Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 травня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають з позивачкою та її мамою [PERSON] у її житловому будинку. Діти практично перебувають на повному утримані позивачки. 10 грудня 2019 року позивачкою була подана заява до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Основною причиною розпаду їхньої сім`ї послужило те, що вони останні 4 роки не підтримують фактичні шлюбні відносини, адже останній період позивач працює та проживає в м. Вараш Рівненської області, приїжджає додому один раз на тиждень, та й ці дні проходять у сварках та конфліктах. Доньці позивач дає 100 грн., а сину - 75 грн. на тиждень, це все в чому полягає його батьківська турбота та обов`язок по утриманню сім`ї. Син [PERSON] навчається у 1-Г класі Дубенського НВК «ЗНЗ-ДНЗ» Рівненської області, як наслідок потребує вже більших витрат на одяг, взуття, шкільні потреби та приладдя. Донька [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря-ендокринолога в КНП «МП» ДМР, потребує медикаментозного лікування та періодичного обстеження. Вона навчається у 8-Б класі Дубенської гімназії № 2, як будь-яка дівчинка-підліток, вона потребує додаткових затрат відповідно до потреб її фізіологічного розвитку. Позивачці не завжди вдається самостійно забезпечити доньку та сина навіть самим необхідним, не говорячи вже про якісь додаткові бажання та потреби. На даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби їхніх спільних з відповідачем дітей одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування необхідних гуртків. Крім того, на утриманні позивачки перебувають і батьки пенсіонери: мати - [PERSON] , [INFO] , та батько - [PERSON] . [INFO] , який потребує постійного медикаментозного лікування. Позивачка працює медичною сестрою, в 2016 році її була присвоєно вища категорія « Сестринська справа». Але на жаль усі ці досягнення не дуже впливають на розмір її заробітної плати, яка, як практично і в усіх працівників медичної сфери, сягає мінімального розмір - наразі близько 5000,00 грн. Разом з тим, відповідач має непогану місячну заробітну плату, він приїжджає на два дні в тиждень до будинку мами позивачки, де вона проживає з дітьми, та навіть не допомагає із оплатою комунальних послуг. Відповідач працює в 2 ДПРЧ 2ДГІРЗ ГУ ДСНС України в Рівненській області з 2011 року. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивачка змушена звертатися до суду, з позовом про стягнення аліментів. Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, де позов вважає безпідставним та необґрунтованим. Пояснює, що бажає бачитися та спілкуватися з дітьми [PERSON] і [PERSON] , навіть попри те, що позивачка активно налаштовує дітей проти нього. Окрім того, відповідач систематично бере участь в матеріальному забезпеченні дітей. Він постійно надавав кошти як дітям, так і безпосередньо колишній дружині, забезпечував їх продуктами харчування, іншими необхідними речами, оплачував садочок для молодшого сина. Вимога позивачки про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідні донька та син, яких він любить і буде матеріально допомагати. 31 березня 2020 року Наказом начальника ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області відповідача було звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України, припинено контракт та знято з усіх видів забезпечення. А відтак його матеріальне забезпечення не дозволяє сплачувати аліменти, які просить позивачка. Окрім того, відповідач зазначає, що відповідно до результатів дослідження магнітно-резонансної томографії в нього наявні явища остеохондрозу та згідно виписки з медичної картки наявність симптомів виразкової хвороби. Після звільнення та фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою, відповідач проживає зі своїми непрацездатними батьками, які перебувають на його утримані - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просить позов задовольнити частково, призначити сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 його заробітку, щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Підтвердила той факт, що відповідач неодноразово перераховував грошові кошти на її рахунок. Представник позивачки- [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позивачка не отримувала відзив на позовну заяву від відповідача тому вважає, що такий відзив та докази до нього не можуть бути прийняті до уваги суду. Зазначила, що позивачці важко із зарплатнею у сумі 4000 гривень не лише утримувати дітей, але і сплачувати комунальні послуги, разові допомоги відповідача недостатні для утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти з моменту пред`явлення позову до суду. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] її батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 10). Позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 травня 2004 року м. Дубно відділ РАЦС Рівненської області, після укладення шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки виданої ТзОВ «Житловик-Дубно» від 25.11.2019 № 289 (а.с. 12). [PERSON] навчається в 8-Б класі Дубенської гімназії № 2, згідно довідки № 91/01-31 від 26.11.2019 (а.с. 16). [PERSON] навчається у 1-Г класі Дубенського НВК ЗНЗ ДНЗ Рівненської області, згідно довідки № 22 від 27.11.2019 (а.с.17). Позивачкою був поданий позов про розірвання шлюбу з відповідачем до Дубенського міськрайонного суду 10.12.2019 (а.с. 18-19). Згідно відмітки у трудовій книжці серія [NUMBER] [PERSON] працює в КЗ «Міська поліклініка» Дубенської міської ради на посаді сестри медичної (а.с. 21-25). Загальна суму доходу позивачки за період з 01.05.2019 по 31.10.2019 становить 33652 грн. 84 коп., згідно довідки виданої КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради» від 26.11.2019 № 318 (а.с. 26). Згідно довідки № 323, виданої КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради» від 29.11.2019 та виписки з історії розвитку дитини [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в лікаря-ендокринолога (а.с. 28,29). Згідно витягу з постанови лікарського-консультативної комісії № 286 від 01.12.2019 [PERSON] по стану здоров`я постійно потребує медикаментозного лікування (а.с. 31). Згідно відповіді на адвокатський запит від 09.01.2020 № 01-01/09 посадовий оклад [PERSON] становить 4920 грн., згідно усіх нарахувань. щомісячне грошове забезпечення становить 16574 грн. 61 коп. (а.с. 42). Згідно витягу з наказу від 31.03.2020 № 72о/с начальника ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області [PERSON] було звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил України, припинено контракт та знято з усіх видів забезпечення (а.с. 70-71). Згідно наявних у матеріалах справи чеків відповідачем неодноразово в період 2017-2019 років відповідачці були перераховані грошові кошти та оплачено послуги за дитячий садок [PERSON] . Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Виходячи з наведених позивачкою доводів та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволеню. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 768 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою була оплачена правнича допомога у сумі 1839 грн. 20 коп. що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 49 (а.с. 36). За таких обставин,

Outcome: approved