overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 14.06.2014 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Кожен живе своїм життям, вже більше року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просить шлюб розірвати, дочку залишити на проживання при ній та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки з матеріалів справи та пояснень позивачки вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили та позивачка наполягає на розірваннні шлюбу, відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що свідчить про те, що він не заінтересований у збереженні шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки дочка сторін по справі не досягла віку, зазначеного в цій статті, то в силу ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання визначається за згодою батьків. Спору про місце проживання дочки між сторонами немає, а тому її слід залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 16.11.2013 року. Від спільного проживання дітей у них немає. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що останнім часом подружні відносини між нею та відповідачем значно погіршилися, після весілля він відмовився їхати до неї, а залишився проживати у своїх батьків через, що між ними почали виникати сварки та непорозуміння. Вже два місяці проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки розірвати його в добровільному порядку через органи ДРАЦСу відповідач не погоджується. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні 12.01.2015 року позовні вимоги не визнавав, в судове засідання 30.03.2015 року не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, заяву відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, в наданий судом термін для примирення не примирилися, відповідач в судове засідання після закінчення строку наданого для примирення не з'явився, позивачка настоює на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 18.10.2008 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що сімейне життя між ними останім часом дуже погіршилося, вони з відповідачем вже протягом тривалого часу не проживають разом як сім'я, не підтримують подружніх стосунків, між ними постійно виникають сварки. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання після відновлення провадження у справі у зв'язку із закінченням строку на примирення не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, яка вручена адресату під особистий підпис (а.с. 36). Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив та від нього не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, в наданий судом для примирення термін не примирилися, позивачка настоює на розірванні шлюбу, відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, що свідчить про те, що він не зацікавлений у збереженні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, дочки сторін по справі не досягли зазначеного віку та відомості про спір між сторонами щодо їхнього місця проживання відсутні, суд приходить до висновку, що дітей слід залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 22.03.2007 року. Від даного шлюбу у них народилася донька- [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що сімейні стоснуки між ними останнім часом значно погіршилися, відповідач зловживає спиртиними напоями, постійно вчиняє сварки та застосовує фізичне насильство до неї. На даний час вони не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара, не ведуть спільного господарства. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані, збереження сім'ї є недоцільним, примирення між ними неможливе, оскільки у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, просить шлюб розірвати, дочку залишити на проживання при ній. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження його суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає, відповідач позов визнав, а тому її слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 22.10.2005 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що у них з відповідачем останнім часом сімейні стосунки дуже погіршилися, відповідач часто їздить у справах, не приділяє їй уваги, більше часу проводить із друзями, зраджує. Між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу та проживання неможливе, спору про поділ майна немає, між ними досягнуто згоди про утримання дітей. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дочку залишити на проживання із відповідачем, а сина залишити проживати із нею. В заявленій позовній заяві позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить слухати без її участі. Відповідач [PERSON] попередньо подав в судове засідання заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, дочку просить залишити на його утриманні та проживанні, а справу розглянути за його відсутності. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Що стосується визначення місця проживання дітей, то відповідно до ч 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У даному випадку батьки за спільною згодою вирішили, що місце проживання дочки слід визначити за батьком, а місце проживання сина за матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 23 грудня 1989 року. Від даного шлюбу у них народилося шестеро дітей, троє з яких ще неповнолітні. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що між нею та відповідачем зникло почуття любові та взаємоповаги, кожен живе своїм життям. На даний час, вже більше року вони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства . Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть, просить шлюб розірвати, дітей залишити на проживання при ній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження його суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. ч. 1,2 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, що не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, відповідач позов визнав, а тому їх слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 23 травня 2009 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим.\~ Між нею та відповідачем постійно виникали сварки. З квітня 2016 року разом не проживають, на даний час відповідач залишив сім'ю і поїхав проживати до своїх батьків в с. Воронівка Городищенського району Черкаської області. Вони не спілкуються та не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, дітей залишити на проживання з нею. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, відповідач в судове засідання не зявився, що свідчить про те що він не заінтересований у збереженні шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу, і збереження його суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Спору про місце проживання дітей між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 24.05.2009 року та від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим.\~ Протягом останнього часу вони не можуть проживати як сімейна пара, відповідач зневажає її як дружину, не поважає її думки. Між ними постійно виникають сварки, в ході яких вони принижують одне одного, свідком чого є їхня дочка, що негативно впливає на її виховання.Вже два місяці вони проживають окремо і не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дочку - [PERSON] залишити проживати разом із нею та стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить розписка по вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомив та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, що свідчить про те що він не заінтересований у збережені шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, дочка сторін по справі - [PERSON] не досягла зазначеного віку, спору про її місце проживання між сторонами немає, а тому її слід залишити на проживання при матері. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 25.10.2008 року та від спільного проживання у них народився син - [PERSON],[INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що останнім часом сімейні відносини між нею та відповідачем значно погіршилися, у них зникло почуття любові та взаємоповаги, відповідач не цікавиться її життям та навчанням. Вже три місяці вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, примирення між ними не можливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітнього сина залишити на проживання з батьком, так як на даний час вона стаціонарно навчається в аспірантурі Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича і не має можливості забезпечити дитині належний догляд та виховання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, син сторін по справі - [PERSON] не досяг зазначеного віку, спору про його місце проживання між сторонами немає, а тому його слід залишити на проживання при батькові. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 25 вересня 1988 року. Під час спільного проживання у них народилося троє дітей - Ірина, [INFO], Надія, [INFO] та Любов, [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що відповідач тривалий час не приділяє належної уваги сімї, не цікавиться сімейними проблемами. Постійно вчиняє сварки, принижує її, як дружину, зловживає спиртними напитками, застосовує фізичну силу. На даний час між ними повністю зникло почуття любові та взаємоповаги. На її прохання змінити своє ставлення до неї та сімї відповідач жодним чином не реагує. Вже більше чотирьох років вони не проживають однією сімєю, шлюб став носити формальний характер, примирення між ними неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що їхня сім'я розпалася через аморальну поведінку дружини. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили, разом не проживають, неповнолітніх дітей не мають, позивачка наполягає на розірваннні шлюбу, а відповідач, позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому його слід розірвати. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 26.08.2014 року. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що сімейне життя у них не склалося з самого початку, однією сімєю вони прожили лише тиждень. І з того часу вони проживають окремо, однак відповідач при зустрічах створює скандали, погрожує фізичною розправою. Вона втратила надію на відновлення сімї і остаточно зрозуміла, що збереження сімї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає з вересня 2014 року, дітей не мають, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved