Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

позивач Комунальне підприємство «Гребінківський комбінат комунальних підприємства» звернулось до суду із вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є користувачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . На підставі Типового договору найму житла в будинках державного і комунального фонду укладеного між КП «Гребінківський КПП» та відповідачем 22.03.2005, зобов`язана сплачувати за надані послуги. Відповідач [PERSON] , свої договірні зобов`язання щодо оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за вказаною адресою виконує недобросовісно, що зумовило виникнення заборгованості за період з 01.06.2012 по 30.10.2019 в сумі 3 420 грн 23 коп. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 18.12.2019 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с.21-23/. 24.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими, між сторонами договір про надання житлово - комунальних послуг не укладався, а також позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.06.2012 по 30.10.2019 було заявлено з пропущенням строку позовної давності. Вказує, що в жовтні 2018 року мешканцями квартири [ADDRESS] було затоплено її квартиру, відповідач звернулася до КП «Гребінківське ККП», яким було складено акт, але допомоги з ремонтом від позивача [PERSON] не отримала та ремонтні роботи проводила за свій рахунок. Відповідач [PERSON] просить звільнити її від сплати судового збору, так як розмір судового збору, який просить стягнути з неї позивач є непомірно великим, оскільки вона є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію за віком. Також просить суд застосувати позовну давність у цьому спорі. 08.04.2020 постановлено ухвалу про витребування доказів, зокрема у позивача - КП «Гребінківський КПП», дані щодо призначення та зарахування таких платежів відповідача [PERSON] , які містяться у наданих суду розрахунках: у січні 2016 року - 104,39 грн; у березні 2016 року - 286,95 грн; у квітні 2016 року - 86, 58 грн; у травні 2016 року - 90,50 грн; у червні 2016 року - 90,50 грн; у липні 2016 року - 90,50 грн; у серпні 2016 року - 90,50 грн; у вересні 2016 року - 90,50 грн; у жовтні 2016 року - 29, 25 грн; листопад 2016 року - «- 121,80 грн»; у відповідача [PERSON] - належним чином завірені копії квитанцій на сплату житлово-комунальних послуг за січень, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень,жовтень, листопад 2016 року. 15.04.2020 від КП «Гребінківський комбінат комунальних підприємства» надійшли відомості про виконання ухвали від 08.04.2020. Позивачем [PERSON] витребуваних доказів суду не надано. Інші заяви, клопотання суду не надходили. Судове судочинство здійснюється, зокрема на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 21.04.2020. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та підтверджені доданими до нього доказами, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.4/ підтверджується, що КП «Гребінківський комбінат комунальних підприємства» є юридичною особою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку та має право на здійснення надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Витягом із статуту /а.с.5/ підтверджено, що головним завданням підприємства, окрім отримання прибутку, є надання житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що КП «Гребінківський КПП» на підставі Типового договору найму житла в будинках державного і комунального фонду укладеного між КП «Гребінківський КПП» та відповідачем [PERSON] 22.03.2005, надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. З інформації, наданої виконавчим комітетом Гребінківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] /а.с. 20/. Згідно із довідкою про склад сім`ї, або зареєстрованих у житловому приміщенні - будинку, осіб виданої виконавчим комітетом Гребінківської міської ради від 22.11.2019 за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані інші члени сім`ї відповідача, а саме: [PERSON] , [PERSON] /а.с. 14/. Відповідачем [PERSON] 22.03.2005 було підписано Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального фонду, чим засвідчено факт користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] , а також відповідними послугами та здійснення оплати за їх надання /а.с.6/. Рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 28.04.2016 № 80 було затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Гребінківський комбінат комунальних підприємств» /а.с.7-8/, а рішенням виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 28.07.2016 № 163 було внесено до нього відповідні зміни /а.с. 9/. Як вбачається із розрахунку заборгованості з особового рахунку № [NUMBER] станом на 01.11.2019 сума заборгованості становить 3 420 грн. 23 коп /а.с. 11-12/. Довідкою про доходи [PERSON] підтверджено перебування її на обліку в Гребінківському ОУПФУ в Полтавській області та отримання пенсії за віком, а відомостями про суми виплачених доходів - отримання благодійної допомоги /а.с.38, 39/. На підтвердження залиття квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , надано акт від 26.10.2018 /а.с.40/. Відповідно до даних КП «Гребінківський комбінат комунальних підприємства» за період з 01.07.2012 по 01.06.2014 Гребінківським районним судом Полтавської області було видано судовий наказ до боржника [PERSON] на стягнення заборгованості у розмірі 959,67 грн, з яких: 837,87 грн - заборгованість по основному платежу, 121,80 - судовий збір. Зазначено, що платежі, які містяться у розрахунку, який надано суду, є погашенням заборгованості по судовому наказу в порядку виконання Гребінківським ВДВС ГТУЮ в Полтавській області, надано копії платіжних доручень /а.с. 59-65/. Предметом спірних правовідносин у цій праві є стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. За приписами ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Положеннями частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», унормовано, що місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно із ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 2 ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. Відповідно до положення ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. За змістом ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року за №970 було затверджено порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, цей порядок визначає механізм проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці), і фізичних та юридичних осіб, яким надаються послуги (далі - споживачі). За правилом ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. За таких обставин, позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Судом встановлено, що за період з червня 2014 року по жовтень 2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість перед КП «Гребінківський ККП» по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 3 420,23 грн, заборгованість нарахована щодо квартири [ADDRESS] , в якій зареєстрована відповідач, квартира надана останній в безстрокове користування, та підтверджується представленим підприємством позивача розрахунком заборгованості (а.с. 11-12). Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду між сторонами було укладено 22.03.2005, п. 1.3.3. передбачено обов`язок сплачувати квартирну плату та комунальні послуги (а.с. 6). Згідно із зазначеними вище нормами матеріального права споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг, а тому заперечення відповідача щодо оплати житлово-комунальних послуг послуг із прибирання прибудинкової території та вивезення побутових відходів через неукладення відповідного договору судом не приймаються до уваги. Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність допомоги від підприємства внаслідок залиття квартири відповідача мешканцями кв. 13, що знаходяться поверхом вище. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спірних правовідносин про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зазначене не є предметом спірних правовідносин у цій справі. В розрізі даного спору зобов`язання відповідача оплатити послуги з утримання будинку та прибудинкової території виникає внаслідок встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, які затверджено органом місцевого самоврядування. Вирішуючи питання про розмір стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги, суд враховує заяву відповідача про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України). Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року. Як вбачається із даних КП «Гребінківський комбінат комунальних підприємства» на виконання судового наказу із стягнення з [PERSON] боргу за комунальні послуги ВДВС ГТУЮ в Полтавській області на користь позивача було перераховано: у січні 2016 року - 104,39 грн; у березні 2016 року - 286,95 грн; у квітні 2016 року - 86, 58 грн; у травні 2016 року - 90,50 грн; у червні 2016 року - 90,50 грн; у липні 2016 року - 90,50 грн; у серпні 2016 року - 90,50 грн; у вересні 2016 року - 90,50 грн; у жовтні 2016 року - 29, 25 грн. В листопаді 2016 року сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн. Платежі, які містяться у розрахунку, який надано суду, є погашенням заборгованості по судовому наказу в порядку виконання Гребінківським ВДВС ГТУЮ в Полтавській області, надано копії платіжних доручень. Позивачем нараховано заборгованість за період з червня 2014 року по жовтень 2019 року за кожен місяць окремо, що свідчить про добровільне часткове виконання зобов`язань відповідача, в той же час, в матеріалах справи відсутні дані, які б надали змогу дослідити призначення платежів квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат, що дали б змоги встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу чи повної суми заборгованості. При цьому, сам позивач вказує, що відповідач не повністю сплачує за надані послуги. Внаслідок дослідження призначення платежів на сплату житлово-комунальних послуг судом встановлено, що оплата за період з січня 2016 по жовтень 2016 року здійснювалася в примусовому порядку та не є визнанням лише певної частини боргу чи повної суми заборгованості, в листопаді 2016 було перераховано судовий збір. Доказів про визнання певної частини боргу чи повної суми заборгованості суду не надано. З огляду на викладене, зважаючи, що позивач звернувся з даним позовом до суду 04 грудня 2019 року (дата реєстрації позовної заяви в канцелярії суду), суд з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг за період з червня 2014 року по листопад 2016 року на загальну суму 1 225,38 грн, такими, що пред`явлені зі спливом позовної давності, установленої нормами статті 257 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов КП «Гребінківський ККП» до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позову та встановлену Законом мінімальну ставку судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн за ставкою станом на 01.01.2019, що відповідає положенню ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Суд відхиляє доводи [PERSON] щодо звільнення її від сплати судового збору з підстав того, що сплата судового розміру є непомірно високим для неї, з огляду на таке. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. У даному випадку розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні відповідного клопотання. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial