Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її повному матеріальному утриманні, т.я. вони з відповідачем на теперішній час спільне проживання припинили. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 грн., щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, т.я [PERSON] є дитиною- інвалідом і потребує домашнього догляду, а позивачка позбавлена можливості працювати. У заяві до суду позивачка та її адвокат просять справу розглядати без їх участі , позов підтримують. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Між тим, подав до суду письмові заперечення і вважає, що аліментів у розмірі 800 грн. буде достатньо для матеріального забезпечення дітей, в іншій частині позову просить відмовити. Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони з 27.04.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2016 року шлюб розірвано. Судом установлено, що сторони у справі однією сімєю не проживають, і діти а знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, яка потребує матеріальної допомоги, т.я [PERSON] є дитиною-інвалідом і потребує домашнього догляду, а позивачка позбавлена можливості працювати. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідач має дохід, але не регулярний, не має на утриманні інших неповнолітніх або непрацездатних осіб, не є інвалідом та не страждає на хронічні захворювання ( у своїх письмових запереченнях на позов відповідач про дані обставини відомостей не надав), а тому, на думку суду, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 1000 грн., щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дітей забезпечить належний рівень їх матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial