Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що відповідач, будучи батьком малолітнього ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про фізичним та духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 09 грудня 2014 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина, але він їх не сплачує, у зв'язку із чим, за ознаками ст.164 КК України внесено відомості до ЄРДР. За вищевказаними обставинами просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх неповнолітнього сина. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивачки у судовому засідання заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У зв'язку з чим, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Прокурор вважала доцільним задовольнити позов. Від Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської Ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, просять розглянути справу на розсуд суду. Суд, вислухавши висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини. [PERSON] та [PERSON] з 28 травня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 28 травня 2014 року вчинено актовий запис №266. (Свідоцтво [NUMBER]). 12 лютого 2016 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя у справі №263/9/16-ц вказаний шлюб розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина. [PERSON] народився [INFO] у місті Маріуполі Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис №1032 від 02 вересня 2014 року, зареєстрований Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Із письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається, що відповідач покинув сім'ю ще за два місяці до народження дитини, жодної участі у вихованні дитини не приймав, вихованням дитини займаються виключно мати та її близькі. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя у справі № 263/11959/14-ц було вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON]., [INFO], аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 12.11.2014 року, до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з цим 04 лютого 2015 року видано виконавчий лист по справі. Також, у матеріалах справи міститься виконавчий лист, виданий у відповідності до рішення суду від 09 грудня 2014 року у справі №263/11957/14-ц, котрим вирішено стягнути з [PERSON], аліменти на користь [PERSON]. на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 12.11.2014 року, до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановами старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 18.03.2015 року ВП №46911867 та ВП №46911956 було відкрито виконавче провадження за вищевказаними матеріалами. У листі Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.09.2015 року міститься інформація про те, що [PERSON] 01 квітня 2015 року перетнув державний кордон України, відомості щодо його місця перебування відсутні. 31 липня 2015 року позивачка звернулася до Жовтневого РВ ММУ ГУ МВС України із вимогою притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON], [INFO], котрий злісно ухиляється від сплати аліментів на її користь на утримання дитини, [PERSON], 2014 року народження. У зв'язку з цим, 31 липня 2015 року слідчим було внесено відомості до ЄРДР за ознаками ст.164 КК України. Згідно висновку Жовтневої районної адміністрації від 09 лютого 2016 року відповідач не з'явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 20 січня 2016 року. Інформація про його місце перебування відсутня. Із витягу з кримінального провадження №12015050770002871 слідує, що відносно останнього внесені відомості до ЄРДР за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання малолітнього. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина, з метою захисту прав та інтересів дитини, [PERSON] має бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. При зміні свого ставлення по відношенню до дитини, відповідач не позбавлений можливості поновити свої батьківські права. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі ст.ст.164, 165, 180 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved