Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким: стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки. \~Позивачка в судове\~ засідання не прибула, від неї поступила заява про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання\~\~на виклик\~ не зявився,\~ причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання\~ повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, від нього не поступив відзив на позов. Відповідно, до ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд проводить розгляд справи у його відсутності та на підставі наявних у ній документів та доказів, ухвалює заочне рішення. Суд,\~дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.\~\~ Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в шлюбі і від спільного проживання у них 16.08.2009 року народився\~син [PERSON], про що \~свідчить\~ копія свідоцтва про народження [PERSON], серії \~І-НМ № 132480 від\~21.08.2009 р. (а.с.3) та 27.10.2010 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-НМ № 164067 від 08.11.2010 р. (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, \~суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей\~є обовязком батьків, а відповідач [PERSON], добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки,\~ матеріальне \~становище \~відповідача, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»,\~ст.\~7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік», з відповідача\~ слід стягувати аліменти в розмірі\~\~ 1/4 \~\~\~\~ частини всіх видів заробітку\~ (доходу) відповідача\~ щомісячно,\~ але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на надання правової допомоги слід відмовити, оскільки останньою не надано суду жодного доказу на підтвердження понесених витрат за правову допомогу. \~\~\~\~\~ \~ Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ На\~підставі викладеного,\~ст.\~ст.\~75,\~79,\~80,\~84,\~180-183,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved