Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

позивачка у вересні 2013 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги є вона та її брат - відповідач [PERSON] Протягом шестимісячного строку вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тому що за їхньою з відповідачем домовленістю він повинен був займатися цим питанням. За згодою відповідача вона заселила у вищевказаний будинок свою дочку. Однак, відповідач порушив їхню домовленість, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на своє ім'я на весь будинок. Після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини вона звернулась до нотаріуса, який роз'яснив, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та порекомендував звернутися до суду. Зі слів нотаріуса їй стало відомо, що відповідач не повідомив про наявність інших спадкоємців за законом. Вказані обставини позивачка вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Під час розгляду справи позивачка та її представник підтримали позов та просили його задовольнити. Позивачка також пояснила, що на момент смерті батько фактично проживав разом з нею по [ADDRESS], але сільська рада надала довідку про останнє місце проживання батька згідно його реєстрації - [ADDRESS]. Після смерті батька вона нікуди не виїжджала, продовжувала проживати по [ADDRESS], не хворіла. Відповідач та його представник позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що позивачка без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, а тому відсутні підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу [PERSON] пояснив, що 06 грудня 2012 року відповідач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. У заяві відповідач зазначив, що крім нього, інших спадкоємців за законом немає. 31 липня 2013 року відповідач подав заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину та отримав свідоцтва на належний спадкодавцеві житловий будинок та грошові вклади. Позивачка [PERSON] у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала, а звернулась до нотаріуса лише 28 серпня 2013 року і він роз'яснив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та порекомендував звернутися до суду. Якби позивачка [PERSON] до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини подала заяву про прийняття спадщини, то він (нотаріус) зареєстрував би цю заяву, незважаючи на те, що [PERSON] у своїй заяві про прийняття спадщини вказав, що інших спадкоємців за законом немає. Заслухавши позивачку та її представника, заперечення відповідача та його представника, пояснення свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом части 1,2 ст.220, ч.1 ст.221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, в якому вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та копією свідоцтва про одруження позивачки (а.с.3- 4, 12-14). [PERSON] до дня смерті проживав по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] проживає по [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються довідками Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на таке майно: житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.47-48); та грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаційними сумами на рахунку № [NUMBER] на суму 0 грн.64 коп., компенсаційний рахунок № [NUMBER] на суму 5140 гривень 60 копійок у філії Саратського ТВБВ № 100015/0362, ОБ № 6782/09 (а.с.55). Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) (а.с.34) , тому відповідно до ч.2 ст.1223, 1261 ЦК України право на спадкування мають спадкоємці за законом першої черги, тобто діти спадкодавця: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до частин 1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 06 грудня 2012 року відповідач [PERSON] подав приватному нотаріусу Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини. 31 липня 2013 року відповідач подав заяву про видачу йому свідоцтв про право на спадщину на належне спадкодавцеві майно. 31 липня 2013 року приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу [PERSON] видав [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом ( за реєстровими № 1785 та № 1787) на належні спадкодавцеві житловий будинок [ADDRESS], та грошові вклади. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи на ім'я [PERSON] (а.с.35-63). З копії спадкової справи вбачається, що у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивачка не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка визнала, що після смерті батька вона нікуди не виїжджала, проживала і продовжує проживати у будинку [ADDRESS], не хворіла. Суду не надано доказів, які б підтвердили, що позивачка пропустила строк для подання нею заяви про прийняття спадщини через наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів. Тому суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою без поважних причин і вважає необхідним відмовити у задоволенні позову. Твердження позивачки та її представника, що між нею та відповідачем існувала домовленість про те, що відповідач буде займатися оформленням спадщини також і на її ім'я, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Суд не визнає поважною причиною також і ту обставину, що у своїй заяві про прийняття спадщини відповідач зазначив, що крім нього, інших спадкоємців немає, тому що незалежно від заяви відповідача, позивачка на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини мала подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу особисто, або надіслати поштою. Посилання позивачки на те, що на момент смерті її батько [PERSON] фактично проживав разом з нею по [ADDRESS], є підставою для її звернення з позовом про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: dismissed