відповідні грошові кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером № 500від 18 вересня 2019 року про видачу [PERSON] грошових коштів в сумі 6000,00 грн. Відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість. Зокрема, як слідує з бухгалтерського розрахунку за договором №472 від 18 вересня 2019 року, заборгованість [PERSON] перед Підволочиською філією Кредитної спілки «Самопоміч» станом на 28 грудня 2020 року становить 7668,89 грн, з яких: 5243,62 грн неповерненого відповідачем кредиту, 2425,27 грн нарахованих, але не сплачених відповідачем відсотків (процентів) за користування кредитом. 20 листопада 2019 року відповідачу направлено попередження № 36 , 24 лютого 2020 року попередження № 7, 12 березня 2020 року попередження № 9 та 18 травня 2020 року попередження № 11 згідно яких [PERSON] повідомлялась про наявність боргу та зобов`язання негайно сплатити визначену суму коштів. Однак, відповідачем вказані вимоги залишені без задоволення. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: В силу вимог\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Розглянувши матеріали\~справи,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~давши оцінку\~належності,\~допустимості,\~достовірності кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатності і\~взаємного зв`язку\~доказів у\~їх сукупності,\~застосовуючи до\~визначених правовідносин\~норми матеріального\~та процесуального\~права,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволенняшляхом стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 472 від 18 вересня 2019 року в розмірі 7668,89 гривень.

Outcome: approved