Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач КС «Добросвіт» звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення відсотків за договором кредиту. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2007 року між Кредитною спілкою «Добросвіт» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00199, за яким позичальник отримала кредит в сумі 12200 грн, строком на 36 місяців під 36% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 03.07.2010 року. В якості забезпечення своїх позовних зобов»язань за кредитним договором між позикодавцем, позичальником, [PERSON] та [PERSON] укладено 03.07.2007 року договора поруки № 00199/1 та № 00199/2. Поручителі зобов»язались відповідати перед позикодавцем за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором. Постільки зобов»язання виконувались неналежним чином, 12.01.2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси стягнуто з відповідачів солідарно на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитним договором в сумі 12063 грн, станом на 30.10.2008 року, яка складалась з 9006,18 грн - несплачена основна сума боргу, 3057 грн - несплачена сума відсотків за користування кредитом.. Рішення набрало законної сили. Винесення рішення не припинило кредитні зобов»язання між сторонами. Згідно п.6.5 Кредитного договору в разі прострочення позичальником строків сплати суми відсотків більш ніж на 10 днів та на загальну суму більш як 2% від суми залишку за кредитом, кредитування позичальника здійснюється за подвійною ставкою - 72% річних. Цей розмір застосовується до всієї суми кредиту та прострочених відсотків. Таким чином, заборгованість позичальника по відсоткам становить з 30.10.2008 року по 20.01.2015 року в сумі 56 599,52 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу 56 599,52 грн та понесені судові витрати. В ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів відсотки за користування кредитними коштами за період з 30.10.2008 року по 17.03.2015 року в сумі 61869,80 грн. В судовому засіданні представник позивача Вишнева Ю.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] проти позову заперечували з посиланням на пропуск строку позовної давності. Відповідач [PERSON] надала суду клопотання про розгляд справи в її відсутність в зв»язку зпогіршенням стану здоров»я.. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2007 року між Кредитною спілкою «Добросвіт» та [PERSON] ( на теперішній час прізвище змінено на [PERSON] в зв»язку з укладенням шлюбу), укладено кредитний договір №00199, за яким позичальник отримала кредит в сумі 12200 грн строком на 36 місяців під 36% річних з терміном остаточного погашення не пізніше 03.07.2010 року. В якості забезпечення своїх позовних зобов»язань за кредитним договором між позикодавцем, позичальником та [PERSON] та [PERSON] укладено 03.07.2007 року договора поруки № 00199/1 та № 00199/2. Поручителі зобов»язались відповідати перед позикодавцем за своєчасне та повне виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором. Постільки зобов»язання виконувались неналежним чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів і 12.01.2009 року рішенням Соснівського районного судом м. Черкаси стягнуто з відповідачів солідарно на користь КС «Добросвіт» заборгованість за кредитним договором в сумі 12063 грн , станом на 30.10.2008 року, яка складалась з 9006,18 грн - несплачена основна сума боргу, 3057 грн - несплачена сума відсотків за користування кредитом.. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.( ст. 627 ЦК ). Розмір та порядок плати за користування кредитом визначений в кредитному договорі укладеному між кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] З даними умовами договору позичальник був ознайомлений і згідний, про що свідчить її підпис в кредитному договорі. Таким чином, виходячи з принципу свободи договору, встановленого ст.3 ЦК України, умови плати за кредит, узгоджені сторонами в договорі, є законними та такими, що підлягають виконанню сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Заперечуючи проти позову, відповідачі та представник відповідачів просив суд застосувати до даних правовідносин строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст.. 257 ЦК України, Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності пов»язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов»язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Як встановлено в судовому засіданні, 12.01.2009 року Соснівським районним судом винесено рішення щодо стягнення з відповідачів тіла кредиту та відсотки. Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що після винесення рішення, відповідачкою [PERSON] сплачувались платежі на виконання рішення суду, щодо відсотків які нараховувались відповідачам з 30.10.2008 року, жодного платежу відповідачами проведено не було. Даний факт в судовому засіданні підтвердила відповідач [PERSON]. Як зазначили відповідачі, до 21.01.2015 року кредитна спілка жодного повідомлення щодо наявності заборгованості по відсоткам не направляла. Відповідно п.31 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз»яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв»язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З позовом до суду позивач звернувся 21.01.2015 року, тобто з пропуском терміну позовної давності, так як строк дії кредитного договору закінчився 03.07.2010 року, а тому необґрунтованим є посилання представника позивача на те, що строк дії кредитного договору закінчується після сплати всіх платежів.. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed