Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка та її представник просять суд визнати недійсним кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (каса) №351/4191ВСL1A, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», ПрАТ «Ренесанс Життя». При цьому посилаються на те, що від імені ПАТ «Платинум Банк» договір підписано головою правління Франківською О.В. з застосуванням відтворення технічними друкованими засобами підпису вказаної особи, а тому недодержана письмова форма договору і договір є нікчемним. Також посилаються на те, що вказаний договір містить положення про третейське застереження, яке є недійсним. Представник відповідача ПрАТ «Ренесанс Життя» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення проти позову в яких зазначив, що [PERSON] своїм підписом підтвердила і засвідчила, що з Умовами споживчого кредитування банку ознайомилась та зобов'язується виконувати. Крім того, вона засвідчила, що зміст ст..ст.6, 627, 207 ЦК України їй роз'яснено, що зі зразками підписів уповноважених осіб сторін ознайомлена та надає згоду щодо такої письмової форми цього договору (п.6 прикінцевих положень кредитного договору). Щодо вимог про недійсність п.5.1 вказаного кредитного договору представник зазначив, що до [PERSON] не застосовується закон про захист прав споживачів. Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника (каса) №351/4191ВСL1A, згідно якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом (а.с.6). В п.6.5 вказаного вище кредитного договору зазначено, що він укладений в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, що даний договір укладений відповідно до ст..ст.6,627,207 ЦК України шляхом підписання зі сторони Позичальника цього договору та з нанесеними на нього типографськими засобами відбитку печаток та підписів уповноважених осіб банку та страховика. Позичальник [PERSON] своїм підписом підтвердила і засвідчила, що з Умовами споживчого кредитування банку ознайомилась та зобов'язується виконувати. Крім того, вона засвідчила, що зміст ст..ст.6, 627, 207 ЦК України їй роз'яснено, що зі зразками підписів уповноважених осіб сторін ознайомлена та надає згоду щодо такої письмової форми цього договору (п.6 прикінцевих положень кредитного договору). З урахуванням викладеного, вимог ст..ст.6, 627, 207 ЦК України, посилання позивачки та її представника на те, що від імені ПАТ «Платинум Банк» договір підписано з застосуванням відтворення технічними друкованими засобами підпису, а тому недодержана письмова форма договору і договір є нікчемним, не заслуговують на увагу. Зважаючи на те, що сторони в договорі домовилися про таку форму підписання договору, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що договір укладений з недодержанням письмової форми, а тому суд відмовляє у визнанні недійсним вказаного договору з цих підстав. Щодо вимог про недійсність п.5.1 вказаного кредитного договору суд враховує наступне. В п.5.1 вказаного договору зазначено, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним, або випливають з нього у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення, або визнання недійсним, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків або в постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» відповідно до їх регламентів за вибором позивача. Згідно із ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди», до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст..6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: п.14 - справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки)Частину першу статті 6 доповнено пунктом 14 згідно із Законом N 2983-VI ( 2983-17 ) від 03.02.2011 . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що п.5.1 вказаного кредитного договору не відповідає вимогам ст..6 Закону України «Про третейські суди», бо [PERSON] є споживачем, у тому числі послуг банку. З урахуванням вимог ч.1 ст..203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, у відповідності до ст.215 ЦК України суд визнає недійсним п.5.1 вказаного договору. При цьому суд враховує, що відповідно до ст..217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що можна обґрунтовано припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього п.5.1 вказаного договору.

Outcome: partial