overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики, який мотивувала тим, що [PERSON], [INFO] отримав у позику від [PERSON], грошові кошти у сумі 3000000 (три мільйони) гривень, які зобов'язався повернути до 01.06.2015 р., проте у вказаний термін [PERSON] позику не повернув, на прохання Позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не прореагував та в усній формі відмовився сплатити заборгованість. На підставі наведеного позивачка просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 3000000,00 (три мільйони) грн. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, справу просила розглядати у її відсутності, на заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідна. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Боргову розписку [PERSON] від 01.06.2014 р., суд встановив, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 3000000,00 грн., які зобовязався повернути до 01.06.2015 р., у визначений термін [PERSON] грошові кошти не повернув, борг визнав, але в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, а тому суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підтсавним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Наведені вище обставини ніким не оспорюються, а тому доведенню не підлягають, і оскільки відповідачем добровільно умови договору не виконані, суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 3000000,00 (три мільйони) гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом, яким просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики, який мотивувала тим, що [PERSON] [INFO] отримав у позику від [PERSON], грошові кошти у сумі 3000000 (три мільйони) гривень, які зобов'язався повернути до 01.06.2015 р., проте у вказаний термін [PERSON] позику не повернув, на прохання Позивача про добровільну сплату заборгованості ніяким чином не прореагував та в усній формі відмовився сплатити заборгованість. На підставі наведеного позивачка просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 3000000,00 (три мільйони) грн. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, справу просила розглядати у її відсутності, на заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідна. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зокрема: Боргову розписку [PERSON] від 01.07.2014 р., суд встановив, що [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 3000000,00 грн., які зобовязався повернути до 01.07.2015 р., у визначений термін [PERSON] грошові кошти не повернув, борг визнав, але в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань, а тому суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підтсавним та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Наведені вище обставини ніким не оспорюються, а тому доведенню не підлягають, і оскільки відповідачем добровільно умови договору не виконані, суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 3000000,00 (три мільйони) гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулая до суду із вищевказаним позовом, зазначивши, що 13 травня 1989 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. З відповідачем проживає окремо та не підтримує відносин. Позивачка у судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просить розгляд справи без її участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони з 13.05.1989 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] видане 13.05.1989 року виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області. Сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

позивачка звернулись до суду з даним позовом в якому зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] В будинку за вищевказаною адресою на даний час зареєстровані вона /позивачка/, її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], мати позивачки [PERSON] та чоловік [PERSON] Оскільки відповідач з серпня 2012 року не проживає за вищевказаною адресою, добровільно знятись з реєстрації відмовився то просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, оскільки більше року не проживає в будинку без поважних причин. Позивачка до суду не з'явилась, а представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю, а справу просить розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст 405 ч. 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] та підтверджується договором-дарування від 07 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Трачук В.Є, зареєстрованого в реєстрі за № 1285 і свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 вересня 2013 року. Згідно акту комісії Підгайчиківської сільської ради від 03.04.2015 року в будинку за вищевказаною адресою зареєстровані: позивачка, [PERSON]., діти позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], мати позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON]., який з серпня 2012 року по даний час не проживає у спірному житловому будинку, не здійснював жодних витрат по його утриманню, оплаті комунальних послуг і інших платежів тобто втратив інтерес до житла в якому зареєстрований. Таким чином відповідач більше року, а саме з 2012 року по даний час без поважних причин не проживає у спірному житлі, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житлом. Встановлене судом підтверджується копією договору-дарування від 07 жовтня 2013 року, копією свідоцтва про право власності, актом комісії Підгайчиківської сільської ради від 03.04.2015 року, Довідкою про склад сім'ї Підгайчиківської сільської ради від 20.03.2015 року, Довідкою Підгайчиківської сільської ради від 01.12.2014 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст. 405 ч. 2 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

позивачка звернулись до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В будинку за вищевказаною адресою на даний час зареєстровані вона /позивачка/, її син [PERSON], мати позивачки [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] Оскільки відповідач з червня 2013 року не проживає за вищевказаною адресою, добровільно знятись з реєстрації відмовився то просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, оскільки більше року не проживає в будинку без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст 405 ч. 2 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії [NUMBER]. В будинку за вищевказаною адресою згідно довідки Отинійської селищної ради № 603 від 30.03.2015 року зареєстровані: позивачка, [PERSON], син позивачки [PERSON], мати позивачки [PERSON] та колишній чоловік відповідач [PERSON], який з червня 2013 року по даний час не проживає у спірному житловому будинку, не здійснював жодних витрат по його утриманню, оплаті комунальних послуг і інших платежів тобто втратив інтерес до житла в якому зареєстрований. Таким чином відповідач більше року без поважних причин не проживає у спірному житлі, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житлом. Встановлене судом підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності, довідкою Отинійської селищної ради № 603 від 30.03.2015 року, актом Отинійської селищої ради від 30.03.2015 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 14.05.2014 року, копією свідоцтва про народження та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст. 405 ч. 2 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулись до суду позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти останнього з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин не проживає з 2005 року в квартирі [ADDRESS], та не сплачує комунальні послуги. В зв'язку з чим позивачка вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в судове засідання, також, не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 листопада 1979 року [PERSON] - батьком позивачки було отримано ордер № 44072 на жиле приміщення [ADDRESS]. В даній квартирі, загальною площею 19,0 кв.м. позивачка та її рідний брат - [PERSON] були прописані та проживали в даній квартирі. Відповідно до довідки по формі 3 у спірній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.9). Спірна квартира не приватизована. З 2005 року відповідач в спірній квартирі не проживає та не сплачує комунальні послуги, особистих речей в квартирі немає В зв'язку з заборгованістю між КП «Житловик» та позивачкою було складено договір № 218 від 21.02.2007 про реструктуризацію за житлово-комунальні послуги, договір № 434 від 28.02.2007 року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та типовий договір № 1416 від 05.10.2012 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно складених актів від 27.02.2007 року, 01.04.2011 року, 18.10.2011 року, 16.05.2012 року, 04.10.2013 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає з 2005 року. Згідно ст.71 ЖК України визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинках державного чи громадського фонду допускається у випадках відсутності наймача понад шість місяців. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад шість місяців не мешкає у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачка звернулись з позовом в суд до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. В судове засідання [PERSON] подала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. З матеріалів позовної заяви вбачається, що 21.01.2016р. помер батько позивачки [PERSON], який на день смерті проживав і якому належав житловий будинок по вул. Франка, 5 в с. Крилос, Галицького району, Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 78159.27грн., який за життя не оформив права власності на будинковолодіння. Заповіт на спадкове майно від імені [PERSON] не посвідчувався. 25.03.2016р. державний нотаріус позивачці відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності підтверджуючих право власності документів на житловий будинок в звязку з чим вимушена звернутись в суд. Просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно за померлим батьком. Крилосівська сільська рада направила в суд заву в якій позовні вимоги визнала повністю, не заперечила в їх задоволенні, справу просить розглядати в відсутності її представника. Суд заслухавши позовну заяву, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.01.2016р. помер батько позивачки [PERSON], який на день смерті проживав і якому належав житловий будинок по вул. Франка, 5 в с. Крилос, Галицького району, Івано-Франківської області, інвентаризаційною вартістю 78159.27грн., який за життя не оформив права власності на будинковолодіння: житловий будинок загальною площею 95.6м2 та господарські споруди; літню кухню, стодолу, сарай, вбиральню, ворота, огорожу. Заповіт на спадкове майно від імені [PERSON] не посвідчувався. Дані обставини підтверджується копіями свідоцтв про: народження 1-НМ №307165 від 25.03.2016р. [PERSON]Ю, про укладення шлюбу 1-НМ №336000 від 20.10.1979р.,, про смерть 1-НМ №223068 від 25.01.2016р., [PERSON], 1-НМ №089899 від 30.09.2009р. [PERSON] технічного паспорта житлового будинку, довідками Крилосівської сільської ради, Галицького району від 10.03.2016р. №157, від 13.06.2016р. №№375, 376 про те, що заповіт на майно від імені [PERSON]. в сільській раді не посвідчувався, який що на день смерті 21.01.2016р. був зареєстрованим та проживав [INFO] і з яким проживала позивачка, її чоловік та їхня дочка, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.03.2016р., довідки ТзОВ від 13.06.2016р. № 13-06.16р. про технічні характеристики зазначеного вище домоволодіння вартістю 78159.27грн. (а.с. 7-19). За таких обставин, суд вважає, що за позивачкою слід визнати права власності на спадкове нерухоме майно будинковолодіння, вс. Крилос, Галицького району по вул. І.Франка, 5, яке на день смерті належало її батьку. На підставі викладеного ст. 316, 321, 392, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачка звернулись з позовом в суд до відповідачів про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди. ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ………………………........................................… ……………………………………………………………… …………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

Позивачка звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані у її будинку з 2004 р., але не проживає в ньому більш ніж 5 років. На даний час він проживає в м. Києві. Посилаючись на те, що [PERSON] не проживає у приналежному їй будинку більш ніж 1 рік без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в її будинку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлені належним чином. Суд розглянув справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів у заочному провадженні. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши надані по справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власник будинку [ADDRESS] (а.а.7). З 06.10.2004 р. у вказаному будинку зареєстрований відповідач, але в ньому не проживає з 2009 р. (а.с.4-6). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік. Та обставина, що відповідач, який доводиться онуком позивачки, не проживає з 2009 р. в її будинку, а на даний час проживає зі своєю матір'ю в м. Києві, підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути розірваний у випадку систематичного невнесення наймачем квартирної плати за комунальні послуги. Таким чином, суд вважає, що відповідач, який не проживає у будинку позивачки більш ніж рік без поважних причин, має бути визнаний таким, що втратив право користування приналежним їй житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка звернулися до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між нею і відповідачем був укладений договір купілі - продажу № 2707 від 17.04.1998 року житлового будинку № 62 по вул. Жовтнева в с.м.т. Підгородня Первомайського району Миколаївської області. Зазначений договір вони зареєстрували та посвідчили в Первомайській філії Південної товарної Біржи, не знаючи про те, що згідно законодавства такий договір потребує обовязкового нотаріального посвідчення. Всі умови договору і позивачі, і відповідач виконали. У звязку із зазначеним позивачка просить визнати угоду дійсною. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила постановити рішення яким визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 62 по вул. Жовтневі в с.м.т.Підгородня Первомайського району Миколаївської області з господарськими будівлями і спорудами. Відповідач [PERSON] в судвому засіданні повністю визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву із клопотанням про розгляд у відсутнісь представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.1998 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 2707 житлового будинку № 62, по вул. Жовтнева в с.м.т.Підгородня Первомайського району Миколаївської області . Всі умови зазначеного договору позивачем та відповідачами виконані. Зазначені обставини відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України є підставою для визнання договору дійсним. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі в силу ст. 220 ЦК України. Слід визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 62, по вул. Жовтнева в с.м.т.Підгородня Перовмайського району Миколаївської області.

Outcome: approved