Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивачка у липні 2018 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 30.10.1999 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. За час шлюбу у них народилось двоє дітей - син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Син у 2016 році вступив до Полтавського коледжу нафти і газу і в цьому році завершив навчання на ІІ курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 28 лютого 2020 року. [INFO] року йому виповнилося 18 років. На період навчання син зареєстрований та проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. У вільний від навчання час син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Донька також зареєстрована разом з нею, проте з 04 вересня 2017 року по 31 серпня 2021 року навчатиметься в технікумі ім. Станіслава Конарського в місті Ополе-Любельське (Польща). Неповнолітня донька потребує належного забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений на одну дитину відповідного віку Державним бюджетом України, тобто 1944 грн. Такий рівень вона (позивачка) самостійно не може забезпечити. У зв'язку із навчанням зростають потреби доньки. Для навчання в технікумі - харчування, купівлі одягу, взуття, проживання, повинні докладатися зусилля обох батьків. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, здійснюючи роздрібну торгівлю, має стабільний дохід та можливість забезпечувати не тільки свої потреби, а й виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дітей. Посилаючись на указані обставини, позивачка просила суд: 1) стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 1500 грн., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 1500 грн., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до закінчення ним навчання але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою суду від 30.07.2018 року суддею Щербаченко М.В. було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У подальшому, внаслідок повторного перерозподілу справи, який відбувся у зв'язку з припиненням повноваження щодо здійснення правосуддя судді Щербаченко М.В., дану справу передано у провадження судді Тростянецького районного суду Сумської області Маслову В.В. Ухвалою суду від 29.10.2019 справу прийнято до свого провадження суддею Масловим В.В. та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, повторно розпочавши розгляд справи по суті. Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, за змістом якого він повністю заперечує проти позовних вимог і просить суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю вимог. Пояснюючи це тим, що він займається підприємницькою діяльністю і постійно утримує спільних дітей. На даний час син навчається в м.Полтава і він щомісячно витрачає кошти на його утримання та навчання, також допомагає і донці, яка навчається в Польщі. Тому він не може нести подвійне фінансове навантаження, тобто утримувати дітей та сплачувати аліменти. Він сам хворіє та потребує дороговартісного лікування. Відповідачу відомо, що позивач працює в Польщі і також має можливість приймати участь в утриманні доньки. Позивач у судове засідання не з'явилась, направила свого представника, який у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що діти у вільний від навчання час проживають разом із ним. На утримання дітей він щомісячно витрачає значно більше коштів ніж просить стягнути позивачка, тому не бачить необхідності у стягненні аліментів. Разом з позивачкою у них була домовленість, що він більше допомагає сину, а вона донці. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в позові, посилаючись на те, що позивачкою не доведений факт утримання нею дітей. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони є батьками повнолытнього [PERSON], [INFO] та неповнолытньоъ [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7,8). Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду. (а.с.86) Відповідно до довідки про склад сім'ї позивач зареєстрована разом з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] (а.с.13). Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, як вбачається з наведених норм, утримання дитини може здійснюється за домовленістю між батьками дитини. За відсутності такої домовленості право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання, також має той з батьків, з ким син чи дочка проживає. З пояснень відповідача судом встановлено, що між ним та позивачкою існувала усна домовленість про те, що він переважно буде утримувати їх спільного сина, а вона доньку. Факт такої домовленості підтвердив і представник позивача. Відповідач виконує вказану домовленість та надає утримання своєму сину. Крім того, відповідач здійснює витрати на свою неповнолітню доньку. Зазначене, зокрема, підтверджується поясненнями відповідача, який вказав, що надає кошти своїй донці, коли вона проживає в Україну та коли від'їжджає до Польщі. Також утримує свого сина який навчається, надаючи йому кошти на харчування, одяг, особисті витрати. Вказані обставини підтверджуються і показаннями допитаного як свідка [PERSON], який зазначив, що коли він навчався на 1-2 курсі батьки здійснювали витрати на його утримання порівну. Останнім часом, коли мати поїхала до Польщі, він перебуває на утриманні батька. На даний час батько надає йому кошти на проїзд до місця навчання 200 грн. на тиждень та на харчування 1000 грн. на тиждень. Також купує одяг і взуття, оплатив навчання водійських курсів вартістю приблизно 3-4 тис. грн. На всі вихідні він приїжджає додому та проживає разом з батьком. Сестра проживає і навчається в Польші. Витрати на її утримання здійснює переважно мати. Коли сестра приїжджає додому то батько також надає їй кошти, не ухиляється від її утримання. Представник позивача в ході судового розгляду справи також не заперечував проти того, що відповідач надає утримання дітям, разом із тим, вказав, що позивачка бажає отримувати регулярну фінансову підтримку на утримання дітей, без скандалів. Розглядаючи питання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] суд бере до уваги те, що обоє вони навчаються та проживають окремо від батьків. Так, повнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає в гуртожитку у м. Полтава (а.с.10), а неповнолітня [PERSON] хоча зареєстрована разом з батьками у м. Тростянець проте фактично проживає у Польщі, де і навчається.(а.с.12-13) Згідно з поясненнями представника позивача та поясненнями відповідача, у вільний від навчання час, [PERSON] та [PERSON] проживають у будинку, у якому зареєстровані їх батьки, за адресою [ADDRESS]. З пояснень представника позивача та відповідача вбачається, що позивачка з вересня 2018 року виїхала до Польщі, де працює та проживає, окремо від дітей. За таких обставин, беручи до уваги те, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання, має той з батьків, з ким син чи дочка проживає, суд, з огляду на відсутність належних доказів проживання позивачки разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed