Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], у твердій грошевій сумі у розмірі 1200 гривень, до досягнення повноліття сином, а потім по 800 гривень. У судовому засіданні позивачки позов підтримала, просила його задовольнити, відповідач позив визнав частково. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 31 травня 2007 року Гвоздавською сільською радою Любашівського району Одеської області, актовий запис № 12. Від шлюбу у сторін народились [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх та сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Родина розпалася, відновлена бути не може. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати своєї дітей, у зв'язку з чим суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року, а з [INFO] року стягувати аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, з урахуванням положень ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: partial