Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в 2001 році шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], вказує, що на даний час дочка навчається на першому курсі юридичного факультету денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковича, тому потребує матеріальної допомоги, однак батько добровільно надавати допомогу на доньку відмовляється, в зв'язку з чим була вимушена звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти на період навчання в розмірі ? частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, однак не довше, ніж до досягнення нею 23-х років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує у їх задоволені. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України «якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України». В судовому засіданні встановлено та доведено, що батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва по народження серії [NUMBER] від 22.07.1996 року. [PERSON] на даний час дійсно навчається на першому курсі юридичного факультету денної форми навчання Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковича, що підтверджується довідкою № 659 від 23.06.2014 р., виданою Чернівецьким національним університетом. Оскільки ст. 199 СК України передбачає в обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, що розміщена в главі 16 цього Кодексу, а також зважаючи на те, що особа яка досягла вісімнадцятирічного віку є повнолітньою, а тому положення глави 15 СК України не можуть бути застосовані у даному випадку, тобто аліменти не можуть стягуватися в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою. Згідно ст. 6 СК України - «Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved