Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду, в якому посилаючись на те, що її чоловікові [PERSON], що помер [INFO], на праві спільної сумісної власності з нею належала земельна ділянка площею 0,0634 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зазначаючи, що вона після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, оскільки з ним разом проживала, однак цю спадщину на частку у спільній власності на вказану земельну ділянку оформити не має можливості через не визначення їх часток у спільній сумісній власності, просить суд визначити їхні, а саме її та її померлого чоловіка частки на зазначену вище земельну ділянку як рівні - по ? частки за кожним. До початку судового засідання від позивачки та відповідача надійшли заяви, в яких позивачка просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, відповідач також просив розглянути справу за відсутності його представника, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 638805 від 03.05.08 р., виданого на ім'я [PERSON], вбачається, що земельна ділянка площею 0,0634 га, розташована у [ADDRESS], належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується списком співвласників ділянки. Із свідоцтва про смерть [PERSON] видно, що він помер [INFO], у зв'язку з чим після його смерті відкрилася спадщина, а саме на його невизначену частку на вказану земельну ділянку. Довідкою від 19.03.13 р. з місця проживання померлого підтверджується, що на день його смерті з ним проживала та була зареєстрована його дружина - позивачка у справі, яка в такому разі відповідно до вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Однак позивачка в даному випадку позбавлена можливості виконати свій обов'язок - отримати свідоцтво про право на спадщину на частку вказаної вище земельної ділянки, оскільки як її частка, так частка її померлого чоловіка у їхній спільній сумісній власності не визначені. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Шлюбного договору між позивачкою та її померлим чоловіком не укладалось, інших домовленостей між ними стосовно розмірів часток у належній їм на праві спільної сумісної власності майні не існувало. За таких обставин суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, у зв'язку з чим розмір часток її та її померлого чоловіка у належному їм на праві власності майні слід визначити як рівні - по ? частки. На підставі наведеного,

Outcome: approved