Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила розірвати її шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 4500,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що між нею та відповідачем 23.09.1995 року укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносини між ними припинені 18.03.2009 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Відповідач проживає окремо, спорів щодо міжця проживання дитини між сторонами не було, оскільки відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. Також позивач зазначає, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання спільної доньки. Витрати на утримання дитини несе позивачка особисто, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Враховуючи вищенаведене просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував частково, посилаючись на те, що він надає фінансову допомогу своїй дочці, проте не регулярно, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі так як з листопада 2013 року був звільнений з роботи і на даний час не працює та знаходиться на обліку у районному центрі зайнятості. Вказав, що опікується крім того, хворою матір'ю. Разом з цим, з урахуванням матеріального становища, вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 350,00 грн. щомісячно. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 23.09.1995 року Центральним відділом реєстрації шлюбів з Державним центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1982. Спільне життя сторін не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Що стосується стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід зазначити наступне. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] Також встановлено, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дочки, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, проте надає матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно. Разом з цим, як вбачається з пояснень відповідача, він з листопада 2013 року був звільнений з роботи і на даний час не працює. Проте, відповідач вважає за можливе надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 350,00 грн. Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 4500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Як встановлено вище, на даний час відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому аліменти підлягають до стягнення в твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову - 15.05.2015 року і до повноліття дитини. При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини та враховуючи це не приймає до уваги його пояснення. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial