Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.09.2009 у справі №2-2070/09, за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 30.09.2009 рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми розірвано шлюб між нею та відповідачем, та стягнуто з [PERSON] , щомісячно аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає що самостійно виховує спільного сина, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає належну матеріальну допомогу на утримання сина, однак в даний час, працює має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, в порівнянні з тим, що було встановлено за вказаним вище рішенням суду. А тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми справою №2-2070/09 від ЗО вересня 2009 року на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі щомісячно 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з не відомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про день та час слухання справи шляхом направлення судової повістки про виклик та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду.. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 5). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2009 між сторонами розірвано шлюб, стягнуто з відповідача аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку, стягнуто з [PERSON] , щомісячно аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №14.03.-08/75675 від 26.02.2021 Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, однак за умови доведеності в суді тих обставин, що дійсно відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.09.2009 між сторонами розірвано шлюб, стягнуто з відповідача аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-річного віку, стягнуто з [PERSON] , щомісячно аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття Звертаючись до суду з позовом, позивачка як на підставу своїх вимог посилалася на те, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з утриманням сина, а відповідач в даний час працевлаштований та має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Однак належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів не надала. Крім того, в позовних заявах у цій справі позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, тобто в тому ж самому розмірі, який визначено рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 30.09.2009. Однак аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Таким чином, юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Така ж правова позиція щодо застосування ст.192 СК України міститься і в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2019 року у цивільній справі №632/580/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивачем також не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б свідчили, що стягувач [PERSON] зверталася до державного виконавця із заявою про застосування положень ЗУ №2475-VІІІ від 03.07.2018 щодо мінімального розміру аліментів та отримала відмову у їх застосуванні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed