Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка у січні 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивачка посилалась на те, що 10 вересня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №571. Наразі позивачкою подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач пішов із сім'ї, проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Так, як відповідач офіційно ніде не працює, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки офіційно не працює та має мінливий дохід. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що сторони з 10 вересня 2011 року перебувають у шлюбі зареєстрованому в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №571 (а.с.7). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, тому суд вважає за доцільним визначити розмір аліментів, які підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180-182,184,200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved