Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач КС «Імпульс плюс» звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] та [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у відповідності до статуту КС «Імпульс плюс» позивач має право надавати своїм членам кредити з виплатою процентів за наданні кредити. 12 лютого 2014 року позивач та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №32/14Р, на підставі чого позивач надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 6900 грн., відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом за графіком платежів. Також 12 лютого 2014 року позивач уклав договір поруки №32/14Р/1 з відповідачем [PERSON], на підставі якого відповідач [PERSON] несе відповідальність перед позивачем у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №32/14Р. Відповідач [PERSON] не виконував свої зобов'язання перед позивачем щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на 31 жовтня 2014 року сума заборгованості за кредитним договором складає 9854,81 грн.: залишок основної суми кредиту - 6540,78, борг за процентами - 1678,83, штраф - 1635,20 грн. Позивач не одноразово намагався врегулювати спір с відповідачами досудовим шляхом. На підставі вищезгаданого позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 9854,81 грн. та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами погодились в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до аб. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту №32/14Р від 12 лютого 2014 року, за яким позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 6900 грн. під проценти 49 відсотків річних (а.с.4). Відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 6900 грн. від позивача у відповідності з умовами договору №32/14Р від 12 лютого 2014 року (а.с.8). Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №32/14Р/1 від 12 лютого 2014 року, за яким відповідач [PERSON] несе відповідальність перед позивачем спільно з відповідачем [PERSON], або замість відповідача [PERSON], за зобов'язаннями кредитного договору №32/14Р від 12 лютого 2014 року (а.с.6). У відповідача [PERSON] виникла прострочена заборгованість щодо виконання грошових зобов'язань перед позивачем у розмірі 9854,81 грн., в зв'язку з невиконанням взятих обов'язків (а.с.7). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, їх належність та допустимість, приймаючи до уваги визнання відповідачами позовних вимог повністю, що не суперечить чинному законодавству, правам, свободам та інтересам сторін, чи інших осіб, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачіва солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526, 612, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved