Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день проживає разом з нею, та перебуває на її утриманні. Батько [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Відповідач поступово самоусунувся від виховання своєї дитини, не цікавиться своєю донькою. За весь період життя її дитини, всі фінансові питання пов`язані з її утриманням, з лікуванням лягли на неї. Звернувшись до опікунської ради Аульської селищної ради за її заявою було вирішено порушити питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Висновком Аульської селищної ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньки. Відповідач про день слухання справи сповіщений належним чином, заперечень чи відзиву згідно ст.178 ЦПК України суду не надав, причину неявки не повідомив. Згідно пояснень третьої особи -органу опіки та піклування Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області Чепак В.О. від виконання батьківських обовязків ухиляється, не приймає участі у вихованні дитини, має негативний вплив на її життя. Третя особа - служба у справах дітей Криничанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомили, пояснень чи заперечень не надавали. Перевіривши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] є батьком неповнолітньї доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, повторно виконкомом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №02. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, про що органом опіки та піклування Аульської селищної ради надано висновок №05 про доцільність позбавлення батьківських прав від 14.03.2019 року. Дитина знаходиться на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач всупереч вимогам ст.150 СК України не виявляє бажання щодо виховання та утримання своєї дитини та не виконує обов`язків по піклуванню нею. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального усвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Отже, враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved