Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що 30 серпня 2003 року вона та відповідач уклали шлюб, у спільному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що 27 травня 2016 року вони розірвали шлюб, відповідач належної участі у вихованні дитини не бере, кошти на її утримання дає добровільно-примусово та не вчасно, в недостатньому обсязі. Після розлучення він перейшов проживати до своїх батьків, приховує місце своєї роботи. Відомо, що у відповідача є ще неповнолітня дитина від попереднього шлюбу. Оскільки добровільно питання про сплату аліментів ними не вирішено, вона змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах сум платежу, встановлених законом відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, в зв'язку із чим суд, враховуючи письмову заяву позивачки, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши по справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 30 серпня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний у встановленому законом порядку та від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Встановлено, що фактично дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що із [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття. Крім того суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,0 гривень. Також суд, виходячи із вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення .

Outcome: approved