Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Дитина перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 06.07.2012 року у справі №1716/2325/2012 було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходів), відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дитини. З огляду на зазначене, позивачка звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, визначивши їх розмір в ј частці від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У строк, встановлений судом, відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає про неспроможність сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою. На підтвердження даного факту зазначає, що він сплачує аліменти ще на двох дітей від першого шлюбу у розмірі 33,3 % від доходу. Загалом розмір аліментів, які він сплачує, перевищує половину його доходу. Крім того зазначає, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, а тому значну частину коштів він витрачає на придбання для них ліків, а також для власного лікування. За таких обставин, покликаючись на положення ст. 182, 192 СК України, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Надала пояснення щодо вищезазначених обставин. Додатково пояснила, що вона не може надати доказів того, що з часу постановлення рішення суду про стягнення аліментів її майновий стан погіршився, а майновий стан відповідача покращився. Між тим зауважує, що в неї є ще двоє дітей від другого шлюбу, а тому вважає, що заявлений нею позов підлягає до задоволення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав пояснення, які ітендичні тим, що зазначені у відзиві. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та надав пояснення, які ітендичні тим, що зазначені у відзиві. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 06.07.2012 року у справі №1716/2325/2012 було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходів), відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що з часу постановлення судового рішення: \~ \~ \~ \~відбулося зростання цін; \~ \~ \~ \~виникли додаткові витрати на дитину \~ \~ \~ \~в неї народилось ще двоє дітей у іншому шлюбі, а тому вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, і отримуваних аліментів недостатньо для утримання дитини. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: \~ \~ \~ \~зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, \~ \~ \~ \~погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, \~ \~ \~ \~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як видно, цей перелік обставин відрізняється від переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст.182 СК України). Він є вичерпним і вужчим. В судове засідання не були надані належні і допустимі докази того, що позивачка чи відповідач: \~ \~ \~ \~мають погіршення чи покращення стану здоров`я на час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів (01.10.2019 р.) та на час розгляду справи судом порівно з тим, який існував станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (06.07.2012 р.), \~ \~ \~ \~мають погіршення чи покращення майнового стану на час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів (01.10.2019 р.) та на час розгляду справи судом порівно з тим, який існував станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (06.07.2012 р.) \~ \~ \~ \~мають зміни у сімейному стані, або є в наявності інші обставини, які були б відмінні від тих, які існували станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (01.10.2019 р.) і на даний час, і давали б суду підставу для задоволення заявленого позову. Адже обов`язок з утримання двох дітей від другого шлюбу має покладатися на батька цих дітей, як і на матір дітей, і не може бути покладеним на відповідача шляхом збільшення розміру аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини - доньки [PERSON] . Суд при постановленні рішення повинен зважити на всі фактично обставини справи, та у зв`язку з цим прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення. У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд позбавлений можливості задоволити заявлений позов у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю. За таких умов слід відмовити в його задоволенні. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed