Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в обґрунтування якого зазначила, що 28 жовтня 2005 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу позивач [PERSON] та [PERSON] мають дитину [PERSON] , 2007 року народження. [INFO] [PERSON] помер. За час шлюбу, а саме 06 червня 2011 року, на підставі договору купівлі-продажу, [PERSON] та [PERSON] набули на праві спільної сумісної власності наступне майно: 21/100 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 807 кв. м. та в цілому складається з : житлового будинку з прибудовами літ. «А-1», житловою площею : 73,6 кв.м., загальною площею 102,6 кв.м; житлового будинку з прибудовами літ. «Б-1», житловою площею 50,9 кв. м, загальною площею 63,2 кв.м.; сараїв літ. «Ф», «Д», «Е»; льохів літ. «Н», «О», «П», «В»; літньої кухні літ. «Р», гараж літ. «У»; вбиралень літ. «Х», «Ц», «З», «М», душів літ. «С», «Т»; огорожі № 3,9; навісу літ. «Ч», вимощення літ. «І». Загальна вартість вищевказаного майна згідно договору купівлі-продажу складає 156405,42 грн. 06 червня 2011 року, позивачем [PERSON] була надана нотаріальна заява про згоду купівлі її чоловіком вищевказаної власності. В позовній заяві про розлучення, позивач [PERSON] не просила суд поділити спільно нажите за час шлюбу майно та встановити його правовий режим і виділити частки сторін. Постановою № 3665/02-31 від 14 вересня 2018 року, державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на Ѕ частку від належних 21/100 часток в праві спільної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці площею 807 кв.м. Позивач [PERSON] вважає, що майно набуте під час шлюбу з [PERSON] належить їй на праві спільної сумісної власності. Тому позивач просила визнати недійсною постанову № 3665/02-31 від 14 вересня 2018 року, державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевої О.Ю. та визнати за нею 21/200 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . розташоване на земельній ділянці площею 807 кв. м. та в цілому складається з : житлового будинку з прибудовами літ. «А-1», житловою площею : 73,6 кв.м., загальною площею 102,6 кв.м; житлового будинку з прибудовами літ. «Б-1», житловою площею 50,9 кв. м, загальною площею 63,2 кв.м.; сараїв літ. «Ф», «Д», «Е»; льохів літ. «Н», «О», «П», «В»; літньої кухні літ. «Р», гараж літ. «У»; вбиралень літ. «Х», «Ц», «З», «М», душів літ. «С», «Т»; огорожі № 3,9; навісу літ. «Ч», вимощення літ. «І». Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкові від 10 квітня 2019 року позовна заява [PERSON] , була залишена без руху, з наданням часу для усуненні вказаних недоліків. 26 квітня 2019 року позивачем [PERSON] було усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог\~ст. 274 ЦПК України. \~\~\~\~ Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 05 червня 2019 року від відповідача Державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевої О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення відповідач зазначив. [PERSON] звернулась з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності після померлого [INFO] її колишнього чоловіка [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS] , на Ѕ частку від належних 21/100 частки в праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-1» та літ. «Б-1» з надвірними будівлями [ADDRESS] . Відповідно до наданих доказів [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] . При цьому він помер вже після розірвання шлюбу, що підтверджується заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова, від 12.01.2017 року, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, набрало законної сили 01.02.2017 року. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Отже на день смерті [PERSON] не перебував у шлюбі з [PERSON] Діючим законодавством не передбачена можливість видачі нотаріусом свідоцтва про право власності колишньому чоловіку або дружині в разі смерті одного з колишнього подружжя. Таке свідоцтво видається тільки за умови, що на момент смерті одного з подружжя шлюб існував, тобто на момент смерті особа, яка звернулася з видачею свідоцтва, перебувала у шлюбі з померлою особою. На день смерті [PERSON] , [PERSON] не була його подружжям, отже вона не має права на отримання відповідного свідоцтва. Крім того, відповідач зазначила, що в частині вимоги про визнання права власності на 21/200 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спір в цій частині є штучним, оскільки між нею та позивачкою не існує та не може існувати будь-якого спору стосовно будь-яких прав на вказане домоволодіння або його частину. Заяв та клопотань сторонами до суду не подано. Судом встановлені такі обставини. 06 червня 2011 року, на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] право власності на 21/100 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 807 кв. м. та в цілому складається з : житлового будинку з прибудовами літ. «А-1», житловою площею : 73,6 кв.м., загальною площею 102,6 кв.м; житлового будинку з прибудовами літ. «Б-1», житловою площею 50,9 кв. м, загальною площею 63,2 кв.м.; сараїв літ. «Ф», «Д», «Е»; льохів літ. «Н», «О», «П», «В»; літньої кухні літ. «Р», гараж літ. «У»; вбиралень літ. «Х», «Ц», «З», «М», душів літ. «С», «Т»; огорожі № 3,9; навісу літ. «Ч», вимощення літ. «І». Загальна вартість вищевказаного майна згідно договору купівлі-продажу складає 156405,42 грн. Зазначена обставина підтверджується даними договору купівлі продажу від 06 червня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Єніною Л.В., р. [INFO] . за № 2584. 06 червня 2011 року, позивачем [PERSON] була надана нотаріальна заява про згоду купівлі її чоловіком домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії витягу з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав від 30 червня 2011 року за [PERSON] зареєстровано на праві власності домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , сторони у шлюбі перебували з 28 жовтня 2005 року, в шлюбі народився син [PERSON] , 2007 року народження. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Постановою № 3665/02-31 від 14 вересня 2018 року, державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., позивачці [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на Ѕ частку від належних 21/100 часток в праві спільної власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що розташоване на земельній ділянці площею 807 кв.м. Як вбачається з постанови, свою відмову нотаріус мотивував тим, що [PERSON] на момент звернення з заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право власності, не була дружиною [PERSON] , а шлюб між ними було розірвано 12 січня 2017 року. Відповідно до ч.1 - 4, ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1, ч.3, ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Належних відповідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України та допустимих доказів про те, хто був власником частини житлового будинку на момент смерті [PERSON] , позивачем не надано. Згідно ст. 34 Закону України «Про нотаріат», п.4.14 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року, за № 282/20595, нотаріуси видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Згідно форми 18 додатку до Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року 3253/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року № 1318/18613, нотаріус видає свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Згідно пункту 1.1 глави 11 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року, за № 282/20595, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Згідно пункту 2.1 зазначеної глави порядку при видачі свідоцтва нотаріус вимагає документ, який посвідчує шлюбні відносини, в порядку встановленому чинним законодавством. Таким чином на день смерті [PERSON] [PERSON] не перебувала з ним у шлюбі, а діючим законодавством не передбачена можливість видачі нотаріусом свідоцтва про право власності колишньому чоловіку або дружині в разі смерті одного з колишнього подружжя. Таке свідоцтво видається тільки за умови, що на момент смерті одного з подружжя шлюб існував, тобто на момент смерті особа, яка звернулася за видачою свідоцтва, перебувала у шлюбі з померлою особою. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у суду відсутні підстави для визнання постанови № 3665/02-31 від 14 вересня 2018 року, державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевої О.Ю. незаконною та для її скасування або визнання неправомірною. \~ \~ \~ \~Одночасно з вимогою про визнання недійсною постанови нотаріуса, позивач просила визнати за нею 1/2 частину домоволодіння. Суд виходячи з положень ст. 12, ст. 13 ЦПК України, вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає з наступних підстав. Позивачем [PERSON] відповідачем у справі було визнано приватного нотаріуса. Відповідно до приписів ст. 13, ст. 51 ЦПК України, відповідача у справі визначає саме позивач. Доказів того, що між позивачем та відповідачем державним нотаріусом Грошевою О.Ю. виник спір про право суду не надано. Звернення з вимогою до неналежного відповідача є підставою для відмои у задоволенні позову. Відмова у задоволенні позову в частин визнання права власності не позбавляє право звернутися з позовом до спадкоємців її колишнього чоловіка або інших заінтересованих осіб з аналогічним позовом. \~

Outcome: dismissed