Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути в її користь 9708,10 грн. пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка покликалася\~на те,\~що відповідач\~у справі\~її колишній\~чоловік,\~шлюб з\~яким розірвано\~у 2010\~році.\~За час\~перебування у\~шлюбі у\~них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~разом з\~нею та\~перебуває на\~її утриманні. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2011 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Проте обов`язку щодо сплати аліментів відповідач належним чином не здійснював, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за вказаним виконавчим документом, яка становить 31864,50 грн. Разом з тим, з часу присудження аліментів потреби дитини значно зросли. Вона отримує мінімальну зарплату, а тому не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки є молодим, здоровим, інших утриманців та аліментних зобов`язань не має. Вважає, що відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати аліментів, що порушує права та інтереси сина [PERSON] , а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.10.2007 /а.с. 10/. Згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.10.2010 у справі № 2-2472/1010 позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбу, який розірвано 15.10.2010 /а.с. 9/. Згідно з довідкою Комунального підприємства «Управляюча компанія «Мрія» № 94 від 16.01.2020 [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] /а.с. 11/. Згідно з виконавчим листом № 2-2803/2011, виданим відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2011 про стягнення аліментів, з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно /а.с. 8, 12/. Згідно зі ст.\~212\~ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Слід зазначити, що вищевказана правова позиція підтверджена правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво19). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Разом з тим, суд враховує, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що сторони є батьками сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а відповідач дитиною не цікавиться, аліменти на його утримання не сплачує, хоча в силу закону зобов`язаний це робити. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість відповідача [PERSON] щодо сплати аліментів складає 31864,50 грн. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працює в ФОП [PERSON] як штатний працівник за основним місцем праці на посаді касира торговельного залу, загальна сума її доходу за період з 01.10.2019 по 16.03.2020 становить 24214,05 грн., про що свідчить довідка про доходи № 1 від 16.03.2020. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року пo 30 червня становить 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня 1779 грн. При цьому, відповідно до Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Разом з тим, згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що розмір доходу позивачки [PERSON] є очевидно недостатній для самостійного утримання сина [PERSON] , чим були б порушені права дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з того, що обов`язком щодо утримання дитини є рівною мірою як матері, так і батька, враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не є інвалідом, участі в додаткових витратах на дитину не бере, матеріальне становище його сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого підлягають стягненню аліменти, та інші обставини, визначені ст. 182 СК України, що мають значення для справи, а також те, що на даний час змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку порівняно з попередніми роками та вік дитини, а відповідно зросли потреби щодо забезпечення та створення умов життя, необхідних для її гармонійного розвитку. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити, розмір аліментів змінити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Виконавчий лист № 2-2803-201105, виданий відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2011 про стягнення аліментів, слід відкликати. Щодо вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Статтею 196\~СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня, - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Наведений порядок обчислення пені за несплату аліментів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналізуючи розрахунок заборгованості по аліментах, суд встановив, що нарахуванню пені підлягає період з 28.01.2016 (дата відкриття виконавчого провадження) по 01.01.2020 (дата, на яку представлено розрахунок заборгованості [PERSON] ) Вище дослідженими обставинами справи встановлено, що відповідач [PERSON] зобов`язаний був сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2011 у справі № 2-2803/11. Відповідач аліменти не сплачував у встановленому розмірі. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах у відповідача [PERSON] є заборгованість зі сплати аліментів перед [PERSON] станом на 01.01.2020 у розмірі 31864,50 грн. У зв`язку з наведеним, пеня за прострочення сплати аліментів складає: 2016 рік: лютий 500 х 31(03) х 0,01 = 155 грн.; березень 500 х 30(04) х 0,01 = 150 грн.; квітень - 500 х 31(05) х 0,01 = 155 грн.; травень 500 х 30(06) х 0,01 = 150 грн.; червень - 500 х 31(07) х 0,01 = 155 грн.; липень - 500 х 31(08) х 0,01 = 155 грн.; серпень - 500 х 30(09) х 0,01 = 150 грн.; вересень - 500 х 31(10) х 0,01 = 155 грн.; жовтень - 500 х 30(11) х 0,01 = 150 грн.; листопад - 500 х 31(12) х 0,01 = 155 грн.; грудень - 500 х 31(01) х 0,01 = 155 грн.; Всього пеня за прострочення сплати аліментів за 2016 рік складає 1685 грн. 2017 рік: січень - 500 х 28(02) х 0,01 = 140 грн.; лютий - 500 х 31(03) х 0,01 = 155 грн.; березень - 500 х 30(04)х 0,01 = 150 грн.; квітень - 500 х 31 (05)х 0,01 = 155 грн.; травень 500 х 30(06) х 0,01 = 150 грн.; червень - 500 х 31(07) х 0,01 = 155 грн.; липень - 500 х 31(08) х 0,01 = 155 грн.; серпень - 500 х 30(09) х 0,01 = 150 грн.; вересень - 500 х 31(10) х 0,01 = 155 грн.; жовтень - 500 х 30(11) х 0,01 = 150 грн.; листопад - 500 х 31(12) х 0,01 = 155 грн.; грудень - 500 х 31(01) х 0,01 = 155 грн.; Всього пеня за прострочення сплати аліментів за 2017 рік складає 1825 грн. 2018 рік: січень - 500 х 28(02) х 0,01 = 140 грн.; лютий - 500 х 31(03) х 0,01 = 155 грн.; березень - 500 х 30(04)х 0,01 = 150 грн.; квітень - 500 х 31(05)х 0,01 = 155 грн.; травень 500 х 30(06) х 0,01 = 150 грн.; червень - 500 х 31(07) х 0,01 = 155 грн.; липень - 500 х 31(08) х 0,01 = 155 грн.; серпень - 500 х 30(09) х 0,01 = 150 грн.; вересень - 972 х 31(10) х 0,01 = 301,32 грн.; жовтень - 972 х 30(11) х 0,01 = 291,6 грн.; листопад - 972 х 31(12) х 0,01 = 301,32 грн.; грудень 1013,50 х 31(01) х 0,01 = 314,19 грн.; Всього пеня за прострочення сплати аліментів за 2018 рік складає 2428,15 грн. 2019 рік : січень - 1013,50 х 28(02) х 0,01 = 283,78 грн.; лютий - 1013,50 х 31(03) х 0,01 = 314,19 грн.; березень 1013,50 х 30(04)х 0,01 = 304,05 грн.; квітень - 1013,50 х 31(05)х 0,01 = 314,19 грн.; травень 1013,50 х 30(06) х 0,01 = 304,50 грн.; червень 1013,50 х 31(07) х 0,01 = 314,19 грн.; липень - 1059 х 31(08) х 0,01 = 328,29 грн.; серпень - 1059 х 30(09) х 0,01 = 317,70 грн.; вересень - 1059 х 31(10) х 0,01 = 328,29 грн.; жовтень - 1059 х 30(11) х 0,01 = 317,70 грн.; листопад - 1059 х 31(12) х 0,01 = 328,29 грн.; грудень - 1109 х 31(01) х 0,01 = 343,79 грн.; Всього пеня за прострочення сплати аліментів за 2019 рік складає 3798,51 грн. Загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 28.01.2016 по 01.01.2020 становить 9736,66 грн. Згідно з ч. 1 ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, стягнення пені за прострочення сплати аліментів є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов`язань платником аліментів. Враховуючи норми закону, розмір пені, що підлягає стягненню за розрахунком суду, становить 9736,66 грн. Разом з тим, [PERSON] просить стягнути на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розрахованій нею сумі 9708,10 грн., що не відповідає вказаним нормам закону та звужує права малолітнього сина [PERSON] , чиєю власністю є аліменти, які стягуються з відповідача. Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 у справі № 821/3514/15-а зробив висновок про те, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Тобто, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до Закону України\~від 26\~квітня 2001\~року №\~2402-III «Про охорону\~дитинства» у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, законодавець визначав охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів та прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України\~від 17\~травня 2017\~року №\~2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини. А тому суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути пеню в розмірі 9736,66 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі вищенаведеного суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, яким надано правову оцінку в ході розгляду справи, а тому позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved