Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 27 275,08 грн., 1200 грн. збитків, понесених в результаті оплати експертизи по визначенню розміру збитків, 275 грн. збитків, понесених в результаті оплати повідомлення телеграмою відповідача, пеню за прострочення страхового відшкодування у розмірі 2271,74 грн., а з [PERSON] - моральну шкоду у розмірі 8000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.10.2016 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, у зв`язку з чим допустив зіткнення з належним позивачці авто «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , який рухався з переду в попутному напрямку, у зв`язку з чим автомобілю позивачки спричинено механічні пошкодження. Вказала, що вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/18673/16-п від 12.12.2016. Зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/9838787 страховою компанією ТДВ «СТ «Домінанта», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становила 100 000,00 грн. Вказала, що 27.10.2016 вона та відповідач [PERSON] повідомленими ТДВ «СТ «Домінанта», а 23.12.2016 позивачка звернулася до нього із заявою про виплату страхового відшкодування. Посилається на те, що 09.11.2016 згідно з повідомленням ТДВ «СТ «Домінанта», останнім було проведено огляд пошкодженого ТЗ на базі сервісного центру ТОВ «АвтоАльянс», акт огляду їй не надавався, однак, останній за її запитом та результатом огляду надав рахунки про склад та вартість відновленого ремонту Nissan Almera у сумі 52 272,29 грн., а вартість послуг сервісного центру склала 432,00 грн. Зазначено, що 25.01.2017 позивачка звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» з проханням узгодити суму страхового відшкодування, на що до 03.07.2017 відповіді отримано не було. З огляду на наведене, позивачка 02.02.2017 замовила незалежну експертизу України СОД ТОВ «ПАСАТ Консалтинг Груп», про час та місце проведення якої було повідомлено відповідачів, та за результатами якого вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу склала 44 717, 03 грн., вартість послуг оцінки - 1200 грн. Посилалася на те, що, оскільки мала постійну необхідність в користуванні даним автомобілем, вимушена була здійснити ремонт за власні кошти. Зазначено, що після неодноразового звернення до ТДВ «СТ «Домінанта», останнім 03.07.2017 на вказаний нею рахунок було нараховано 17 441,95 грн. Враховуючи вартість фактичного ремонту автомобіля у сумі 51 979, 02 грн., та оцінку незалежної експертизи, яка встановила вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у сумі 44 717,03 грн., позивачка вважає, що їй додатково має бути компенсовано ТДВ «СТ «Домінанта» різницю між оцінювальною вартістю ремонту та перерахованою сумою - 27 275,08 грн. Крім того, оскільки з 22.03.2017 страховим товариством прострочено виконання зобов`язання, тому з нього підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, а також додаткові збитки: 1200 грн. збитків, понесених в результаті оплати експертизи по визначенню розміру збитків, 275 грн. збитків, понесених в результаті оплати повідомлення телеграмою відповідача. Окрім того, вважає, що діями [PERSON] їй було завдано і моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП, винним у настанні якого він визнаний, вона була вимушена докладати зусиль для організації свого життя та членів своєї сім`ї, оскільки, не мала можливості використовувати автомобіль за призначенням, вимушена була звертатися до відповідних організацій визначення суми матеріальної шкоди. В користуванні автомобілем вона мала постійну необхідність, зокрема, у зв`язку тим, що в її сім`ї три людини похилого віку ( 83, 84 та 87 років), які потребують лікування, відвідування медичних закладів, не можуть самостійно пересуватися. Відсутність можливості користування автомобілем також спричинили постійне хвилювання за їхнє здоров`я, тому вимушена користуватися послугами інших суб`єктів. Ухвалою судді від 26.07.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. 05.02.2018 на адресу суду від представника ТДВ «СТ «Домінанта» надійшов відзив на позову, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову та проводити розгляд справи у його відсутність. Заперечуючи проти позову, вказав, що відповідно до норм законодавства, 09.11.2016 повноважним представником ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та на підставі проведеного огляду здійснено оцінку вартості матеріального збитку, що завданий власнику ТЗ «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , та згідно зі звітом №59-D/25/3 від 24.11.2016, вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 20 954,34 грн. з ПДВ, та 17 441,95 грн. без ПДВ. Вважає, що оскільки представник ТДВ «СТ «Домінанта» провів огляд ТЗ позивачки у строк, встановлений для цього ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на проведення незалежної експертизи у розмірі 1200,00 грн. Посилався на те, що документального підтвердження проведення відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ та оплати суми ПДВ позивачкою не надавались ТДВ «СТ «Домінанта». Зазначено, що страховим товариством було розраховано та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 441,95 грн. (без урахування ПДВ) та 03.07.2017 платіжними дорученнями №№ 7205, 7206 перераховано на рахунок позивачки, а тому вважає, що ним виконано свої зобов`язання перед позивачкою відповідно до Закону та в повному обсязі. 