Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 43 625 гривень 50 копійок, та судовий збір в розмірі 1 762 гривні 00 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 листопада 2016 року, о 02 години 15 хвилин на вул. Юрківській при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Межигірської в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіля марки «PEUGEOT», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, у справі № 758/14896/16-п, водія [PERSON], [INFO], визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП, що сталася з вини водія [PERSON], був пошкоджений автомобіль марки «DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Віталійовтчу, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово». Згідно Звіту № 5649/11/16 від 16 листопада 2016 року, про вартість матеріального збитку, завданого пошкодження транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «Сател Груп», вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «PEUGEOT», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу становить 43 075,51 грн. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON], не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 344 від 17.01.2017 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та [PERSON] грошові кошти в розмірі 43 075,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 344рв, від 18.01.2017 року. 12 вересня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками повернувся до суду «за закінченням терміну зберігання», а позивачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано 28 вересня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2016 року, о 02 години 15 хвилин на вул. Юрківській при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Межигірської в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], автомобіля марки «PEUGEOT», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 гривень. На даний час постанова Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER] належить на праві власності [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Здорово» на підставі Полісу № АЕ-№ 8929434 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з терміном дії з 14 червня 2016 року по 13 червня 2017 року включно. При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAEWOO», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована, що підтверджується відомостями Центральної бази даних МТСБУ. Згідно Звіту № 5649/11/16 від 16 листопада 2016 року, про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ТОВ «Сател Груп», вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «PEUGEOT», державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу становить 43 075, 51 грн. 11 січня 2017 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому, 17 січня 2017 року позивачем було винесено наказ № 344 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]», за яким було розраховано до сплати на рахунок [PERSON] відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 075,50 гривень, яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 344рв від 18 січня 2017 року. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 43 625,50 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved