Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач Одеський університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути на його користь з відповідача витрати на утримання в навчальному закладі в сумі 8032,97 грн, обґрунтовуючи вимоги тим, [PERSON] в 2012 р. була зарахована курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», була поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, про що свідчить витяг з наказу від 15.08.2012 р. № 82/ос. Між Одеським університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в м.Севастополі, та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця, згідно з яким [PERSON] навчалася за рахунок коштів державного бюджету. 20.05.2014 р. курсант 2-го курсу [PERSON] звернулась до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням та відповідно до наказу від 21.05.2014 р. № 66 о/с відрахована з університету за власним бажанням та звільнена з органів внутрішніх справ України. Відповідач не виконав умови договору, а саме п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 п.2.3, а також порушив п.3 договору, в якому передбачені підстави для відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв»язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідач навчалася в Одеському університеті внутрішніх справ з 15.08.2012 р. по 21.05.2014 р. і витрати, пов»язані з її утриманням у вищому навчальному закладі становлять 8032,97 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву до суду, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просив розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.09.2012 року між Одеським університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в м.Севастополі, та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця за державним замовленням, за умовами якого позивач зобов'язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку відповідача згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів бакалавр за напрямом «право», забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням, а відповідач зобов'язався виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня та після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена замовником і відпрацювати не менше трьох років. Згідно витягу з наказу Одеського університету внутрішніх справ № 82 о/с від 15.08.2012 року [PERSON] зарахована курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки «Правоохоронна діяльність», поставлена на всі види продовольчого та речового утримання, з випалатою грошового забезпечення, з 15 серпня 2012 року. Судом встановлено, що наказом Одеського університету внутрішніх справ № 66 о/с від 21.05.2014 року [PERSON] відрахована з університету та звільнена з органів внутрішніх справ України за власним бажанням 21 травня 2014 р. Відповідно до п.2.3.6 договору від 03.09.2012 року, укладеного між Одеським університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в м.Севастополі, та [PERSON], остання зобов'язувалась у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими у п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно п.3.1 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відповідно до п.п.2, 3 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, відшкодування здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі. З наявних в матеріалах справи довідок вбачається, що фактичні витрати на підготовку [PERSON] за весь термін навчання з 15.08.2012 р. по 21.05.2014 р. становлять 8032,97 грн., які складаються з: грошового утримання у розмірі 4482,06 грн., речового забезпечення - 1227,0 грн., витрат на оплату комунальних послугі - 2323,91 грн. Відповідно до положень ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно з ч.1 ст.6 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється у судовому порядку. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення витрат за навчання обґрунтовані та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8032 грн. 97 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved