Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до суду і до виповнення йому 23-х років або до закінчення навчання. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час син навчається і знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у його вихованні та не надає матеріальної допомоги як батько дитини. У 2010 році, в звязку з різними поглядами на сімейні стосунки, несумісністю характерів та неможливістю подальшого спільного проживання, шлюб сторін фактично припинив своє існування. Відповідач проживає окремо, а позивачка залишилася проживати з дитиною. Дитина з моменту свого народження по даний час проживає разом з матірю [PERSON], 30.12.2016 року син досяг повноліття, відповідач виплачував аліменти на утримання сина до досягнення повноліття, після чого виплата припинилась, але син продовжує навчання та являється студентом 3-го курсу денного відділення спеціальності «Розробка програмного забезпечення» ВСП Тальнівського будівельно-економічного коледжу Уманського національного університету садівництва з 01.09.2014 року по 30.06.2018 рік, а тому надалі потребує кошти на утримання. Самостійно, без участі батька дитини, позивачка не має змоги утримувати їхнього спільного сина, тому просить стягнути аліменти. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та уточнила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від всіх доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на період навчання по 30.06.2018 року, підтримавши уточнені вимоги. Відповідач [PERSON], який в установленому законом порядку повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про що в справі є підтвердження, повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Оскільки заперечень проти заочного розгляду справи не має, справу можна розглянути у відсутність позивача та у відсутність відповідача, в порядку заочного провадження у відповідності до ст.224 ЦПК України, за наявними у справі доказами, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3ст.10,ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачка [PERSON] є громадянкою України та уродженкою [INFO], що проживає за адресою: [INFO] про що свідчить фотокопії її паспорта(а.с.8) Відповідач [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], а матірю є [PERSON], на підтвердження чого свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.2). Мати [PERSON] працює в ПАТ «Звенигородський сироробний комбінат» на посаді Спеціаліст по обсл. клієнтів, про що свідчить відповідна довідка від 07.02.2017 року № 320 видана ПАТ «Звенигородським сироробним комбінатом» (а.с.7). Як, вбачається із судового рішення Звенигородського районного суду від 29.01.2010 року, сторони шлюб розірвали (а.с.9). Згідно довідок виданих ВСП Тальнівським будівельно-економічним коледжем Уманського національного університету від 10.02.2017 року [PERSON] являється студентом 3-го курсу денного відділення спеціальності «Розробка програмного забезпечення» ВСП Тальнівського будівельно-економічного коледжу Уманського національного університету садівництва з 01.09.2014 року по 30.06.2018 рік, та як студенту здійснюється нарахування стипендії в сумі 622,00 грн. (а.с.4-5). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач та позивачка у рівних частках зобов'язані нести витрати на утримання сина, як такого що продовжує навчання. В судові засідання [PERSON] не являвся, хоча про розгляд справи був завчасно повідомлений про що свідчить поштове повідомлення про вручення, де він особисто розписався, з чого вбачається про його незацікавленість. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може її надавати оскільки жодних заперечень від нього не надходило. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. Згідно ст.200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, а отже згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується із відповідача у дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved