Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовувала тим, що вона має доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Посилаючись на те, що дитина перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до повноліття дитини, судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що позивачка має дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КЕ № 206877, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області 15 серпня 2014 року, актовий запис № 61 (а.с.6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані особисто утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не надано суду доказів про досягнення згоди про добровільну сплату аліментів. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки витрати в сумі 200 грн., повязані з наданням юридичних послуг, згідно квитанції № 2 від 11.11.2016 року адвоката [PERSON] Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved