overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку № 79 по вулиці Адмірала Макарова у м. Запоріжжі, т.я. вона тривалий час без поважних причини не проживає у вказаному жилому приміщенні. Через реєстрацію і непроживання відповідача у вказаному жилому приміщенні, позивачка позбавлена можливості у повному обсязі здійснювати право власності на належне майно. Представник позивача, у заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, судова повістка, направлена за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернута до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що у будинку № 79 по вул. Адмірала Макарова у м. Запоріжжі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] є власником 53/100 частин будинку №79 по вул. Адмірала Макарова в м. Запоріжжя. [PERSON] у вказаному будинку з моменту реєстрації з 2008 року не проживає без поважних причин, ніяких її речей у будинку не знаходиться, витрат на його утримання вона не несе. Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування належним їй житлом, а саме будинком [ADDRESS], та стягнути з останнього на її користь судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 03 липня 2013 року не проживає у згаданому будинку, однак його реєстрація за вказаною адресою створює їй перешкоди у володінні даним будинком. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав та підтвердив той факт, що не являється членом сім'ї позивачки, оскільки шлюб з її дочкою, [PERSON] розірвано. Представник Управління державної міграційної служби в Житомирській області в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, під час ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право власності від 12.01.2006 року, є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до акту від 15.01.2014 року відповідач [PERSON] в будинку позивачки не проживає з 03 липня 2013 року (а.с. 7). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, наявність факту порушення права власності позивачки щодо користування належним їй будинком, в зв'язку з реєстрацією відповідача в цьому будинку, є підставою для повного задоволення позову, тобто для визнання відповідача таким, що втратив право на користування цим житловим будинком. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки судовий збір в сумі 250 грн. (а.с. 2). Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач за вказаною адресою не проживає більше десяти років. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та як свідок нажала пояснення, що відповідач вже більш ніж десять років не проживає в квартирі, не несе витрат по утриманю житла, речей його в квартирі не має, і на даний час його місце знаходження їй не відоме. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. За згодою позивача суд розглянув справу із заочним рішенням по справі, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК україни. Суд, заслухав пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідив докази, долучені до матеріалів справи, і на підставі їх оцінки встановив наступне. В квартирі [ADDRESS], яка не є приватизованою, зареєстровані позивач та відповідач. Вказана квартира надавалася згідно ордеру від 14.08.1992 р. матері позивача та відповідача на сім'ю з трьох осіб, у тому числі і на відповідача. Відповідач не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації без поважних на то причин на протязі останніх десяти років. На даний час його місце перебування та проживання не відоме. Вказані обставини підтверджуються: копією ордеру № 4640 від 14.08.1992 (а.с.3), довідкою КП «Жилкомсервіс» №546 від 09.04.2013 р.(а.с.4), актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 03.09.2013 р.(а.с.5), складеного сусідами квартири, а також показаннями самого позивача та свідка [PERSON], який підтвердив факт відсутності відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації більше десяти років. Таким чином, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], так як він не проживає в ній більш як шість місяців без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме з житлового будинку [ADDRESS] В судове засідання позивачка не з'явилася, проте її представник звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без їх участі, позов підтримує. Відповідач також до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11188600 та №11187965 від 19.10.2013 року є власницею житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 20-23). Відповідно до довідки виконкому Сінгурівської сільради №1559 від 27.08.2013 року (а.с. 5) та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 25.02.2014 року (а.с. 24), відповідач [PERSON], який є дядьком попереднього власника, [PERSON], у вказаному будинку зареєстрований, але ніколи не проживав. Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік. Таким чином, факт відсутності відповідача без поважних причин понад рік за місцем проживання, а саме в будинку позивачки, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, який зареєстрований, але вже більше 2 років не проживає за вказаною адресою, згідно чинного законодавства втратив право на користування цим жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач та представник третьої особи до суду також не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомили, тому суд розглянув справу заочно без їх участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони, як наймачі, зареєстровані в квартирі [ADDRESS] але відповідач з 26 листопада 2012 року без поважних причин відсутній за вказаною адресою. Дані факти підтверджуються довідкою Будинкоуправління №3 від 18.12.2013 року та відповідними актами обстеження на предмет перевірки паспортного режиму [PERSON] від 26.11.2012 року, 02.07.2013 року і 17.12.2013 року, згідно яких відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але більше шести місяців без поважних причин в ній не проживає (а.с. 10-13). Встановленим фактам відповідають житлові правовідносини. Отже, відсутність відповідача понад шість місяців у згаданому житлі без поважних причин, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житлом, а саме будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] 23.11.2012 року був зареєстрований за вказаною адресою, як чоловік її дочки, однак в її будинку ніколи не проживав. В свою чергу, його реєстрація створює їй перешкоди у володінні цим будинком. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право власності від 24.07.1986 року, свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.07.1986 року та 02.02.2011 року, є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 5, 6, 8). Відповідно до довідки виконкому Станишівської сільської ради №1672 від 23.12.2014 року та акту від 18.12.2014 року відповідач [PERSON] в будинку позивачки зареєстрований з 23.11.2012 року, але в цьому будинку не проживає більше року (а.с. 16, 17). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік. Таким чином, факт відсутності відповідача без поважних причин понад рік за місцем проживання, а саме в будинку позивачки, є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право на користування наведеним житлом. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житлом, а саме будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак з 2010 року він в цьому будинку не проживає. В свою чергу, його реєстрація створює їй перешкоди у володінні даним будинком. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право власності від 28.04.2006 року є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 5). Також судом встановлено, що відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирської області від 30.12.2014 року, довідки виконкому Іванівської сільради №241 від 27.02.2015 року, актів від 22.05.2014 року, 21.08.2014 року від 25.11.2014 року відповідач [PERSON] в будинку позивачки зареєстрований, але не проживає в ньому з 2004 року (а.с. 7, 8, 13, 29, 30). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, наявність факту порушення права власності позивачки щодо користування належним їй будинком, в зв'язку з реєстрацією відповідача в цьому будинку, є підставою для повного задоволення позову, тобто для визнання відповідача таким, що втратив право на користування цим житловим будинком. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй житлом, а саме будинком №17, розташованого в с. Сонячне, по провулку Сонячному, Житомирського району, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], хоча зареєстрований за вказаною адресою, однак з лютого 2013 року в цьому будинку не проживає. В свою чергу, його реєстрація за наведеною адресою створює їй перешкоди у володінні даним будинком. В судове засідання позивачка не зявилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Відповідач до суду також не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності договору дарування від 26 березня 2002 року, є власником будинку №17, розташованого в с. Сонячне, по провулку Сонячному, Житомирського району. Даний факт підтверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 листопада 2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року (а.с. 31-34). Відповідно до акту обстеження домогосподарства від 28 липня 2014 року відповідач [PERSON] в будинку позивачки зареєстрований, але в цьому будинку не проживає з 01 лютого 2013 року (а.с. 11). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, наявність факту порушення права власності позивачки щодо користування належним їй будинком, в звязку з реєстрацією відповідача в цьому будинку, є підставою для повного задоволення позову, тобто для визнання відповідача таким, що втратив право на користування цим житловим будинком. Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує на користь позивачки з відповідача сплачений нею судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 2). Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право на користування належним їй житлом, а саме будинком [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] проживала в її будинку лише півтора місяці з моменту реєстрації, після чого повернулася проживати до свого будинку. В свою чергу, її реєстрація за вказаною адресою створює їй перешкоди у володінні даним будинком. В останнє судове засідання сторони не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, представник позивачки позов підтримує, а відповідачка його визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право власності від 30.03.1989 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 травня 1984 року, є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Відповідно до довідок виконкому Пісківської сільської ради №1109 від 20.10.2014 року та №1115 від 23.10.2014 року відповідачка [PERSON], як дочка колишнього співмешканця позивачки, в будинку останньої зареєстрована з 01.06.2012 року, але в цьому будинку проживала лише півтора місяці (а.с. 6, 9). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад рік. Таким чином, факт відсутності відповідачки без поважних причин понад рік за місцем проживання, а саме в будинку позивачки, є підставою для визнання відповідачки такою, що втратила право на користування наведеним житлом. Отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельні ділянки загальною площею 2, 15 га, згідно Державного акта на право власності на землю серії РВ № 01905 реєстраційний № 1587 від 28 грудня 1999 року на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування\~ позовних\~вимог посилається\~на те,\~що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в с. Жорнів Дубенського району Рівненської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла своєчасно згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), оскільки на день смерті батька була малолітньою дитиною. До складу спадщини увійшли земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2, 15 га згідно Державного акта на право власності на землю серії РВ №01905 реєстраційний № 1587 від 28 грудня 1999 року на території Сатиївської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Про те, що за спадкодавцем обліковується земельна ділянка їй повідомили в Сатиївській сільській раді Дубенського району Рівненської області, де проводилась перевірка по невтребуваних державних актах та сертифікатах на земельну частку (пай). На запит адвоката з Управління Держгеокадастру в Дубенському районі Рівненської області надійшла підтверджуюча інформація, що дійсно за спадкодавцем [PERSON] обліковується державний акт на право власності на землю. Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, оскільки державні акти на право власності на землю спадкодавцем було втрачено. Тому змушена звернутись до суду. Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Сатиївської сільської ради, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5621689500:05:001:0121 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області, площею 0, 1575 га, що обліковується за спадкодавцем згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] за індексним номером 2152019 від 08.04.2013 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла баба [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . За життя, 03.07.2006 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй все своє майно. Окрім того, 05.03.2009 року між [PERSON] та нею був укладений Спадковий договір, відповідно до умов якого спадкодавець передає їй у власність після своєї смерті житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Як спадкоємець за заповітом вона вчасно прийняла спадщину та звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Бадаліс Ж.П., на підставі якої заведено спадкову справу 141/2019 (номер у спадковому реєстрі 65263131). Проте, під час огляду документів, з`ясувалось, що відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області та рекомендовано звернутись до суду. На запит адвоката щодо наявності правовстановлюючих документів на землю на ім`я [PERSON] , надана відповідь, що за спадкодавцем згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] за індексним номером 2152019 від 08.04.2013 обліковується земельна ділянка з кадастровим номером 5621689500 :05:001:0121 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Стара Миколаївка загальною площею 0, 1575 га. Нормативна грошова оцінка ділянки станом на 01.01.2019 року складає 126573, 50 грн. Проте, за відсутності правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, вона позбавлена можливості її успадкувати в нотаріальній конторі. Тому змушена звернутись до суду. Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Смизької селищної ради, позовні вимоги визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved