Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їхньої неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач їй та дитині матеріально не допомагає. На даний час вони проживають окремо, шлюб між ними офіційно не розірваний. На даний час вона тимчасово не працює, на утримання дитини потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про дитину, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач є здоровим чоловіком, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі по 1500 грн. з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років. 02 серпня 2021 року [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він являється інвалідом третьої групи, жодного доходу, окрім пенсії інваліда не має. Тому і можливість утримувати позивачку та дитину у розмірі, якому просить [PERSON] не має можливості. Просить суд позов задовольнити частково, визначити розмір аліментів у мінімально можливому розмірі, в іншій частині позову відмовити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві підтримав позовні вимоги повністю, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Просили суд позов задовольнити частково, визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у мінімально можливому розмірі, в іншій частині позову відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] . На даний момент сторони спільно не проживають. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи. [PERSON] офіційно не працює, отримує пенсію по інвалідності. Проте в судовому засіданні визнав той факт, що працював на автомийці, де отримував середньомісячний дохід у розмірі 5 тис. грн., на даний час має непостійний дохід від роботи по найму. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму з 01.07.2021 року для дитини віком до 6 років становить 2013 грн. Так, згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини та дружини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач, є інвалідом третьої групи, однак може працювати, має непостійний неофіційний дохід може надавати утримання своїй дитині та дружині, враховуючи думку сторін, розмір аліментів на дитину слід визначити у розмірі 1600 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial