Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 730 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що відповідач коштів на утримання дітей не виділяє, у зв'язку з чим просить стягнути з нього аліменти. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, від неї надійшла заява, у якої вона зазначає, що підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Приймаючи до уваги, що відповідач - [PERSON] мешкає у Російській Федерації, відповідно до ч. 7 ст. 76, ст. 132 ЦПК України та умов Конвенції про правову допомогу у правових відносинах з цивільних, сімейних та кримінальних справ, яка підписана 22 січня 1993 року у місті Мінськ Республіки Білорусія, судом було надіслане судове доручення до компетентного суду Російської Федерації про вручення копії позовної заяви з доданими до неї документами, судової повістки та допиту відповідача по суті поданої заяви, результати якого надійшли на адресу суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Разом з цим, на адресу суду Компетентним Судом Російської Федерації надіслано протокол судового засідання по цивільній справі, з якого вбачається, що відповідач відмовляється утримувати своїх неповнолітніх дітей, оскільки бажає забрати до себе на виховання одну дитину. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, беручи до уваги думку позивачки, яка у адресованій суді заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 2-3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У зв'язку з цим у суду є достатні підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON]. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має мінливий та нерегулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення дітей, які потребують матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, відсутність у останнього постійного місця роботи та заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки у розмірі 730 гривень щомісячно, саме такий розмір буде достатнім для утримання дітей та [PERSON], враховуючи всі його доходи, в змозі його виплачувати. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи наведене,

Outcome: approved