Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували з 26.09.1998 по 02.11.2010 в шлюбі (а.с. 8). Мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] батьками дітей є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби №27 від 06.02.2020 діти проживають з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с 12). Зі змісту позовної заяви та довідки №490 від 25.03.2020, виданою АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», вбачається, що відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] , згідно його особистої заяви, в розмірі 33,3% з усіх видів його заробітку на утримання дітей. З 01.09.2019 на підставі особистої заяви відповідача розмір стягнення аліментів було змінено на 25% (а.с. 36). [PERSON] в 2019 році вступила до Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв на 3 курс за спеціальністю «Музичне мистецтво». Форма навчання заочна за кошти фізичних осіб. Термін закінчення навчання 30.06.2021 (а.с. 13). Як вбачається з копії квитанції №031110020 від 07.02.2020 за 3 курс навчання [PERSON] було сплачено 10\~300 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як визначено в ч.2, 3 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається в іншому місті, не працює, стипендії не отримує. Враховуючи матеріальні потреби особи у її віці (одяг, взуття, харчування, сплата комунальних послуг, підручники, додаткова література, проїзд до місця навчання), суд дійшов висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працює, інших боргових зобов`язань не має, аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 25% сплачує в добровільному порядку. Вищевказані відомості у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці [PERSON] на період її навчання. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань з доходів відповідача у розмірі 1/6 частки в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який буде достатнім для забезпечення потреб дитини, починаючи стягнення з дня звернення позивача до суду, а саме з 19.02.2020. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved