Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: житловий будинок № 44, що розташований по вул. Пожарського, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 60,6 кв.м, житловою площею 56,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», бані літ. «В», літньої кухні літ. «Д», убиральні літ. «Г», сараю літ. «С», сараю літ. «Є», споруд № 1-6, вказуючи, що 09 квітня 2015 року помер її рідний батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як її мати [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка не може в зв'язку з тим, що померлим не було належним чином оформлено право власності на приналежний йому житловий будинок, у зв'язку з чим позивачка звертається до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, представила заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2015 року помер рідний батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом на житловий будинок № 44, що розташований по вул. Пожарського, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 60,6 кв.м, житловою площею 56,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», бані літ. «В», літньої кухні літ. «Д», убиральні літ. «Г», сараю літ. «С», сараю літ. «Є», споруд № 1-6. В встановлений законом шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, що померлим при житті не було оформлено правоуставнолюючі документи на спірний житловий будинок. Однак, факт підтверджуючий належність спірного житлового будинку померлому [PERSON] підтверджується довідкою Шабівської сільської ради № 1071 від 23.09.2015 року, технічною документацією, що знаходяться у матеріалах справи. Відкриту після смерті батька спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки постійно проживала в будинку разом з померлим до дня його смерті, на даний час продовжує проживати в спірному будинку, підтримуючи будинок у господарському порядку, сплачуючи усі податки та комунальні платежі, а також проводить ремонти, оброблює закріплену за будинком земельну ділянку, здійснюючи діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Таким чином, позивачка фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її батька [PERSON], який помер 09.04.2015 року. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка. Факт, підтверджуючий, що позивачка являється донькою померлому спадкодавцеві підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЕР № 432680 від 31.10.1974 року. Після одруження позивачка змінила прізвище з «Цавенко» на «Іванова», згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії III-ЖД № 330034 від 26.01.1991 року. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивачка від спадщини не відмовлялася, заяв не подавала, тому є єдиною спадкоємицею спірного майна, оскільки її мати [PERSON] відмовилась від спадщини на користь позивачки. Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: житловий будинок № 44, що розташований по вул. Пожарського, в с. Шабо, Білгород-Дністровського району, Одеської області, та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 60,6 кв.м, житловою площею 56,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», бані літ. «В», літньої кухні літ. «Д», убиральні літ. «Г», сараю літ. «С», сараю літ. «Є», споруд № 1-6, яке відкрилось за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 09.04.2015 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, попередньо встановивши факт приналежності спірного житлового будинку померлому.

Outcome: approved