Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2000 року, вона розлучилась з відповідачем. Від сумісного життя мають сина - [PERSON], [INFO], який 22.01.2014 року змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». З 1 вересня 2015 року, син навчається на 1 курсі денного відділення автомеханічного факультету Національного транспортного Університету в м. Києві і у зв'язку з цим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 - х років. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тими ж обставинами. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав зазначивши, що він не в стані сплачувати аліменти на сина, оскільки йому треба утримувати двох інших своїх дітей. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити та справу слухати в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 199- 200 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, інші обставини що мають суттєве значення по справі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). Відповідно свідоцтва про зміну імені, [PERSON], [INFO] змінив прізвище на «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно довідки від 25.08.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі денного відділення автомеханічного факультету Національного транспортного Університету м. Києві, термін навчання з 01.09.2015 року до 30.06.2019 року, мешкає у гуртожитку, за проживання в якому сплачує відповідні кошти ( а. с. 6, 44). Рішенням Шосткинського міськрайсуду від 12 травня 2014 року, відповідачу [PERSON] зменшено стягнення аліментів на утримання неповлітнього сина [PERSON] з 1/4 частки його заробітку до 1/6 частки його заробітку, а також частково на 4500 грн., зменшено його заборгованість за цими аліментами ( а. с. 4 ). Отже, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, офіційно ніде не працює, хоча є особою працездатною, молодого віку, вад здоров'я не має, сплачує незначну суму аліментів на утримання інших дітей ( а. с. 43), проживає у дружини і у власності має будинок в с. Богданівка, Шосткинського району, а позивачка [PERSON] отримує незначну заробітну плату ( а. с. 30) та на її утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина ( а. с. 29 ), тому вимоги позивачки суд вважає такими, що підлягають задоволенню, і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved