Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка просить задовольнити позов, посилаючись на докази: На підставі договору дарування, укладеному між сторонами 24.03.2014 року Первомайській державній нотаріальній конторі Харківської області, позивачка отримала в дар двухкімннатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час у спірній квартирі мешкає колишня дружина попереднього власника квартири [PERSON], відповідачка - [PERSON], яка не є членом сім'ї позивачки і з якою немає ніяких домовленостей про користування зазначеною квартирою. Не може вселитись та вільно користуватися, розпоряджатися своєю власністю, а саме: спірною квартирою, оскільки відповідачка проживає і зареєстрована в ній. Просить стягнути з відповідачки сплачений нею судовий збір у сумі 243,60 грн. та за надання юридичної допомоги - 1300 грн. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідачка у встановлений законом порядку повідомлялася про час та місце слухання справи, однак до суду не прибула, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вважає за можливе слухати справу за відсутність відповідачки з постановою заочного рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дійсно, на підставі договору дарування від 24.03.2014 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області, позивачка отримала в дар двухкімннатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а. с. 3-4). На теперішній час у спірній квартирі мешкає колишня дружина попереднього власника квартири [PERSON], відповідачка - [PERSON], яка не є членом сім'ї позивачки і з якою немає ніяких домовленостей про користування зазначеною квартирою. Не може вселитись та вільно користуватися, розпоряджатися своєю власністю, а саме: спірною квартирою, оскільки відповідачка проживає і зареєстрована в ній. Згідно копії довідки КП «Жилсервіс» від 17 березня 2014 року, яка надана [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована його дружина [PERSON], [INFO] (а. с. 6). У відповідності зі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власності: володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння - ст. 391 ЦК України. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386 ЦК України. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а тому - припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою. Отже, права членів сім'ї власника квартири на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. Передбачаючи право власника житлового приміщення на відчуження цього об'єкту, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника квартири на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України. Ч. 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником квартири, при умові збереження права власності на квартиру цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Відповідачка не набула самостійного права на житло з підстав, передбачених законом. Таким чином, з припиненням права власності попереднього власника на житло, колишні члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. У зв'язку з відсутністю договірних відносин між [PERSON], як власником квартири та [PERSON] на користування спірною квартирою і припиненням права власності [PERSON] на спірну квартиру, повинно бути припинено і право [PERSON] на користування спірною квартирою. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності, в тому числі і шляхом виселення. Оскільки право користування спірним житлом відповідачкою [PERSON] є похідним від права власності колишнього власника, [PERSON], то воно і припинилося із зміною власника житла. Надані позивачкою докази свідчать про втрату відповідачкою інтересу до спірного житла. Також стягуються з [PERSON] на користь позивачки судові витрати відповідно до квитанцій про сплату судового збору та квитанцій про надання юридичної допомоги. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved