Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про припинення реєстрації права власності, зняття з реєстрації місця проживання та виселення, посилаючись на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 30.01.2020р. було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2018р. по цивільній справі № 522/21763/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи - Друга одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та розподіл спільного майна подружжя, яким був встановлений факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з жовтня 1992р. по 17.03.2017р. і визнано право власності на 1/ 2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] та в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. На підставі зазначеного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2018р. відповідач вселився в спірну квартиру, замінив замки у вхідних дверях, зареєструвався за адресою: [ADDRESS] та перешкоджає позивачці, яка є родичкою померлої, користуватися спірною квартирою. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Позивачка надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.1976 р. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 18.06.1976 р., серії [NUMBER] , який був розірваний. 02.02.1995р., шлюб між зазначеними особами був прзірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 2.02.1995р., серії [NUMBER] . Від цього шлюбу у них було четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.01.2019р., серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.02.2006р., серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.02.2006р., серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції; [PERSON] , [INFO] . 13.08.1999 [PERSON] купила кв. [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Регіональній універсальній біржі « Олександр-Н», і який зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН» 10.09.1999 року. Постановою апеляційного суду від 30.01.2020р. по цивільній справі № 522/21763/17 встановлено, що кв. [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . В 2015 році [PERSON] здала [PERSON] в оренду одну кімнату у кв. [ADDRESS] , де він проживав по січень 2017 року. Даний факт підтверджують письмові нотаріально посвідчені заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, тому доказом є свідоцтво про смерть від 19.03.2017 р., виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після смерті [PERSON] , її дочки [PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси ( до перейменування Друга одеська державна нотаріальна контора ) із заявою про прийняття спадщини, що підтверджує інформація Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси від 8.10.2019 р. за №164/ 2017/02- 14. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] звернулася в Приморську державну нотаріальну контору м. Одеси із заявою про прийняття спадщини, яка була відкрита у зв`язку зі смертю [PERSON] , що підтверджує інформація Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси від 8.10.2019 р. за № 157л/ 2019/02- 14. [PERSON] також звернувся в Приморську державну нотаріальну контору м. Одеси із заявою про відмову прийняття спадщини на користь [PERSON] , яка була відкрита у зв`язку зі смерті [PERSON] , що підтверджує інформація Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси від 15.10.2019 р. Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] і [PERSON] , третій особи - Друга одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однієї родиною як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу й розділ спільної майно подружжя, справі № 522/21763/17, провадження № 2/522/5014/18. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.03.2018р. по цивільній справі № 522/21763/17 був накладений арешт на кв. [ADDRESS] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 г. по цивільній справі № 522/21763/17 був встановлений факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однієї родиною як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з жовтня 1992 р. по 17.03.2017 р. і визнано за ним право власності на 1/2 частину кв. [ADDRESS] . 31.01.2019р. відповідач зареєстрував право власності на 1/2 частину кв. [ADDRESS] в момент, коли був накладений арешт на спірну квартиру, тому доказом є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.02.2020р. Згідно інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 23.09.2020р. за № 1588/01- 07 [PERSON] зареєстрований за місцем проживання: [ADDRESS] з 23.05.2019р. Після смерті [PERSON] відповідач вселився в спірну квартиру, замінив замки у вхідних дверях і не впускає позивачку. Постановою Одеського апеляційного суду від 30.01.2020 р. по цивільній справі № 522/21763/17 було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 р. і в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Відповідач добровільно відмовляється скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину. спірної квартири, також відмовляється виселитися зі спірної квартири й зняти реєстрацію місця проживання. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1296 ЦК України передбачено право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що майже три року і одинадцять місяців пройшло з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] та своїми діями відповідач перешкоджає [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину, володіти та користуватися спадковим майном. Зважаючи на обставини справи, досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі рішення суду чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав.

Outcome: approved