Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач Кілійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області звернулась 16.03.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла спадкодавець [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає заявник виконавчим комітетом Кілійської міської ради прийнято заходи щодо розшуку спадкоємців, шляхом розміщення оголошення в газеті «Наше время». За результатами даного оголошення спадкоємці не знайшлися, до виконавчого комітету Кілійської міської ради спадкоємці не зверталися та не виявлені. На підставі вищезазначеного заявник просить суд, визнати відумерлою спадщину, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника Кілійської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав. В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно актового запису про смерть № 265 від 02.09.2003 року складеного Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Кілія Одеської області, /а. с. 20/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстави свідоцтва про право на спадщину) № 67950552 від 24.12.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області, встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита 17.02.2004 року спадкова справа № 90/2004. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 67950589 від 24.12.2021 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області, встановлено, що 29.05.1991 року за № 1080 Кілійською районною державною нотаріальною конторою був посвідчений заповіт, заповідачем якого є [PERSON] . Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 2329716 - чинний. Згідно інформації за вих. № 433 від 27.05.2021 року, наданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (П.І.Б. російською мовою) на підставі договору дарування посвідченого Кілійською держнотконторою 20.12.1965 року реєстр. № 1577, свідоцтво про право на спадщину виданого Кілійською держнотконторою 26.04.1986 року реєстр. № 644, про що свідчить запис в реєстр. кн.. 1, стор. 42, реєстр. № 42, /а. с. 21/. Згідно повідомлення Виконавчого комітету Кілійської міської ради № 2468/14/21 від 31.05.2021 року встановлено, що з інформацією, яка міститься в Реєстрі Кілійської територіальної громади станом на 09.09.2003 року за адресою: [ADDRESS] , значилися зареєстрованими наступні особи: [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації 20.12.2019 року у зв`язку зі смертю; [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації 02.10.2018 за заявою, /а. с. 22/. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 335 ЦПК України У заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Отже, враховуючи те, що спадщина, а саме - житловий будинок, що належав спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , могла бути прийнята спадкоємцями померлої або перейти у власність держави в порядку, передбаченому ст.ст. 529-531 ЦК УРСР 1963 року, то така спадщина не може бути визнана відумерлою, а також враховуючи наявність спадкової справи та заповіту, встановлені підстави для відмови в задоволенні заяви.

Outcome: dismissed