Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки та на своє утримання, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.09.2017 року. Шлюб зареєстровано у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 844. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та повага. Крім того, вказала про те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. На даний час позивачка здійснює догляд за малолітньою дочкою і не має змоги працювати. Тому вона змушена звернутись до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. До початку судового засідання від відповідача надійшла заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 01.09.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.09.2017 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 844. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.03.2018 року Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 329. Сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття любові та повага. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання сторін на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому подальше збереження сім`ї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, а саме: не надає матеріальної допомоги на її утримання. Із змісту ст. 84 СК України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач інших дітей не має, є працездатною особою, працює і отримує заробітну плату, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та позивачки. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved