Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 32\~500,00 гр. депозитного вкладу за Договором-заявою про банківський строковий вклад /депозит/ «Пенсійний» № 300937/61209/370-14 від 06.10.2014 року та 21\~611,00 дол. США депозитного вкладу за Договором про банківський строковий вклад /депозит/ «Пенсійний» №23886/370-13 від 08.08.2013 року № 300937/61209/370-14»Пенсійний». Посилається в позові на те, що 06.10.2014 року між нею та відповідачем був укладений Договір строкового банківського вкладу № № 300937/61209/370-14. За умовами договору вона передала банку грошові кошти в розмірі 32\~500, 00 гр. на 370 днів. Згідно з п.5 договору вона, як вкладник, має право вимагати дострокового повернення суми вкладу, подавши за 10 днів до передбачуваної дати розірвання договору відповідну заяву. 09.02.2015 року вона звернулася до відповідача з заявою про дострокове повернення депозиту та відсотків за користування коштами, однак її звернення залишилося без уваги. Крім того, 08.08.2013 року між нею та відповідачем був укладений Договір про банківський строковий вклад /депозит/ «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті № 23886/370-13. При укладенні даного договору нею було внесено 9846,00 дол. США. Відповідно до п.2.2.2 договору клієнт має право поповнювати вклад протягом всього строку дії договору шляхом внесення готівки в касу банку. З огляду на це вона неодноразово вносили кошти на поповнення вкладу, загальна сума якого складає 21\~611, 00 дол. США Відповідно до п.2.2.4 договору вона, як вкладник, має право вимагати дострокового повернення вкладу, подавши за 10 днів до передбачуваної дати розірвання договору відповідну заяву. 09.02.2015 року вона звернулася до відповідача з заявою про дострокове повернення депозиту та відсотків за користування коштами, однак її звернення залишилося без уваги. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки та її представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про чзадоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу/депозиту/ одна сторона/банк/, що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму/вклад/,що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Встановлено, що 06.10.2014 року між сторонами був укладений Договір строкового банківського вкладу № № 300937/61209/370-14, за умовами якого позивачка передала банку грошові кошти в розмірі 32\~500, 00 гр. на 370 днів з 06.10.2014 рок удо 11.10.2015 року. Згідно з п.2 договору за час користування коштами вкладу банк нараховує та виплачує вкладникові процента за ставкою 23,35% річних. При укладенні договору сторони дійшли згоди, що в порядку п.5 договору позивачка, як вкладник, має право вимагати дострокового повернення суми вкладу, подавши за 10 днів до передбачуваної дати розірвання договору відповідну заяву. 09.02.2015 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про дострокове повернення депозиту та відсотків за користування коштами, однак її вимога банком виконана не була, грошові кошти не повернуті до цього часу. / а.с. 6 12 / Крім того, 08.08.2013 року між сторонами був укладений Договір про банківський строковий вклад /депозит/ «Пенсійний» на 370 днів в іноземній валюті № 23886/370-13. При укладенні даного договору позивачкою було внесено в касу банку 9846,00 дол. США. Відповідно до п.2.2.2 договору клієнт має право поповнювати вклад протягом всього строку дії договору шляхом внесення готівки в касу банку. Скориставшись своїм правом, позивачка неодноразово вносили кошти на поповнення вкладу, загальна сума якого складає 21\~611, 00 дол. США Відповідно до п.2.2.4 договору позивачка, як вкладник, має право вимагати дострокового повернення вкладу, подавши за 10 днів до передбачуваної дати розірвання договору відповідну заяву. 09.02.2015 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про дострокове повернення депозиту та відсотків за користування коштами, однак її звернення залишилося без виконання, кошти не повернуті до цього часу. / а.с. 13 29 / Відповідно до ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Як встановлено вище, в порушення умов договору відповідач суму вкладу за укладеними договорами банківського вкладу на вимогу позивачки не повернув, не дивлячись на своєчасно подану нею заяву про це, як передбачено умовами договору, за 10 днів до передбачуваної дати повернення вкладу. Відповідно до ст.\~ст.\~526 та 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач неналежним чином виконав умови укладених з позивачкою Договорів банківського вкладу, а тому її вимоги є обґрунтованими. Звертаючись до суду позивачка просить стягнути суму депозитного вкладу за договором» №23886/370-13 від 08.08.2013 року в валюті депозиту доларах США. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За таких обставин, встановлення умовами договору повернення депозитного вкладу в валюті вкладу, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 243, 60 гр. сплаченого нею при зверненні до суду судового збору. В той же час, відповідно до ст.4 ч.2 п.1 Закону України « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору на момент звернення позивачки до суду становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, виходячи з розміру позовних вимог на момент звернення позивачки до суду з врахуванням сум депозитного вкладу за договором №23886/370-13 від 08.08.2013 року в перерахунку на гривню / 21611 дол. США х 26, 85 = 623\~477, 35 гр./, позивачкою при зверненні до суду мало бути сплачено 3654, 00 гр. судового збору. З врахуванням сплачених нею 243, 60 гр. судового збору та задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 3410, 40 гр. судового збору.

Outcome: approved