Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, посилаючись на те, що відповідачі за надані позивачем послуги зобов`язані щомісячно вносити на його рахунок оплату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Однак, відповідачі добровільно не проводять оплату за надані послуги протягом тривалого проміжку часу, внаслідок чого, за період з 01.11.2015 р. по 01.07.2018 р. виникла заборгованість у розмірі 23 705,02 грн., яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла, яке займають відповідачі та їм відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення нарахування та оплати послуг за опалення і гаряче водопостачання. Також, з`ясовано, що позивачем проведений запуск системи опалення по [ADDRESS], що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2015 р. - 2016 р., 2016 р. - 2017 р. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу УРСР, Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.66 Житлового кодексу УРСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.66 Житлового кодексу УРСР). Відповідно до ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу УРСР, наймач та члени сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Згідно повторної виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання, виданої КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 16.11.2018 р., відповідачі не проводили оплату за опалення та гаряче водопостачання з 01.11.2015 р. по 01.07.2018 р., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 23 705,02 грн. 17.04.2018 р. за вих. № 1016/17/361 КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» направило на адресу відповідачів письмове попередження із пропозицією оплатити борг, однак сума заборгованості в установлений законом термін оплачена не була. У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved