Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач надав до суду позовну заяву, в якій просить зобовязати відповідача знести (демонтувати) два самочинно встановлених металевих гаража, які розташовані за адресою: м. Одеса, 17 Лінія, буд. 16. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що, відповідно до договору від 20 жовтня 1973 року, [PERSON] належить 1/2 частини домоволодіння № 15, по 17-тій Лінії, у м. Одесі В акті від 14 квітня 2016 року та листі за № П-688, складених за наслідками перевірки 18 квітня 2016 ОСНКМ «Тульський» в м. Одесі, зазначено, що відповідачем самовільно, без дозволу та затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, самочинно встановлено два металевих гаража, які розташовані за адресою: м. Одеса, 17 Лінія, буд. 16. Київською районною адміністрацією Одеської міської ради 17 травня 2016 року було прийняте розпорядження за № 357 про зобовязання [PERSON] знести (демонтувати) два самочинно встановлених металевих гаража, які розташовані за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 17 Лінія, буд. 16, однак відповідачем це не було виконано. Факт того, що гаражі є самовільними, визнається самою [PERSON] у своїй заяві 30 травня 2016 року, адресованої заступникові голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Відповідно до 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно зі ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved