Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка у липні 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 16.09.2000 по 22.02.2006. У шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На цей час донька є повнолітньою і навчається на другому курсі ОС «Бакалавр» групи ЛІС 1901-1 факультету агротехнологій та природокористування спеціальність 205 - «Лісове господарство» денної форми навчання Сумського національного аграрного університету. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дочкою 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 11 серпня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , якій [INFO] виповнилось 18 років (а.с. 5, 7). З довідки №408 від 15.07.2020 виданої Сумським національним аграрним університетом вбачається, що [PERSON] навчається в Сумському національному аграрному університеті на ІІ курсі ОС «Бакалавр» групи ЛІС 1901-1 факультету агротехнологій та природокористування спеціальність 205 - «Лісове господарство» денної форми навчання. Зарахована на навчання відповідно до наказу № 2095-н від 01 серпня 2019 року (а.с. 9). З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та довідки №3064 від 16.07.2020 виданої Тростянецькою міською радою Сумської області вбачається, що зареєстроване місце проживання [PERSON] значиться за зареєстрованою адресою місця проживання позивачки (а.с. 6, 10). Таким чином, судом установлено, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання, проживає окремо від відповідача. З довідки №65 від 16.10.2020 виданої Сумським територіальним управлінням філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» вбачається, що загальна сума доходу відповідача за період з січня 2020 року по вересень 2020 року складає 56847 грн 90 коп. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (статті 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 ЦПК України). Підстави для відмови у прийнятті визнання [PERSON] позову судом не установлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги і таку допомогу крім позивачки має надавати також і відповідач виходячи з рівного обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Отже суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 від заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти з відповідача підлягають стягненню з 31 липня 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином, позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи, що позивачка відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, який мав бути сплачений позивачкою при зверненні до суду в розмірі 420 грн. 40 коп. (840,80 грн. х 50%). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved