Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу у них з відповідачем 02.09.2008 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, є працездатним. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя\~та матеріальне становище дитини; стан здоровя\~та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз яснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом\~. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні матері, позивачки по справі. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Доказів про тяжке матеріальне становище відповідач не подав. Тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1\~ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~ У п.23постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача

Outcome: approved