Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що з 24.01.2015 року по 25.11.2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі з 24.01.2015 року по 25.11.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №21 та копією рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2017 року по справі №334/5915/17. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №125. Дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у добровільному порядку не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, відповідач не страждає на хронічні захворювання, не має на утриманні інших непрацездатних осіб чи неповнолітніх дітей, осіб-інвалідів, а тому на думку суду, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved