overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 12 липня 2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Однак, спільне життя з відповідачем не склалося і на даний момент вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Оскільки на даний момент позивачка є непрацездатною, так як перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою, а відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, то вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що на даний час він не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Крім того, йому відомо, що на даний час позивачка проживає з іншим чоловіком, який і зобов'язаний її утримувати. Тому відповідач вважає, що позовні виоги його дружини є безпідставними і у їх задоволенні просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Так судом встановлено, що з 12 липня 2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Також встановлено, що на даний час сторони не проживають разом, дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка сама не працює, так як здійснює догляд за донькою. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає, то у відповідності до ст. 84 СК України позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною віку трьох років. Судом встановлено, що відповідач в змозі надавати таку допомогу, так як він є працездатним. Однак, виходячи із засад розумності та справедливості, а також, зважаючи на те, що відповідач перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки на даний момент не працює і з нього вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі меншому, ніж просить позивачка, стягнувши їх у сумі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 12 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року вона працювала в Глухівській філії державного підприємства «Сумиторф». При звільненні з роботи відповідач не виплатив їй 5340 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі, які позивачка просить стягнути з відповідача. Також позивачка просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку виходячи із розміру її середньоденної заробітної плати який складав 161 грн. 83 коп.. В судове засідання позивачка не зявилась, представивши заяву в якій вона повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без її участі Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Оскільки відповідач не зявився в судове засідання, то відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так судом встановлено, що 12 лютого 2015 року позивачка була прийнята на роботу до Глухівської філії ДП «Сумиторф». А 31 березня 2015 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації повинна проводитись в день звільнення. Однак судом встановлено, при звільненні позивачки з роботи відповідач не виплатив їй заробітну плату в сумі 5340 грн. 53коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум, при відсутності спору підприємство, установа, організація зобовязані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи із вимог даного закону з відповідача на користь позивачки також необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Як вбачається при цьому із матеріалів справи, розмір заробітної плати позивачки за лютий 2015 року складав 1800 грн., а за березень 2015 року - 4826 грн. 13 коп. Таким чином, відповідно до „Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. Постановою КМ України № 100 від 8.02.95року, розмір компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2015 року ( тобто з дня звільнення) і по 21 липня 2015 року ( день винесення рішення) складає 11151 грн. 18 коп., які також необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 14 липня 2001 року по 5 березня 2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Однак, ще з січня 2002 року вони з відповідачем перестали проживати разом, а дитина залишилась залишились на вихованні у позивачки. З того часу відповідач зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, жодного разу він дитину не відвідав, ні разу не поцікавився умовами її проживання і матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, то позивачка просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи позов вважає повністю обґрунтованим і просить його задовольнити. Прокурор також вважає позов [PERSON] повністю обґрунтованим. Оскільки відповідач не з'явився в судове засідання, то у відповідності до ст.224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши думку третьої особи, прокурора, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що з 14 липня 2001 року по 5 березня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач з січня 2002 року не проживає разом із дитиною, з того часу він зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, жодного разу дитину не відвідав, ні разу не поцікавився умовами її проживання і матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, то суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 15 жовтня 2013 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду від 02 липня 2016 року. За час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і має певні доходи. За вказаних обставин позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 15 жовтня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду від 02 липня 2016 року. За час перебування в шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, а тому згідно закону він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 21 липня 2005 року по 22 жовтня 2008 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. На даний момент вони з відповідачем не проживають разом, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і має певні доходи. За вказаних обставин позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Відповідач в суд не з'явився, а представив заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, а справу просить розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що з 21 липня 2005 року по 22 жовтня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач, а тому згідно закону він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 8 жовтня 2011 року по 14 січня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, ще з березня 2013 року вони з відповідачем перестали проживати разом, а дитина залишилась залишились на вихованні у позивачки. З того часу відповідач зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, жодного разу він дитину не відвідав, ні разу не поцікавився умовами її проживання і матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. Оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дитини, то позивачка просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи позов вважає повністю обґрунтованим і просить його задовольнити. Прокурор також вважає позов [PERSON] повністю обґрунтованим. Оскільки відповідач не зявився в судове засідання, то у відповідності до ст.224 ЦПК України суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, зясувавши думку третьої особи, прокурора, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що з 8 жовтня 2011 року по 14 січня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 164 СК підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач з березня 2013 року не проживає разом із дитиною, з того часу він зовсім не займається вихованням та утриманням дитини, жодного разу дитину не відвідав, ні разу не поцікавився умовами її проживання і матеріально дитину ніяким чином не забезпечує. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та ухиляється від своїх батьківських обовязків по утриманню та вихованню дитини, то суд вважає необхідним позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 липня 2010 року придбала у відповідача [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . На момент купівлі-продажу відповідач був зареєстрований у вказаному будинку, але пообіцяв після оформлення договору купівлі-продажу негайно знятися з реєстрації. Оскільки відповідач по місцю реєстрації з 2010 року не проживає, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає просила визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, клопотань до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - Загальцівська сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, просила розглянути справу без її участі, заперечень проти позову не має. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 липня 2020 року позивачка придбала у відповідача [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями під номером [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.4). У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але з 2010 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується актом депутата Загальцівської сільської ради від 29 січня 2020 року та довідкою Загальцівської сільської ради від 29 січня 2020 року (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, яка втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідач відсутній, не користується і не проживає у будинку [ADDRESS] з 2010 року, то суд вважає за необхідне визнати його таким, який втратив право користування вказаним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач проживає окремо від дітей, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, позивачка з посиланням на працездатність відповідача, який здебільшого підробляє на будівництві хоч і не офіційно, відсутності в нього інших утриманців, просила стягнути з нього щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1800 грн. по на кожну дитину по досягненню дітьми повноліття. Під час підготовчого судового засідання представник позивачки, [PERSON] , підтримав вимоги позивачки. Відповідач [PERSON] позов визнав та проти сплати аліментів на утримання доньок у розмірі в якому просить позивачка не заперечував. Обставини наведені у позовній заяві не оспорює. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог позивачки, з огляду на визнання позову відповідачем не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони по справі. Сторонами також визнається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачкою, окремо від відповідача. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Згідно положень ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України) Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. За наведених обставин, зважаючи на те, що представник позивачки підтримав вимоги позивачки, а відповідач не заперечує проти їх задоволення, суд приходить до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого засідання та задоволення вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , щомісячно у розмірі 1800 на кожну дитину. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] Михайловича, [INFO]. З відповідачем перебуває у розлученні та син знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо дитини та обовязки по його утриманню не виконує, позивачка просила суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у в розмірі 1200 грн. щомісячно по досягненню сином повноліття. Позивачка в підготовчого засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву згідно якої просила розглянути справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав та проти сплати аліментів на утримання сина не заперечував. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах підготовчого судового розгляду, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 10 лютого 2016 року (а.с. 6). Від спільного шлюбу в сторін народився син [PERSON] Михайловича, [INFO]. Походження дитини від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актовому записі про народження останнього (а.с. 5). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. За наведених обставин, зважаючи на те, що відповідач позов визнав, розмір сплати аліментів на утримання сина не оспорює, суд приходить до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого засідання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] , на утримання якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно. Однак на сьогоднішній день розмір присуджених аліментів значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, недостатній для матеріального утримання дитини і ставить її в скрутне матеріальне становище. Тому просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1059 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.4), рішень суду (а.с.5-7). Рішенням Бородянського районного суду від 01 грудня 2014 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved