Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка та її представник звернулися до суду з вищезазначеним позовом на підставі ст. 165 Сімейного кодексу України. У судове засідання вони не з'явилися, надавши письмові заяві про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення в пресі. За таких обставин, зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 у судове засідання надав письмову заяву у якій підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, вважаючи, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам дитини, а також зазначив про можливість розгляду справи без його участі. Представник служби у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про можливість розгляду справи без їх участі, а також зазначила про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], відносно сина - [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що 08.03.2004 року народився [PERSON], про що 30.03.2004 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №327, в якому у відомостях про батьків зазначено наступне: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.06.2015 року за актовим записом №48. Як встановлено у судовому засідання, відповідач [PERSON] покину сім'ю ще в 2005 році і з того часу відносин з дитиною не підтримує, не піклується про нього та матеріальної підтримки малолітньому сину не надає. Також встановлено, що дитина [PERSON], з моменту смерті матері, мешкає разом з позивачкою, яка є його рідною тіткою, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, [PERSON], було подано заяву про бажання залишити дитину у своїй сім'ї і отримано рішення Дніпропетровської районної державної адміністрації служби у справах дітей про тимчасове влаштування [PERSON] до її родини, до вирішення питання щодо його подальшого влаштування. Відповідно до п.п.2,4 ч.І ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися і особа, в сім'ї якої проживає дитина. Як зазначено в абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». У відповідності з ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином судом встановлено, що відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з ним в достатньому обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу і не створює умов для отримання ним подальшої освіти. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Таким чином, позовні вимоги позивачки щодо позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дитини підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по її вихованню. Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 487,20 грн., сплачені нею при подачі позову.

Outcome: approved