Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.04.2011 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» було укладено кредитний договір №IKAPNDIG.5544.001. Відповідно до п.п. 1.1-1.4 Кредитного договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 244710,00 грн. строком до 19.04.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% річних. Банк виконав свої обов`язки відповідно до Кредитного договору №IKAPNDIG.5544.001. від 20.04.2011 року у повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер №15741 від 20.04.2011 року. П.п. 6.1-6.8 Кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику проценти в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п. 1.1.3. Кредитного договору, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0% від суми кредиту, зазначеного в п. 1.2 Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.4, 4.2.5, 4.2.6, 4.2.7., 4.2.8, 4.2.9 Кредитного договору за кожний факт порушення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку в судові органи, позичальник виплачує Банку штраф, який розраховується за формулою: 1000 грн. + 5% від суми позову. У випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п.п. 4.2.4 Банк має право нараховувати позичальнику штраф у розмірі 100,00 грн. за кожний факт порушення. У випадку порушення Позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов`язань, передбачених п. п. 4.2.7, Кредитного договору Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 1000,00 грн. за кожний факт порушення. У випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п. 4.2.12. Кредитного договору, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 10000,00 грн. та належно виконує порушені ним зобов`язання. Однак, [PERSON] свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, передбачені договором, а також пеню. Сума боргу щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Також в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» та [PERSON] було укладено Договір поруки №РХ029031.5558.001 згідно якого [PERSON] поручився перед ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 року. Відповідно до п. 2 Договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж обсязі, що і [PERSON] , включаючи суму Кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно з п. 6. договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідачам були надіслані вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, вимоги не задоволено, відповідачі й надалі ухиляються від виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки. Станом на 26.09.2016 року заборгованість за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 рокустановить 157710,00 грн., у тому числі: поточна заборгованість по тілу кредиту - 72930,37 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 43720,38 грн., поточна заборгованість за процентами по кредиту - 862,30 грн., прострочена заборгованість за процентами - 18404,70 грн., сума штрафів та пені - 21792,25 грн. Ухвалою суду від 21.10.2016 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. 06.06.2019 року позивачем у справі подано до суду заяву про заміну позивача його правонаступником. Ухвалою від 22.08.2019 року заяву про заміну позивача його правонаступником задоволено, замінено позивача ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку» його правонаступником ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в своїй письмовій заяві просить суд проводити судовий розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у справі в судові засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертались, тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. 20.04.2011 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» було укладено Кредитний договір №IKAPNDIG.5544.001. Відповідно до п. п. 1.1-1.4 Кредитного договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 244710,00 гри. строком до 19.04.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% річних. Банк виконав свої обов`язки відповідно до Кредитного договору №IKAPNDIG.5544.001. від 20.04.2011 року у повному обсязі, про що свідчить меморіальний ордер №15741 від 20.04.2011 року. П.п. 6.1-6.8 Кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику проценти в розмірі подвійної процентної ставки, що зазначена в п. 1.1.3. Кредитного договору, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0% від суми кредиту, зазначеного в п. 1.2 Кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.п. 4.2.4, 4.2.5, 4.2.6, 4.2.7., 4.2.8, 4.2.9 Кредитного договору за кожний факт порушення. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку в судові органи, позичальник виплачує Банку штраф, який розраховується за формулою: 1000 грн. + 5% від суми позову. У випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п.п. 4.2.4 Банк має право нараховувати позичальнику штраф у розмірі 100,00 грн. за кожний факт порушення. У випадку порушення позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов`язань, передбачених п. п. 4.2.7, Кредитного договору Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 1000,00 грн. за кожний факт порушення. У випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених п. 4.2.12. Кредитного договору, позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 10000,00 грн. та належно виконує порушені ним зобов`язання. Однак, вбачається, що [PERSON] свої зобов`язання, передбачені Кредитним договором, не виконує, не здійснює погашення кредиту та не сплачує відсотки у розмірах та у строки, передбачені договором, а також пеню. Сума боргу щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» та [PERSON] було укладено Договір поруки №РХ029031.5558.001, згідно якого [PERSON] поручився перед ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є ТОВ «Глобал Спліт» за виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 року. Відповідно до п. 2 Договору поруки [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань за Кредитним договором в тому ж обсязі, що і [PERSON] , включаючи суму Кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно з п. 6. договору поруки у випадку невиконання [PERSON] будь-якого зобов`язання за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідачам були надіслані вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, вимоги не задоволено, відповідачі й надалі ухиляються від виконання зобов`язань за кредитним договором та договором поруки. Станом на 26.09.2016 року заборгованість за Кредитним договором №IKAPNDIG.5544.001 від 20.04.2011 рокустановить 157710,00 грн., у тому числі: поточна заборгованість по тілу кредиту - 72930,37 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 43720,38 грн., поточна заборгованість за процентами по кредиту - 862,30 грн., прострочена заборгованість за процентами - 18404,70 грн., сума штрафів та пені - 21792,25 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідач уклавши Договір з позивачем, отримала кредит, чим взяла на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконала та прострочила зобов`язання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Отже, вбачається, що Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушила умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов`язання за договором. Кредитор відповідне право вимоги реалізував шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернула надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, а відповідач не надала суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростувала подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідачі не надали, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а її дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову. Таким чином, позов підставний і підлягає до задоволення. У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, стягненню з відповідачів на користь держави в рівних частках підлягає також сума судового збору в розмірі 2365,65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved