Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради пред`явив до суду позов до відповідачки [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідачки заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 13399,53 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачка [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення, однак, передбачених зазначеними нормами обов`язків відповідачка [PERSON] не виконує, внаслідок чого за період з 01 лютого 2013 року по 01 червня 2018 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 13399,53 гривень. Добровільно відповідачка відмовляється погасити борг. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подавала. Представник позивача КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Виклик відповідача здійснювався шляхом направлення судових повісток на адресу місця проживання [ADDRESS] та шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: Відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що стверджується довідкою №1-266 виданою 16 травня 2018 року ДП «Авторитет Плюс». КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке належить відповідачці [PERSON] та їй відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію. 17 жовтня 2012 року, 30 вересня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, 12 жовтня 2015 року, 10 жовтня 2016 року, 24 жовтня 2017 року проведені запуски системи опалення по [ADDRESS] , що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальні періоди: 2012-2013 роки, 2013-2014 роки, 2014-2015 роки, 2015-2016 роки, 2016-2017 роки, 2017-2018 роки. Як убачається із повторної виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання наданої КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради від 19 березня 2019 року [PERSON] не проводила оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з лютого 2013 року по травень 2018 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 13399,53 гривень. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2018 року відмовлено КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 13399,53 гривень. Згідно викладених у позові обставин, незважаючи на звернення позивача із вимогами про погашення заборгованості за послуги з централізованого опалення, відповідачка [PERSON] заборгованості не погасила. Також, стороною позивача долучено до матеріалів позову письмове повідомлення, яке адресувалося на адресу відповідачки: [ADDRESS] від 19 грудня 2017 року за №3504/17/28, яким Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідачку про наявність у неї станом на 01 грудня 2017 року заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 10057,86 гривень, а також проінформовано відповідачку про те, що заборгованість буде стягнута у примусовому порядку. Статтею 322 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статей 67, 68, 160 Житлового кодексу Української РСР власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з абзацом 1 пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №827 від 05 листопада 2018 року встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. За визначенням, наданим у ст.1 Закону «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позовні підлягають до задоволення шляхом стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 13399,53 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved