Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 07 лютого 2017 року між нею [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №9 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, на даний час вони подружні стосунки не підтримують, спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом, спільного господарства не ведуть. Між сторонами відсутні довіра та взаєморозуміння, наявні протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . Судові витрати по розгляду справи просить покласти на відповідача по справі. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 07 лютого 2017 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №9 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.6). Відповідно до копії довідки виданої Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 29.01.2019 №121 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та разом з нею проживає і перебуває на її утриманні донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу, залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved