Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Інших дітей відповідач не має, батьки його на утриманні не перебувають, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Позивачка вказує, що з відповідачем з січня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, про що свідчить Акт депутата Ірпінської міської ради. Стосунки з відповідачем не склалися через зловживання ним наркотичними речовинами, сторонніми звязками з жінками та витрачання сімейного бюджету переважно на свої потреби, а не на потреби дитини. Перебуваючи в декретній відпустці матеріально її підтримали її батьки, чоловік не утримував належним чином, тому довелося вийти з декрету на півроку раніше і влаштуватися на роботу. Часте перебування дитини в хворобливому стані не дає змоги зробити необхідні за віком щеплення, без яких відвідування сином державного садочку є неможливим, тому вона була вимушена сама оплачувати приватний садочок, що робить і по-сьогодні. Відповідач відмовляється надавати гідну матеріальну допомогу, тому їй частково допомагали та допомагають її батьки. З січня 2017 року відповідач залишив їх з дитиною напризволяще і виїхав проживати в інше місто. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, про що свідчить Акт депутата Ірпінської міської ради. Влітку 2017 року власними зусиллями та за свої кошти нею було здійснено оздоровлення дитини на морі, відповідач не надав ні матеріальної допомоги, необхідної для відпочинку дитини, ні дозволу оздоровити дитину з кордоном. Їй стало відомо, що з жовтня 2017 року відповідач офіційно працевлаштувався в Польській компанії, вона має всі підстави вважати, що переїхавши жити та працювати за кордон, відповідач ухилятиметься від утримання свого сина та приховуватиме доходи. Беззаперечним є факт, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Зважаючи на те, що такий рівень вона одна не може забезпечити, а домовитися добровільно про кошти, необхідні для утримання вони з чоловіком не можуть, скільки він на її дзвінки не відповідає, а тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що їх з відповідачем дитина [PERSON] має ряд захворювань, що підтверджується записами лікаря-педіатра в медичній картці дитини. Сума загальних місячних витрат на дитину сягнула 7\~718,30 гривень. Згідно з заключенням лікаря-педіатра амбулаторії сімейної медицини № 2 м. Ірпінь дитині необхідно пройти повний курс лікування та оздоровлення у санаторії, який спеціалізується на лікуванні органів дихання та ЛОР-органів. Рекомендовано було ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» , профілем якого є саме хвороби органів дихання. Згідно з рахунком, наданим ДП «Санаторій для дітей з батьками «Скадовськ» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» витрати на 21-денний лікувально-оздоровчий курс дитини сягатимуть 21\~000,0 гривень. Також позивач зазначає, що інших дітей, крім [PERSON] у відповідача не має, батьки на його утриманні не перебувають, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється, крім того, матеріальне становище відповідача є стабільним, оскільки він офіційно працевлаштований в польській компанії та займає посаду головного метролога лабораторії калібрування газових лічильників в м. Холовчице, відповідач не виконує своїх батьківських обовязків, оскільки не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. По-сьогодні відповідач ігнорує її чисельні прохання надати інформацію стосовно свого місця проживання за кордоном, а також приховує свої офіційні та неофіційні статки. В звязку із викладеними обставинами позивачка просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду відзив на позовну заяву та просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку [PERSON] до повноліття дитини, із зазначенням в резолютивній частині суми заборгованості у гривнях та в еквіваленті польських злотих, розрахованої з врахуванням сплачених [PERSON] за період з листопада 2017 року по липень 2018 року коштів на утримання дитини, [PERSON] у розмірі 44\~000,0 гривень, а також середньомісячного заробітку [PERSON] що дорівнює 38\~060,0 гривень в еквіваленті згідно довідки про заробітну плату від 15.05.2018 року. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та її представника [PERSON], представника відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.07.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Встановлено, що фактично дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач надає позивачці періодичну матеріальну допомогу на утримання дитини, аліменти іншим особам не сплачує. Зазначені вище обставини підтверджуються поясненнями сторін, матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи надані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття є цілком обґрунтованим, оскільки із наданих суду доказів вбачається, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. Що стосується доводів позивача про те, що їх спільна з відповідачем дитина має ряд захворювань та у звязку із цим періодично потребує лікування, а також у звязку із цим витрат на таке лікування, суд вважає, що дані обставини є підставою для звернення позивача із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст. 185 СК України. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом із цим суд вважає, що доводи представника відповідача про те, що відповідач добровільно сплачував кошти на утримання дитини, а також надавав допомогу у вигляді придбання речей, іграшок та продуктів харчування для дитини та у звязку із цим слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку [PERSON] до повноліття дитини є необґрунтованими та не вбачає передбачених законом підстав для зарахування цих коштів в рахунок сплачених аліментів. Що стосується доводів представника відповідача про стягнення з відповідача аліментів із зазначенням в резолютивній частині суми заборгованості у гривнях та в еквіваленті польських злотих, розрахованої з врахуванням сплачених [PERSON] за період з листопада 2017 року по липень 2018 року коштів на утримання дитини, [PERSON] у розмірі 44\~000,0 гривень, а також середньомісячного заробітку [PERSON] що дорівнює 38\~060,0 гривень в еквіваленті згідно довідки про заробітну плату від 15.05.2018 року, суд вважає дані доводи безпідставними та не вбачає передбачених законом підстав для задоволення даних вимог. Крім того, на думку суду не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати відповідача, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду не надано. Крім того суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,0 гривень. Таким чином позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення . На підставі ст. ст. 104, 105, 112 , 180, 182, 183,191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд:

Outcome: approved