Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тією обставиною, що відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO], що і вказано у свідоцтві про народження. Шлюб з відповідачем був укладений 06.12.2008 р., на теперішній час шлюбно - сімейні відносини припинені, у зв'язку з втратою взаєморозуміння та кохання між сторонами. Останнім часом відповідач матеріально не допомагає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на отримання дитини у розмірі 2000 грн. , крім того розірвати шлюб, на примирення не згодна. Позивачка в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу та стягненні аліментів на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, проти стягнення аліментів також не заперечував, але вказав, що офіційно не працює, згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2008 р., шлюб зареєстрований в Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] вказаний відповідач [PERSON], матерю вказана позивачка [PERSON]. Як витікає з матеріалів справи, позивач та відповідач разом не мешкають з березня 2012 р., вказану обставину сторони підтвердили в судовому засіданні, дитина мешкає разом з матерю та знаходиться на її утримання, вказані обставини не оскаржуються відповідачем. На думку суду, причини по яких позивач наполягає на розірванні браку є поважними, сім'я існує формально, оскільки сімейні відносини подружжя не підтримує біля року, сумісного господарства не ведуть, інших яких-небудь інтересів між ними немає, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згоден на розірвання шлюбу, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сталі неможливими. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України по рішенню суду засоби на утримання дитини присуджуються в частки від доходу матері, батька та в твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ст. 183 ч.1 Сімейного кодексу України частку заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, встановлює суд. На думку суду, розмір аліментів на утримання дитини необхідно встановити у розмірі 700 грн. з урахуванням стану здоров'я та матеріального положення дитини, тієї обставини, що відповідач не працює. Підстав для стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. не має, оскільки даних, що відповідач отримує будь - які види доходів, суду не надано. Згідно з вимогами ст. 79 Сімейного кодексу України , аліменти присуджуються по рішенню суду з дня подання позовної заяви. Таким чином, суд доходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів засновані на Законі та підлягають частковому задоволенню . Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial