Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач-1), [PERSON] (далі Відповідач-2) про стягнення кредитної заборгованості та пені, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 квітня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ Укргазбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 111/03/4, згідно умов якого Банком надано Позичальнику кредит в сумі 91\~890 грн. на строк з 26 квітня 2007 року по 25 квітня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом зі сплатою 16,9% річних у валюті кредиту. Позичальник за договором відповідно повинен повернути позику та проценти за її користування у строки та на умовах, передбачених кредитним договором. Всупереч цьому Позичальником взяті на себе зобовязання не виконувалися, в звязку з чим Позивач звернувся до суду. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.09.2012 було звернуто стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, яка утворилася станом на 28.12.2010. Станом на 05.04.2016 вказане рішення суду не виконано. Кредитний договір продовжував діяти і з 28.12.2010 проценти за користування кредитом продовжували нараховуватися, і станом на 11.03.2016 в звязку з невиконанням Відповідачем-1 взятих на себе зобовязань утворилася заборгованість в сумі 249\~800,29 грн., з яких прострочена заборгованість щодо процентів за користуванням кредитом за період з 29.122010 по 11.03.2016 80\~338,13 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 95\~012,24 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 74\~449,92 грн. В забезпечення виконання зобовязань Відповідача-1 за кредитним договором Відповідачем-2 [PERSON] та Банком був укладений Договір поруки № 111/03/4/1П від 26 квітня 2007 року, відповідно до умов якого Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником за порушення виконання зобовязань за кредитним договором. Просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, неодноразово надавала заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, поважність яких не підтвердила документально, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або розгляду справи за його відсутності суду не надава, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 61, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 квітня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 111/03/4, відповідно до умов якого Позикодавець надав Позичальнику кредит в сумі 91890,00 грн. на строк до 25 квітня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом,виходячи із 16,9 % річних у валюті кредиту (а.с. 37-39). Кредит надавався на придбання автомобіля марки УАЗ 3163 можель 030 згідно договору купівлі-продажу № 142КР (п.п. 1.3. Кредитного договору). Згідно з п.п. 3.3.1. Договору Позичальник зобовязався використати кредит на визначені договором цілі та сплачувати заборгованість за кредитом в такі терміни: не менше 1532,00 грн. щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з травня 2007 року, а 25 квітня 2012 року 1502,00 грн. Пунктом 3.3.2. Кредитного договору передбачений обовязок позичальника сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 16,0 % річних у валюті кредиту, з 1 по 10 число місяця наступного за місяцем, в якому нараховуються відсотки, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору або у разі настання строку (терміну) виконання зобовязань у відповідності до п. 1.2 договору. Пунктом 5.3 Кредитного договору передбачено відповідальність за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Відповідно до п.п. 65.3. Кредитний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до виконання зобовязання в повному обсязі. 26 квітня 2007 року між Позивачем та Відповідачем-2 [PERSON] був укладений Договір поруки № 111/03/4/1п, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобовязань по кредитному договору № 111/03/4 від 26 квітня 2007 року і несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобовязань по кредитному договору (пункт 1.1., 1.2. Договору поруки) (а.с. 40-43). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 111/03/4 від 26.04.2007, яка утворилася станом на 28.12.2010 в розмірі 163430,10 грн., звернуто стягнення на предмет застави (а.с. 53-55). Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Частиною 1 статті 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно з частинами 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Факт укладення між банком і відповідачами відповідних договорів Кредитного та Поруки встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, і цей факт не підлягає доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України, доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості в частині нарахованих та здійснених платежів, термінів оплати, суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за Кредитним договором належним чином в період з 28.10.2010 по 11.03.2016, в повному обсязі та у встановлені строки, в звязку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в розмірі по 1873,50 грн. з кожного (а.с. 34). На підставі викладеного та

Outcome: approved