25.06.2018 на адресу суду від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, однак, остання не містить документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги зазначену відповідь на відзив. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання свого представника не направила, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, з наявного в матеріалах справи відзиву представника ТДВ «СТ «Домінанта» вбачається, що останній просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 26.10.2016 за адресою: м . Київ, вул. Народного Ополчення , 9, відбулася ДТП, а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, у зв`язку з чим допустив зіткнення з належним позивачці авто «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , який рухався з переду в попутному напрямку, у зв`язку з чим обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/18673/16-п від 12.12.2016 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, відповідно до зазначених вище норм, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду. Проте, встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який керував автомобілем «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта», на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/9838787 страховою компанією ТДВ «СТ «Домінанта», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становила 100 000,00 грн. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2016 позивачка звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення виплати страхового відшкодування, а 23.12.2016 позивачка звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2016 повноважним представником ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та на підставі проведеного огляду здійснено оцінку вартості матеріального збитку, що завданий власнику ТЗ «Nissan Almera», д.н.з. [NUMBER] , та згідно зі звітом №59-D/25/3 від 24.11.2016, вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 20 954,34 грн. з ПДВ, та 17 441,95 грн. без ПДВ. З огляду на зазначену оцінку, страховим товариством було розраховано та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 441,95 грн. (без урахування ПДВ) та 03.07.2017 платіжними дорученнями №№ 7205, 7206 перераховано на рахунок позивачки, що й не заперечувалося останньою. Разом з тим, вбачається, що позивачка 02.02.2017 замовила незалежну експертизу України СОД ТОВ «ПАСАТ Консалтинг Груп», про час та місце проведення якої було повідомлено відповідачів, та за результатами якого було складено звіт №2/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 03.02.2017, згідно якого вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу склала 44 717, 03 грн., вартість послуг оцінки - 1200 грн. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивачка, посилалась на те, що у зв`язку з тривалою невиплатою їй страхового відшкодування, вона змушена була здійснити ремонт ТЗ за власні кошти. Так, враховуючи вартість фактичного ремонту автомобіля у сумі 51 979, 02 грн., та оцінку незалежної експертизи, яка встановила вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу у сумі 44 717,03 грн., позивачка вважає, що їй додатково має бути компенсовано ТДВ «СТ «Домінанта» різницю між оцінювальною вартістю ремонту та перерахованою сумою - 27 275,08 грн., на що суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, відносини у сфері оцінки шкоди регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003. Згідно з частиною 4 статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»: звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Згідно приписів пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Отже, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» № 1440 від 10.09.2003, документом який підтверджує належним чином оцінений розмір матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу є саме звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу, і який є обов`язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Встановлено, що відповідачем ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» після отримання від позивача повідомлення про настання страхового випадку та заяви про виплату страхового відшкодування не було здійснено виплати у встановлений Законом строк, натомість страхове відшкодування у розмірі 17 441,95 грн. без урахування ПДВ було перераховано позивачці 03.07.2017. Як вбачається з матеріалів справи ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» здійснило виплату страхового відшкодування позивачці на підставі Звіту ТОВ «Всеукраїнська Експертна Компанія «СОВА» 59-D/25/3 від 24.11.2016. Так, на замовлення позивачки СОД ТОВ «ПАСАТ Консалтинг Груп» було проведено експертизу, за результатами якого було складено звіт №2/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 03.02.2017, згідно якого вартість матеріального збитку з урахуванням зносу склала 44 717, 03 грн. Судом встановлено, що позивачкою було здійснено ремонт пошкодженого ТЗ за власні кошти на суму 51 979,02 грн., що підтверджується наданими копіями нарядів-замовлень ТОВ «Автоальянс Київ» № [NUMBER] 22.02.2017 та квитанціями. Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Встановлено, що 07.06.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, винесла розпорядження №866 про анулювання ліцензії ТДВ «СТ «Домінанта». Однак, анулювання ліцензії не звільняє ТДВ «СТ «Домінанта» від обов`язку виконати свої зобов`язання за укладеним договором (полісом) страхування. Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналіз вказаних норм свідчить про те, що законодавцем встановлена презумпція вини завдавача шкоди, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкода була завдано не з його вини. При цьому потерпілий повинен надати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Разом з тим, позивачка у своєму позові просить суд стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на її користь не реальні збитки, а саме різницю між оцінювальною вартістю ремонту згідно Звіту №2/02-ТЗ від 03.02.2017 та перерахованою ТДВ «СТ «Домінанта» сумою - 27 275,08 грн. ( 44 717,03 грн. - 17 441,95 грн.), а оскільки, суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, тому приходить до висновку, що ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачці різницю між оціненою шкодою, згідно звіту №2/02-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 03.02.2017, складеного СОД ТОВ «ПАСАТ Консалтинг Груп», який суд приймає до уваги, а не звіт, наданий ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 27 275,08 грн. (44 717,03 грн. - 17 441,95 грн.). Також, стягненню з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача підлягає 1200 гривень вартості проведення оцінки, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №2/02-ТЗ від 02.02.2017, та 275 грн. збитків, понесених в результаті оплати повідомлення телеграмою [PERSON] про проведення огляду ТЗ позивачки, що підтверджується електронним повідомленням №5 від 01.02.2017 та квитанцією від 30.01.2017 №7027. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи, що 23.12.2016 позивачкою була подана заява про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СТ «Домінанта» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачці страхове відшкодування до 23.03.2017, а отже з 23.03.2017 має нараховуватись пеня. Так, позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, надає розрахунок пені, з якого вбачається, що вона просить стягнути із відповідача на свою користь пеню із суми 44 717,03 грн. за період з 23.03.2017 по 03.07.2017 та із суми 27 275,74 грн. за період з 03.07.2017 по 13.07.2017 у загальному розмірі 2077,13 грн., який перевірений судом та є арифметично вірним, при цьому у прохальній частині позову просить стягнути пеню у розмірі 2271,74 грн. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивачки пеню у розмірі 2077,13 грн. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 8000,00 грн. посилаючись на те, що діями [PERSON] їй було завдано і моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП, винним у настанні якого він визнаний, вона була вимушена докладати зусиль для організації свого життя та членів своєї сім`ї, оскільки, не мала можливості використовувати автомобіль за призначенням, вимушена була звертатися до відповідних організацій визначення суми матеріальної шкоди. В користуванні автомобілем вона мала постійну необхідність, зокрема, у зв`язку тим, що в її сім`ї три людини похилого віку ( 83, 84 та 87 років), які потребують лікування, відвідування медичних закладів, не можуть самостійно пересуватися. Відсутність можливості користування автомобілем також спричинили постійне хвилювання за їхнє здоров`я, тому вимушена користуватися послугами інших суб`єктів, на що суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні даного спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на те, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена, суд вважає частково обгрунтованою вимогу позивачки про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди та вважає за доцільне стягнути з нього на користь позивачки 2000 грн. моральної шкоди. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню на користь позивачки сума судового збору у розмірі 640 грн., а з [PERSON] - 400 грн.

Outcome: partial