Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~06/05/07-НВклн від 03.07.2007 року в розмірі 643\~445,01 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки з відповідача [PERSON], а саме: на квартиру загальною площею 69,32 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; та визнати за позивачем право власності на зазначену квартиру. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, заявив клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч.4 ст.\~169, ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, обовязок надання яких покладається на сторони по справі. 03 липня 2007 року ВАТ «Кредитпромбанк» уклав з [PERSON] кредитний договір №\~06/05/07-НВклн, відповідно до умов якого банк зобовязався відкрити позичальнику на купівлю нерухомості не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію в доларах США в межах загальної суми 56\~825,00 доларів США терміном по 02 липня 2028 р. (включно) та сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 12,7 % річних (а.с.7-13). [PERSON] підписала вказаний договір, отже погодилась з усіма його пунктами та зобовязалася їх виконувати (а.с.13). Крім того, 03 липня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, (а.с.35-38), за яким [PERSON] поручилася квартирою\~№4 будинку №42 по вулиці Гудименка у місті Запоріжжя щодо належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором №\~06/05/07-НВклн. 26 червня 2013 року право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк» (а.с.49, 50-52). Згідно ст.\~526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 28.07.2015 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку (а.с.88) становить 643\~445 грн. 01 коп. і складається з: заборгованості за кредитом 520\~615,93\~грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом 122\~829,09 грн. Про необхідність погашення заборгованості банк письмово повідомляв [PERSON] відповідною вимогою (а.с.43), але спір в досудовому порядку урегульовано не було. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 589, 590 ЦК України у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимоги дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві(ч.1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 3, 4 ЦПК України). Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором №\~06/05/П01/07-Нвклн від 03 липня 20107 року [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на нього за позивачем ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved