overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 липня 2006 року виконавчим комітетом Нижненської селищної ради Луганської області, актовий запис № 06, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем погіршились з 2013 року, через різні політичні погляди, вони перестали розуміти одне одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, відповідач почав грубо поводитися з нею, у зв'язку з чим вона була змушена переїхати на інше місце проживання у м. Дніпро, подружні стосунки з відповідачем були припинені з січня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2006 року виконавчим комітетом Нижненської селищної ради Луганської області, актовий запис № 06, подружні стосунки були припинені з січня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу, що відбудеться в інтересах позивача. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Позивачка не зазначила, яке саме прізвище обирає при розірванні шлюбу, у зв'язку з чим судом це питання не вирішується. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 липня 2011 року у Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавській області, актовий запис №10, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, на примирення не згодна, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити\~ «Близнюк». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2011 року у Ланнівській сільській раді Карлівського району Полтавській області, актовий запис №10 (свідоцтво серії 1-КЕ №085961, а.с. 9). Подружні стосунки між сторонами були припинені у січні 2015 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві серії І-КЕ №174574. (а.с. 3) Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з матірю.\~ Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище «Близнюк» на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.04.2004 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №167, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з серпня 2013 року через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, при цьому справу просила слухати за її відсутності, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.04.2004 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №167 (свідоцтво серії [NUMBER], а.с. 8-9). Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2013 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтвах серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. (а.с. 10-11) Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю. Довідка про склад сім'ї видана 13.03.2017 року Верхньоланнівською сільською радою Карлівського району свідчить, що позивачка та неповнолітні діти проживають окремо від відповідача. (а.с. 12) З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу, що відбудеться в інтересах позивача. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне, про що вказала письмово. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1390, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені більше трьох років тому через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що подружні стосунки припинено з серпня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, зникло почуття взаємоповаги та любові. Спір про майно відсутній, діти за домовленістю залишаються разом з нею. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1390. Подружні стосунки між сторонами були припинені з серпня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Спір щодо поділу майна відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Місце проживання дітей за згодою сторін визначено разом з матірю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 90, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені у жовтня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, на примирення не згодна. Зазначила письмово, що після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 90. Подружні стосунки між сторонами були припинені з жовтня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Спір щодо поділу майна наразі відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 2011 року виконкомом Голобородьківської сільської ради Карлівського районну Полтавської області, актовий запис №01, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з листопада 2011 року через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2011 року виконкомом Голобородьківської сільської ради Карлівського районну Полтавської області, актовий запис №01 (свідоцтво серії [NUMBER], а.с. 7). Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2015 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві серії [NUMBER]. (а.с. 6) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 142, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені у серпні 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, на примирення не згодна. Зазначила письмово, що після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач до плчатку судового засідання надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 142. Подружні стосунки між сторонами були припинені з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Спір щодо поділу майна наразі відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 2013 року Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №7, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з січня 2016 року через відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Поставна», дитину за домовленістю сторін залишити з матірю. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2013 року Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №7. Подружні стосунки між сторонами були припинені з січня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, та втрату почуттів, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Спір щодо майна між сторонами відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Місце проживання дитини за згодою сторін визначено разом з матірю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 січня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №05, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з жовтня 2016 року через відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]», дітей за домовленістю сторін залишити з матір'ю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 січня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №05. Подружні стосунки між сторонами були припинені з жовтня 2016 рокучерез відсутність взаєморозуміння, та втрату почуттів, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Спір щодо майна між сторонами відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Місце проживання дітей за згодою сторін визначено разом з матір'ю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 травня 2001 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 3, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з травня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилвся, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 травня 2001 року виконавчим комітетом Троїцької сільської ради Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 3, подружні стосунки були припинені з травня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу, що відбудеться в інтересах позивача. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved