Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позов, з поданими в подальшому уточненнями в суд до відповідачів, в якому свої вимоги обґрунтовує тим, що її батьку [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок в с.Гаї-Смоленські вул.Казьмірі,48, Бродівського району Львівської області. Попереднім влансиком була [PERSON] і за її господарством була закріплена земельна ділянка в розмірі 0,17 га. Після смерті батька [PERSON] позивачка оформила право власності на вказаний будинок. Вищевказана земельна ділянка мала бути передана їй як власнику будинку, що розташований на ній. Проте земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON], яка самовільно заволоділа частиною земельної ділянки [PERSON] під час заміни огорожі. Рішенням Гаївської сільської ради від 04.03.2008 р. №154 надано дозвіл розробникам документації із землеустрою на виконання робіт із землеустрою для складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для передачі у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства в межах с.Гаї-Смоленські. Дане рішення визнане незаконним постановою суду від 21.02.2013 р., яка вступила в законну силу. Проте на підставі рішення Гаївської сільської ради від 23.12.2008 р. №263, про яке позивачу не було відомо, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1797 га. Хоча насправді дана земельна ділянка повинна належати позивачці. Звертає увагу суду на те, що вона неодноразово зверталася до сільської ради з проханням призупинити передачу у власність [PERSON] земельної ділянки до вирішення питання розподілу суміжних земельних ділянок, однак це до уваги не було взято. Так як [PERSON] померла, то правонаступниками її є [PERSON], [PERSON] Вважає, що рішення сільської ради від 23.12.2008 р. №263 також повинно бути визнано незаконним, оскільки воно взаємоповязане з рішенням сільської ради від 04.03.2008 р. №154, яке визнано незаконним і відтак підлягає скасуванню Державний акт про право власності. Тому просить визнати незаконним та скасувати рішення ХІІ сесії У скликання Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області №263 від 23.12.2008 р. та Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий [PERSON] на підставі рішення Гаївської сільської ради №263 від 12.12.2008 р. Представник Гаївської сільської ради подав суду заперечення зміст якого зводиться до наступного. [PERSON] успадкувала житловий будинок свого батька [PERSON] за яким була закріплена земельна ділянка площею 0,09 га (присадибна ділянка). [PERSON] теж успадкувала будинок від свого батька [PERSON], за яким була закріплена земельна ділянка 0,60 га. Сільській раді не відомо чи земельна ділянка у розмірі 0,17 га. на яку вказує позивачка була закріплена за [PERSON] як присадибна земельна ділянка чи для ведення особистого підсобного господарства і в якому саме місці. [PERSON] чи її батько [PERSON] не зверталися в сільську раду щодо самовільного захоплення земельної ділянки. [PERSON] скористувалася своїм правом на приватизацію земельної ділянки. Таке ж право має і [PERSON] на приватизацію земельної ділянки площею 0,09 га. На даний час [PERSON] померла, її сини [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями, однак спадщини не оформляли. Вважає, що не має підстав для визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку померлої [PERSON] (а.с.74) В судовому засіданні позивачка та її предавник позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві з уточненнями та просять його задовольнити. Представник відповідача представник Гаївської сільської ради в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.73). Відповідачі [PERSON], [PERSON] належно були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, однак в жодне судове засідання не зявилися, причин неявки не повідомляли, заяв про відкладення судового засідання від них не надходило. Суд ухвалив проводити судове засідання у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, зясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. ст.\~11,\~60,61 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справі, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 158 ЗК України\~передбачено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Частинами першою та другою\~статті 116 ЗК України\~визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 ЗК України\~визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, за змістом частин першої, другої, шостої - десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша\~статті 126 ЗК України\~в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] прийняла у спадщину житловий будинок по вул.Казьмірі,48 в с.Гаї-Смоленські, Бродівського району Львівської області після смерті свого батька [PERSON] (а.с.15). Відповідно до рішення Гаївської сільської ради від 06.06.2008 р. №205 позивачці надано дозвіл на розроблення технічної документації для складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для передачі у власність для будівництва та обслуговування житлового будинкуЮ, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах с.Гаї-Смоленські (а.с.17) Рішенням Гаївської сільської ради від 04.03.2008 р. №154 надано дозвіл розробникам документації із землеустрою на виконання робіт із землеустрою з метою розроблення технічної документації із землеустрою для складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для передачі у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства в межах с.Гаї-Смоленські. Постановою Бродівського районного суду Львіської області від 21.02.2013 р., яка набрала чинності, дане рішення було визнано незаконним (а.с.8). Відповідно до оскаржуваного рішення ХІІ сесії У скликання Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області №263 від 23.12.2008 р. було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передано їх безоплатно у власність, зокрема, [PERSON] площею 0,25 га та площею 0,3932 га (а.с.75) На підставі вищевказаного рішення було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,1797 га (а.с.7). Відповідно до статей\~ 21,\~393 ЦК України\~визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади, влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 152 Земельного кодексу України\~надає власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, такий захист здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення\~\~ стану\~\~ земельної\~\~ ділянки,\~\~ який\~\~ існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.2, 3\~ст. 152 ЗК України). Відповідно до вимог\~ст. 155 ЗК України\~у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що в судовому засіданні було безспірно встановлено, що рішення сільської ради від 04.03.2008 р. №154 визнано незаконним, то в подальшому Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,1797 га видано неправомірно, внаслідок чого порушуються законні права позивача, тому спірний державний акт слід визнати недійсним. Безумовно, оскільки право, яке посвідчене державним актом, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, то з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України\~та\~статті 152 ЗК України\~захист права позивача на земельну ділянку не може бути здійсненим лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого виданий цей державний акт, не визнано незаконним у встановленому порядку. У зв'язку із цим, рішення ХІІ сесії У скликання Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області №263 від 23.12.2008 р., на підставі якого було видано спірний державний акт, слід визнати незаконним. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16,21,373,391,393 ЦК України, ст.ст.12,116,126,158 ЗК України,

Outcome: approved