Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка у червні 2018 р. звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.06.1998 р., у період даного шлюбу позивачка народила двох дітей, [INFO] р. народила дочку [PERSON] та [INFO] р. сина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між один одним, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Позивачка зазначає, що на протязі останнього року з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на нестерпність проживання з відповідачем, який періодично вчиняє фізичне насильство щодо неї у присутності дітей. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що кохає дружину, хоча зазначив, що в сім'ї буває різне, в тому числі і сварки, проте, просив шлюб не розривати. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.1998 р. (ас. 7), мають двох дітей: [INFO] р. дочку [PERSON], та [INFO] р. сина [PERSON] (ас. 6, 7). Судом встановлено та підтверджено відповідачем, що подружжя тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. При цьому, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог жодних доказів на підтвердження щодо збереження сім'ї та таких намірів суду не надав. Згідно ст. 24 СК України, шлюб грунутється на вільній згоді жінка та чоловіка. Примушування жінки та чоловіа до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право пирпинит шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. З наведених положень вбачається, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом достовірно встановлено, що позивач має стійке переконання та бажання розірвати шлюбні відносини з відповідачем. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно в умовах свободи та гідності, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved