Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 16.07.2005року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1446. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Від початку спільного проживання у сім'ї панували любов, повага та злагода. Однак з часом стосунки між ними погіршилися настільки, що з 2017року сторони перестали проживати разом. Усі намагання щодо налагодження особистих стосунків бажаного результату не дають, натомість постійно виникають сварки та непорозуміння, свідком яких є син. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вони не здатні більше підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побутову сімейних відносин між собою. Спочатку сторони намагалися обговорити сімейні проблеми, спокійно вирішити їх, проте жодних результатів не досягнули. У сімейних стосунках нічого не змінювалося, тому відносини переросли у ворожі. Позивачка зазначає, що неповнолітній син [PERSON] після розірвання шлюбу проживатиме із нею за адресою: [ADDRESS]. Із посиланням на вимоги ст.ст. 24,55,56,110 СК України просить розірвати шлюб не надаючи строк на примирення, оскільки це лише погіршить стан їх відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. 16.10.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, на примирення не згідна. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 16.07.2005року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 1446 (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та їх неповнолітнього сина. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved