Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона 22.03.2006 року зареєструвала з відповідачем шлюб у виконавчому комітеті Нерубайської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, і прожила з ним разом до 16.02.2016 року. Від цього шлюбу у сторін є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з відповідачем, причиною того є різні погляди на життя.Шлюбні відносини між сторонами припинені 16.02.2016 року. Спільне господарство не ведеться.Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд цивільної справи за її позовом проводити у її відсутність. На примирення не згодна. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено 22.03.2006 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Нерубайської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, про що було зроблено актовий запис №1 /а.с.3/. Від сумісного спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження дітей /а.с.4,5/. Згідно довідки про склад сімї позивачка проживає разом неповнолітніми дітьми/а.с.9/. Статтею 111 СК України на суд покладено обовязок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що виклала свою позицію у заяві адресованій до суду, а відповідач проігнорував явку до суду, чим самим висловив своє небажання, щодо продовження подружніх стосунків, а тому на думку суду відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивачки у справі) та чоловіка (відповідач у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права та права неповнолітніх дітей, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні судові витрати при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved