Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилась спадщина за законом, оскільки заповіту про призначення спадкоємців він не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги є рідни діти спадкодавця, а саме: донька, тобто позивач [PERSON] , та рідний син спадкодавця [PERSON] . На час смерті спадкодавець в зареєстрованому шлюбі не перебував, так як шлюб з [PERSON] було розірвано 10.11.1986 року, про що було зроблено актовий запис №838 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя. [PERSON] померла [INFO] . Спадкове майно, на яке відкрилася спадщина за законом, складалась з легкового автомобіля та квартири [ADDRESS] , яка була надана в користування [PERSON] , як члену ЖБК «Авангард» відповідно до ордеру №4660, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ждановского городского Совета депутатов трудяшихся від 11.08.1973 року на сім`ю з трьох осіб. Пайовий внесок за спірну квартиру спадкодавцем був повністю внесений та 17.04.1976 року проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на вказану квартиру в «Маріупольському БТІ» за реєстраційним номером №36364, про що видане реєстраційне посвідчення, що підтверджується довідкою Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» №699 від 15.02.2019 року. Однак за життя спадкодавця правовстановлюючий документ - реєстраційне посвідчення на право власності на зазначену квартиру від 17.04.1996 було втрачено. Між позивачем та відповідачем була досягнута спільна згода щодо розподілу спадкового майна, відповідно до якої у власність відповідача переходить легковий автомобіль, а у власність позивач квартира. Після досягнення згоди відповідач [PERSON] звернувся до Першої маріупольської державної нотаріальної контори, якою 31.03.1997 року була заведена спадкова справа №279 до майна померлого [PERSON] , та 31.03.1997 року отримав свідоцтво на спадщину за законом на належний спадкодавцю автомобіль, однак позивач не свідоцтво на квартиру не отримала у зв`язку з відсутністю грошей на переоформлення. В листопаді 2019 року позивач звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але позивачі було відмовлено оскільки спадкова справа була закінчена 31.03.1997 року та в подальшому була передана до обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться в місті Донецьку. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до технічного паспорту МКП «Маріупольського БТІ» від 15.02.2019 року на квартиру [ADDRESS] , вбачається що замовником є [PERSON] . Відповідно до відповіді на запит №699 від 15.02.2019 року, МКП «Маріупольське БТІ» вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення від 17.04.1996 року. Відповідно до ордеру виконавчого комітету Жданівського міського ради депутатів від 11 вересня 1973 року, на квартиру [ADDRESS] , вбачається що він виданий на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] у місті Маріуполі Донецької області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30 серпня 1977 року, вбачається що [PERSON] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27 січня 1972 року, вбачається що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №000246444568 від 21 листопада 2019 року, вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу отримала прізвище - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 21 травня 1999 року, Жовтневим районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що було зроблено відповідний актовий №272. Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 12 серпня 2000 року виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м. Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2000 року уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №366. Після одруження подружжю призначено прізвище - [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії першої маріупольської державної нотаріальної контори № 4433/02-31 від 27.11.2019 року, у зв`язку з тим що інформація до Спадкового реєстру за вказаною спадковою справою була внесена , яка архівна до 01.12.2000 року, [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , яке складається з квартири [ADDRESS] . Відповідно до ст.1216, ст.1261, ст.1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, інших спадкоємців які претендують на спадкове майно не має, а тому вважає, що вона має право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності за нею на нерухоме майно, оскільки це зачіпає її права як спадкоємця та майбутнього власника цього нерухомого майна. В зв`язку з викладеним суд вважає необхідним захистити права позивачки, визнавши за нею право власності на нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , після смерті її батька [PERSON] . На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved