Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сім'я розпалась і примирення неможливе. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісячно посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач відмовляється. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO]. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім'ї. Суперечності, що виникали між ними з різних причин, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, ведення домашнього господарства, проживають окремо. На примирення не згодні. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки. Виходячи з цих обставин, небажання сторін продовжувати шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя та примирення подружжя стали неможливими, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сторони такої домовленості до звернення до суду не досягли. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього, визнання відповідачем позову в цій частині в пред»явленому позивачкою розмірі, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивачки про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на її користь, а судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. в зв'язку з задоволенням позову про стягнення аліментів підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: approved