Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 28), просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2007 року, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 800 грн. щомісяця на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісяця, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що у них різні характери та погляди на сімейне життя і це привело до того, що вони з листопада 2014 року не проживають однією сім'єю. На примирення не згодна. При таких обставинах позивачка вважає, що їх шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню. Також вказує на те, що від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона не працює, вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, у зв'язку з чим звернулася з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала і пояснила, що з листопада 2014 року вини не проживають разом, на примирення категорично не згодна. Також пояснила, що від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, та взагалі не цікавиться дітьми. Відповідач до судового засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій вказав, що позовну заяву в частині розірвання шлюбу визнає в повному обсязі і просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнала частково та пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на місяць на двох дітей, до досягнення ними повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини він позов не визнає, оскільки не має матеріальної можливості сплачувати аліменти. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, приймаючи до уваги заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено у судовому засіданні, 27.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 136, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.8). Від шлюбу вони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7), які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області № 672 від 16.07.2015 року (а.с.10). Подружнє життя сторін не склалося і вони не підтримують подружні стосунки з листопада 2014 року. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Судом встановлено, що відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків на утриманні не має, він не працює, у теперішній час заходиться на лікуванні у зв»язку з посттравматичною епілепсією, про що свідчать довідки (а.с. 15-19, 23, 24, 29), але він є працездатним. Само по собі знаходження у лікарні не свідчить про те, що особа не може працювати, про що стверджував у судовому засіданні його представник. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, і враховуючи, що утримання неповнолітніх дітей є обов»язком, а не правом батьків, позовна заява в частині стягнення аліментів на дітей підлягає задоволенню - у розмірі 800 грн. на місяць на утримання кожної дитини, до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісяця не підлягають задоволенню, оскільки позивачка у судовому засіданні не довела, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Outcome: partial