Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона з 12 листопада 2016 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] , який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не проживає разом із дружиною та малолітнім сином, в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Усі витрати щодо утримання сина здійснюються нею самостійно, без участі та підтримки з боку [PERSON] Позивачка вказує, що на даний час вона здійснює догляд за дитиною, тому не має самостійного заробітку; будь-яких інших джерел доходу вона не має, їй , як матері новонародженої дитини, яка здійснює її грудне вигодовування, потрібне повноцінне харчування, медичний догляд та супровід для відновлення здоровя після пологів. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, проте добровільно її не надає, він є працевлаштованим, має дохід у вигляді заробітної плати. Вважає обґрунтованою та достатньою сумою на утримання позивача визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи із дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною трьох років. В зв»язку із викладеними обставинами позивачка просила присудити стягнення із [PERSON] на ім.»я [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред»явлення позову до суду до досягнення дитиною трьох років, а саме із 31.07.2017 року до 15.03.2020 року. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, звукозапис не проводити. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, звукозапис не проводити, працює машиністом пакувального обладнання смт. Гостомель, Гостомельський склозавод. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходчи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає разом із дружиною та малолітнім сином, в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає. Усі витрати щодо утримання сина здійснюються нею самостійно, без участі та підтримки з боку [PERSON] У відповідності до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину [PERSON], [INFO], позивачка здійснює догляд за дитиною, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку із чим суд вважає, що із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.07.2017 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років до 15.03.2020 року. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,0 гривень. На підставі ст. ст. 75, 80, 84 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 6, 10, 11, 79, 81, 213, 215, 218, ЦПК України суд:

Outcome: approved