Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів, в якому просить визначити її частку в спільній сумісній власності та визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В обгрунтування своїх позовних вимог\~\~\~посилається на те, що квартира [ADDRESS] на підставі договору міни від 03.05.1995 року на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], який помер 30.04.2014 року, її матері [PERSON] та їй. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] та його донька від першого шлюбу [PERSON], на користь якої померлий залишив заповіт. Рішенням суду було визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру та право власності на 1/12 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Їй також належить 1/3 частина квартири, право власності на яку вона просить визнати. Позивачка в судове засідання не з*явилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та зазначила, що поза судовим розглядом вирішити питання про визначення часток в спільній сумісній власності на квартиру неможливо у зв*язку з відмовою відповідачки [PERSON] спілкуватися та з*явитися до нотаріуса. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, повідомлялася належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст..372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спірна квартира [ADDRESS] на підставі договору міни від 03.05.1995 року, посвідченого нотаріусом 4 ХДНК [PERSON] за реєстровим № 3-4317 на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та позивачки [PERSON] /а.с.3-4/ 30.04.2014 року [PERSON] помер, після його смерті спадкоємцями першої черги є [PERSON] та його донька від першого шлюбу [PERSON], на користь якої [PERSON] залишив заповіт. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.06.2017 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] та право власності на 1/12 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]./а.с.9-11/. Цим же рішенням встановлено, що частки співвласників спірної квартири є рівними та померлому [PERSON] належало 1/3 частина цієї квартири. Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки законні та обґрунтовує та задовольняє їх. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дольовому порядку судові витрати , понесені позивачкою в сумі 1598 грн. тобто по 799 грн. з кожного.

Outcome: approved