Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.04.1993 року по 21.09.2000 рік. Шлюб між ними розірвано 21.09.2000 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання та є студенткою 1 року навчання ОС «Магістр» денної форми навчання Інституту Філології Київського національного університету імені Тараса Шевченка та проживає разом з позивачкою. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працюючою особою, одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Позивачка не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до 31.05.2023 року, що й зумовило необхідність звернення до суду. Відповідач працює лікарем - токсикологом Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги. З метою досудового врегулювання казаного спору позивачка неодноразово зверталась до відповідача з вимогою добровільної сплати відповідної суми коштів на утримання доньки, але останній на них ніяк не реагує по цей час. Тому, позивачка змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою судді від 21.09.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Вказує, що 19.08.2005 року уклав новий шлюбу з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яка проживає разом з відповідачем та перебуває на його утриманні. Крім того, на утриманні і під опікою відповідача знаходиться мати похилого віку - [PERSON] , [INFO] . Дружина відповідача [PERSON] , являється пенсіонером за вислогу років, про що свідчить пенсійне посвідчення, а таким чином, теж потребує фінансової підтримки відповідача. Позивач сама є практикуючим і працюючим лікарем акушером-гінекологом в ДУ «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології ім. академіка О.М. Лук`янової НАМН України», що підтверджує скрин з офіційного сайту даної установи. Крім того, вона має науковий ступінь, за що додатково отримує надбавку до зарплати. А також працює в приватній клініці, тобто має можливість утримувати дитину. Донька [PERSON] , [INFO] є студенткою 1 року навчання ОС «Магістр» денної форми навчання Інституту Філології КНУ ім. Т.Шевченка та отримує стипендію в розмірі 1300 грн.(згідно довідки). Достеменно відомо, що [PERSON] працює у вільний від навчання час, однак, привести докази відповідачу не вдалось. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Також зазначив, що просить визначити розмір аліментів на повнолітню доньку у твердій грошовій сумі від 1000-2000грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження.). [PERSON] є студенткою 1 року навчання ОС «Магістр» денної форми навчання Інституту Філології КНУ ім. Т.Шевченка, що підтверджується довідкою навчального закладу № 863 від 06.09.2021 року. Термін навчання в універсітеті по 31.05.2023 року. Відповідно до ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 17). Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Позивачкою доведено, що [PERSON] є донькою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати. Визначаючи розмір аліментів судом враховується також те, що повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання, на бюджеті, прецевлаштуватися вона не має змоги у зв`язку з навчанням, матеріальне становище позивачки [PERSON] , а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.Крім того, відповідач не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 1000-2000 грн. З врахуванням наданих сторонами доказів, ознайомившись з відзивом, суд приходить до переконання, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої донки [PERSON] , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до закінчення нем навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, що на думку суду є достатнім для забезпечення рівня життя повнолітньої доньки, виходячи з засад розумності та справедливості. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі ст.ст. 16, 182, 184, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: partial