Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 07 жовтня 2011 року по 07 жовтня 2015 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дружини та дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до його повноліття та 500 грн. на утримання дружини щомісячно до досягнення сина трьох років. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та надала письмові заперечення в яких вказувала, що відповідач ніде не працює, інших офіційних доходів не має, та не має можливості забезпечити свій нормальний рівень існування, про те щоб сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. та утримання позивача у розмірі 500 грн. Не заперечувала проти часткового стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. В частині стягнення аліментів на дружину заперечувала повністю та просила в цій частині відмовити повністю, пояснивши, що в період шлюбу сторони зробили грошовий вклад, укладений на імя позивачки. Даними коштами користується лише позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Неповнолітній проживає разом зі своєю матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Комітету самоорганізації населення мікрорайону «Центральний» № 1326 від 22 квітня 2015 року, яка міститься в матеріалах справи. [PERSON] добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку при Управлінні соціального захисту населення Соснівського району та отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років з 24.01.2014 року по 25.11.2016 року (довідка № 6107 від 05.07.2016 року). Самостійного заробітку не має. А тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення коштів на її утримання, розмір яких визначає з урахуванням матеріального стану відповідача. Статтею 182 СК України закріплено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Зокрема, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина; інші обставини які мають істотне значення для справи. Враховуючи те, що відповідач не працює, інших офіційних доходів не має, тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 300 частини його заробітку щомісячно до досягнення сином трьох років, тобто до 25 листопада 2016 року. Заперечення представника відповідача з приводу неможливості сплати аліментів на утримання дружини є необґрунтованими. Відсутність у нього заробітку не є підставою для звільнення його від такого обовязку.

Outcome: approved