Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач КП «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за теплову енергію у розмірі 23850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 83 копійки. При цьому представник позивача посилається на те, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , в якій проживає відповідачка [PERSON] .. В зв`язку з цим відповідачці було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачці послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Оскільки відповідачка, отримуючи послуги їх не оплачувала утворилася заборгованість, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала, при цьому зазначила, що між нею та КП «Теплопостачання міста Одеси» відсутні договірні відносини, також пояснила про неналежне надання позивачем послуг з теплопостачання, крім того просила застосувати строки позовної давності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні, КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». \~ \~ \~ \~Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. \~ \~ \~ \~Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , власником якої є відповідачка [PERSON] .. В зв`язку з цим відповідачці було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачці послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Згідно розрахунку, наданого КП «Теплопостачання міста Одеси», відповідачка, станом на 01 січня 2020р., має заборгованість за теплову енергію в розмірі 23850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 83 копійки. Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У відповідності до п.18,20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених КМ України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачка у судовому засіданні просила застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності. Статтею 257 ЦК України\~встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що сума заборгованості 23850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 83 копійки нарахована за період з жовтня 2015 року по 01 січня 2020 року. Відповідно до ч.3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником КП «Теплопостачання міста Одеси» до судового засідання не надано доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважних причин. Суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати строк позовної давності. Так, позовна заява до суду була подана 26 травня 2020р., а тому необхідно стягнути заборгованість за теплову енергію за період з червня 2017р. по 01 січня 2020р. у розмірі 8240 (вісім тисяч двісті сорок) гривень, 61 копійку. Слід зазначити, що посилання позивачки на відсутність договірних відносин між нею та КП «Теплопостачання міста Одеси» судом не беруться до уваги з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем, не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1\~ст. 11 ЦК України). Тобто між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії. Згідно\~ст. 25 вказаного Закону України\~- у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до п.п. 11, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. N1198, самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання забороняється. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Відповідачкою, всупереч вимогам чинного законодавства, договір не укладений. Таким чином, відсутність договору про надання послуг з теплопостачання саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. Доводи [PERSON] про неналежне надання позивачем послуг з теплопостачання, судом не приймаються до уваги оскільки відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що ухвалою суду від 03 червня 2020 року було відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, сума належного до сплати судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial