Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: 2/3 частини земельної ділянки площею 4,38 га, масив № 25-г, ділянка № 170 розташовану на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ОД № 095898 від 26.03.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315/12, кадастровий номер 5120885100:01:003:0023 яка належить [PERSON], як цілої окремої частки. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим звертається до суду з зазначеним позовом. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні просила суд винести рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2013 року помер рідний батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 359192, актовий запис № 9. Після смерті батька відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 4,38 га, масив № 25-г, ділянка № 170 розташовану на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ОД № 095898 від 26.03.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315/12, кадастровий номер 5120885100:01:003:0023, яка належить [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, було втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку. Згідно з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем часом народження цієї особи. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Факт, підтверджуючий, що позивачка являється донькою померлого спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження серії 111-ЖД № 337919 від 20.03.1982 року та свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕТ № 12630 від 06.07.2007 року. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач від спадщини не відмовлялася, заяв не подавала. Крім позивачки спадкоємцями за законом є її брат [PERSON], який відмовився від спадщини на користь позивача, згідно заяви у матеріалах справи та [PERSON], яка має право на 1/3 частину спадкового майна. . Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори № 2114/01-16 від 24.10.2015 року повідомлено, що відкрита спадкова справа № 52/ до майна померлого 28.12.2013 року [PERSON], з заявами звернулися: [PERSON] дружина померлого, [PERSON] донька померлого, [PERSON] син померлого, відмовився від спадщини на користь [PERSON]. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки спадкодавця, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України - захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Враховуючи, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: 2/3 частини земельної ділянки площею 4,38 га, масив № 25-г, ділянка № 170 розташовану на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії ОД № 095898 від 26.03.2004 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 315/12, кадастровий номер 5120885100:01:003:0023 яка належить [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню попередньо встановивши факт приналежності земельної ділянки померлому.

Outcome: partial