Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні домоволодінням [ADDRESS] (надалі - «домоволодіння») шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вказане домоволодіння належить їй на праві власності. Раніше домоволодіння належало [PERSON], який придбав його у [PERSON] за рахунок кредитних коштів, отриманих в АКІБ «УкрСиббанк» згідно кредитного договору від 05.04.2007 року, зобов'язання за яким [PERSON] забезпечив іпотекою домоволодіння за договором іпотеки від 05.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». В межах процедури реалізації предмета іпотеки, яким виступало домоволодіння, воно було придбане позивачкою з прилюдних торгів і28.07.2011 року позивачкі видано свідоцтво про придбання нерухомого майна (домоволодіння) з прилюдних торгів, яке було зареєстровано в КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» 08.09.2011 року. Після придбання домоволодіння позивачка мала намір вселитися в нього разом зі своєю родиною, але з'ясувалося, що в ньому проживають його колишній власник [PERSON] та члени його сім'ї - дружина [PERSON] та їх діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які прохання позивачки добровільно виселитися залишили поза увагою. Ухвалою суду від 26.09.2012 року провадження у справі було зупинено до розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Укрсиббанк», відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ, ТОВ «ЮНОР», треті особи: [PERSON], орган опіки та піклування, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння спільним майном, визнання недійним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, визнання недійсним договору іпотеки, визнання права власності на ? частину домоволодіння, визнання незаконними прилюдних торгів з реалізації спірного домоволодіння та визнання за нею права власності. Ухвалою суду від 22.04.2014 року провадження у справі відновлено. В судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], ВГІРФО Новомосковського ГУ МВС України в Дніпропетровській області та/або їх представники в судове засідання не з'явилися, відповідачі повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень на позов не надали. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи за наявними у справі матеріалами. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2011 року [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво зареєстроване в реєстрі за №2050 про те, що на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції 15.07.2011 року, [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS], а саме: літ. А - будинок (шлакобетон) жилою площею 25,9 кв. м, загальною площею 54,5 кв. м, літ. Г - погріб (шлакобетон), літ. Д - вбиральня (дерево), літ. к - колодязь (метал. труби), №2-3 - огорожа (дерево), літ. я - зливна яма (цегла) (а.с.9). Право власності [PERSON] на вказане домоволодіннябуло зареєстровано в КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» 08.09.2011 року (а.с.10). Згідно положень ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що 19.06.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ПАТ «Укрсиббанк», відділу державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ, ТОВ «ЮНОР», треті особи: [PERSON], орган опіки та піклування, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння спільним майном, визнання недійним договору купівлі-продажу, скасування реєстрації права власності, визнання недійсним договору іпотеки, визнання права власності на ? частину домоволодіння, визнання незаконними прилюдних торгів з реалізації спірного домоволодіння та визнання за нею права власності, яким позовні вимоги задоволені частково. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.03.2014 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2013 року скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено (а.с.177,178). З акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки,затвердженого 15.07.2011 року начальником відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції (а.с.86,87), а також із вказаного рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.03.2014 року вбачається наступне. Спірне домоволодіння було придбане [PERSON] у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] 05.04.2007 року за реєстровим №1057. Домоволодіння було придбане [PERSON] за рахунок кредитних коштів, отриманих в АКІБ «УкрСиббанк» згідно кредитного договору від 05.04.2007 року, і передано в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» за договором іпотеки від 05.04.2007 року, укладеним між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». В рамках виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції спірне домоволодіння було реалізовано з прилюдних торгів, переможцем яких визнано [PERSON] Таким чином, на даний час власником спірного домоволодіння є позивачка. З матеріалів справи вбачається, що на даний час в домоволодінні проживають відповідачі [PERSON] та члени його сім'ї - дружина [PERSON] та їх діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11), що унеможливлює користування ним його власником, і цим порушуються права власника. Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житла (жилого будинку, квартири), які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. З огляду на зазначене, відчуження відповідачем [PERSON] на користь [PERSON] спірного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] 05.04.2007 року, має наслідком припинення права власності і, відповідно, права користування [PERSON] на вказане домоволодіння. Оскільки члени його сім'ї [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не можуть вважатися членами сім'ї власника житла, то вони також вважаються такими, що втратили право користування цим житлом з моменту його відчуження власником. Отже, позов в частині виселення зазначених осіб з домоволодіння без надання іншого житлового приміщення підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 1.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012р. №1077 (надалі - Порядок), реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення у день подання особою документів. Положення п.п. 3.1,3.7 Порядку передбачають процедуру зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі відповідного рішення суду. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, відповідне рішення суду є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів Державної міграційної служби України, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial