Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ), звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] шкоду в розмірі 27 323,72 грн, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 02.07.2016 року о 10 год. 00 хв. в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Згідно довідки № 95572078 про ДТП та постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 13.4 Правил дорожнього руху України. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застрахована не була. Власник автомобіля Mitsubishi, номерний знак [NUMBER] , звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. відповідно до Наказу № 7673 від 18.08.2017 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 26 023,72 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1236439 від 19.08.2017 року. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1300,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснили збір документів та визначення розміру завданої шкоди. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 27 323,72 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 14.12.2018 року було направлено на адресу відповідача претензію простим листом, однак лист не повертався, отже був отриманий. Проте з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 22.08.2019 року представником позивача МТСБУ - Мартинівим О.І., який діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, подано клопотання про розгляд справи без їх участі, у випадку, якщо для розгляду справи буде визначено обов`язкову присутність представника позивача у судовому засіданні, просить провести судове засідання в режимі відеоконференції. 07.10.2019 року представником позивача МТСБУ - Мартинівим О.І., який діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, подано клопотання про розгляд справи без їх участі, у випадку, якщо для розгляду справи буде визначено обов`язкову присутність представника позивача у судовому засіданні, просить провести судове засідання в режимі відеоконференції. 11.11.2019 року представником позивача МТСБУ - Мартинівим О.І., який діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, подано клопотання про розгляд справи без їх участі, у випадку, якщо для розгляду справи буде визначено обов`язкову присутність представника позивача у судовому засіданні, просить провести судове засідання в режимі відеоконференції. Позивач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача МТСБУ - Мартиніва О.І., який діє на підставі довіреності від 26.12.2018 року, про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. В ст. 275 ЦПК України визначені строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.03.2017 року в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що водій [PERSON] 02.07.2016 року о 10 год. 00 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак [NUMBER] , біля будинку № 248 по пр. Московському в м. Харкові, при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, не надав перевагу в русі автомобілю Mitsubishi Outlander, номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, та здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 13.4 Правил дорожнього руху України. Крім того, з вказаної постанови вбачається, що постановою суду від 16.08.2016 року року по зазначеній справі було призначено судову авто технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. 07.02.2017 року до суду надійшов висновок судової автотехнічної експертизи №8944 від 27.01.2017 року, з якого вбачається що в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів зі сторони водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» [PERSON] не визначалась його діями , а повністю залежала від дій водія автомобіля ВАЗ-21093 [PERSON]. по виконанню ним вимог п.п. 10.1 та 16.12 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходились з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справ підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративна правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16. Крім того, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновками судової експертизи тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що власником автомобіля Mitsubishi Outlander, номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 08.07.2016 року на момент ДТП у [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 21093, номерний знак [NUMBER] , відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 27.04.2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 02.07.2016 року. Відповідно до звіту № 77/07/16 про оцінку вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу наданого автомобіля Mitsubishi Outlander, номерний знак [NUMBER] , складає 29 829,89 грн. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним)страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. З матеріалів справи вбачається, на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7673 від 18.08.2017 року про відшкодування з фонду захисту потерпілих, здійснено сплату відшкодування на рахунок [PERSON] за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди суму в розмірі 26 023,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1236439 від 19.08.2017 року, а також оплату послуг по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди у розмірі 1300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34786рв від 11.07.2017 року. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимогст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з матеріалів справи позивач 14.12.2018 року звертався до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак відшкодування в добровільному порядку останнім не було здійснено. Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача [PERSON] , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню і сума відшкодування в розмірі 27 323,72 грн., із них: із них 26 023,72 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, 1300,00 грн. - оплата послуг по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди, сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до платіжного доручення № 2654 від 03.06.2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. В порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 921,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved