Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, у твердій грошовій сумі 2000грн. на місяць, а також аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі 1700грн. до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, її чоловіком, проживає окремо, вона- позивачка- не працює , знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною , не має своїх доходів, окрім соціальної виплати на дитину у розмірі 700грн. , і допомоги на дитину за непрацюючих батьків у розмірі 800грн., яку буде отримувати лише до квітня 2014р. , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до червня 2015р. вважає, що відповідач спроможний виплачувати їй аліменти у вказаному розмірі, оскільки займається будівництвом і має неофіційний дохід у розмірі близько 10000грн. на місяць, принаймні такий дохід мав, коли проживав з нею. Відповідач позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти на дитину у мінімальному розмірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - що в твердій грошовій сумі становить 309,60грн., не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину саме в такому розмірі, не визнає позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину, свої заперечення мотивував тим, що не має можливості виплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, оскільки ніде не працює, не має ніяких доходів, на даний час живе за рахунок батьків, раніше мав сезонні роботи по будівництву у розмірі до 3000грн. на місяць (з травня по жовтень), раніше перебував на обліку в центрі зайнятості, зараз знятий з обліку, знаходиться в пошуках нормально оплачуваної роботи, роботу знайти не може; натомість позивачка живе з батьками, які їй допомагають і мають таку можливість, крім того має інші доходи, зокрема отримує допомогу від держави на дитину , в тому числі і у зв'язку з тим, що батько не працює, вважає, що позивачка є більше забезпеченою , ніж він. Позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав: З свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Згідно даним про реєстрацію шлюбу- сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб не розірвано, зі слів сторін сімейні стосунки припинено. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 СК України , той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, а в виключних випадках - в твердій грошовій сумі. . При цьому, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. Згідно ст.184 СКУ якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно ч.2, 4 ст..84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років; таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право залишається і у разі розірвання шлюбу. З доказів, наданих позивачкою, встановлено: Згідно довідки з місця проживання позивачка проживає з батьками- 1954 1 955 року народження, і з дочкою [PERSON], 2012р.н. Згідно довідки УСЗН позивачці виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-річного віку -в червні- вересні 2013р. - 1639грн. на місяць. Згідно довідки Департаменту Луганської міської ради - позивачка [PERSON] працює державним адміністратором , в червні- жовтні 2013р. зарплату не отримувала, єдина виплата в липні 2013р. 127, 79грн. Згідно наказу №38к від 2.09.2013р. позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 22.06.2016р. - до досягнення дитиною трьох років. З доказів, наданих відповідачем, встановлено: Згідно трудової книжки відповідача- він з 1.07.2011р. звільнений з роботи за ст..36 КЗПП з ПП «Спецмонтажник», працював майстром. , з 06.09.2011р. розпочато випалту допомоги по безробіттю за ст..23 ЗУпЗДСС ВБ , 5.01.2012р. виплату допомоги по безробіттю припинено відповідно до пп.10, п.1 ст.31 ЗУпЗДСС ВБ. , 25.11.2012р. розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.2 ст.23 ЗУпЗДСС ВБ. Згідно довідки Корабельного районного центру зайнятості Миколаївського ОЦЗ від 17.01.2014р. - [PERSON] не зареєстрований у центрі зайнятості м. Миколаєва як безробітний. Згідно довідки Корабельного районного центру зайнятості Миколаївського ОЦЗ від 20.01.2014р. [PERSON] перебував на обліку як безробітний в Корабельному РЦЗ (м. Миколаїв) з 30.03.2012р. по 4.04.2012р. Згідно відомостям з ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва щодо [PERSON] - за період з 1.04.2013р. по 30.06.2013р. інформації про доходи фізичної особи немає. Таким чином, встановлено, що дитина проживає з позивачкою, батько дитини проживає окремо. Позивачка , крім допомоги на дитину, інших доходів не має. Згідно вимогам закону , позивачка, з якою проживає неповнолітня дитина, має право на отримання від чоловіка-батька дитини- аліментів. Крім того, позивачка, як мати малолітньої дитини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку , має право на отримання від чоловіка допомоги на своє утримання, якщо відповідач може надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач інших неповнолітніх дітей, інших утриманців не має, тобто жодних обставин, які б стосувались його сімейного стану, і які б доказували його неспроможність надавати допомогу позивачці, не встановлено і відповідачем не доведено. Відповідач є працездатним, є особою без фізичних чи розумових обмежень. Тому судом визнається такою особою, що об'єктивно може працювати і мати певні доходи. Встановлено, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи і офіційної зарплати, принаймні іншого не виявлено. Разом з тим, відповідач не заперечує, що має періодичні, разові заробітки, займається будівничими роботами. Зі слів відповідача його доходи є сезонними і становлять близько 3000грн. на місяць. Жодних доказів, які б доказували об'єктивно відсутність у відповідача можливості працювати і отримувати дохід, він не подав, тому суд виходить з того, що відповідач є працездатним і спроможним працювати і отримувати дохід, а також таким, що він має, хоча і не постійні, доходи від разових, тимчасових заробітків. На це вказує і той факт, що він не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину, і крім того він може виплачувати аліменти на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і тому об'єктивно не може працювати. Підстав для звільнення відповідача від його обв'язку по виплаті аліментів на утримання дружини, суд не вбачає, і такі підстави у судовому засіданні не встановлені. Той факт, що відповідач - без наявності у нього об'єктивних перешкод - тимчасово не працює, а перебуває - з його слів- на утриманні батьків, - не є такою поважною причиною, яка б доказувала наявність підстав для звільнення його від такого обов,язку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з положень ст..182 і ст..84 СК України. Суд не вбачає у даному випадку підстав для визначення розміру аліментів на дитину у мінімальному розмірі, визначеному законом- як того просить відповідач. Ніяких поважних причин для цього суд не встановив, і визначення аліментів у такому розмірі не відповідало б інтересам дитини. Суд також не вбачає підстав для призначення аліментів у твердій грошовій сумі, передбачених ст..184СК, оскільки фактично на даний час не можна визначити приблизний розмір доходу відповідача, і враховуючи, що таке становище у відподача- як він пояснив- тимчасове, а аліменти призначаються на майбутнє. Суд вважає доцільним і таким, що не суперечить закону і відповідатиме в першу чергу інтересам дитини - визначення аліментів у частці від доходу відповідача, який є працездатним і не заперечує того факту, що все ж доходи має. Суд визначає аліменти на дитину у розмірі ? частини доходів відповідача, з зазначенням гранично мінімального розміру аліментів, визначеного законом. Суд також вважає доцільним призначити відповідачу виплату аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у частці від його доходу, а не в твердій грошовій сумі, - у розмірі 1/8 частини доходів. Загальний розмірі стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки 3/8 - не перевищуватиме половини доходів відповідача, тобто не ущемить його прав. Позивачка не довела наявності підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі. І крім того, позивачка не довела наявності у відповідача такого доходу , при якому він би мав матеріальну можливість виплачувати аліменти у вказаному нею розмірі - на дитину 2000грн. і на її утримання 1700грн.- всього 3700грн. на місяць. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial