Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася із позовом до відповідачів про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2018 року близько 07 год. 15 хв. вона перебувала на [ADDRESS] . В цей час по цій вулиці [PERSON] проганяв своїх корів на пасовище. Проходячи повз неї, одна корова накинулася на неї та вдарила її головою та рогом в область живота, чим спричинила їй тілесні ушкодження. Проведеною працівниками правоохоронних органів перевіркою було підтверджено факт спричинення їй тілесних ушкоджень коровою. У зв`язку із отриманням ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Бобровицька ЦРЛ» в період з 10.05.2018 року по 18.05.2018 року, де їй було проведено оперативне втручання. В подальшому з 18.05.2018 року по 30.05.2018 року вона знаходилась на амбулаторному лікуванні за місцем проживання. На лікування вона витратила 2477, 36 грн. Також їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі, душевних стражданнях та переживаннях, які вона зазнала в результаті отриманих тілесних ушкоджень та втраті здоров`я. Порушився її звичний життєвий устрій, так як тілесні ушкодження перешкоджали їй рухатися, не давали можливості повноцінно працювати, що принижувало її статус повноцінної жінки, тому просить стягнути з відповідачів 2477, 36 грн. матеріальної та 50 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка та її представник уточнили позовні вимоги та вказали, що з відповідачів підлягає відшкодуванню моральна та матеріальна шкода на загальних підставах, оскільки позов обґрунтовується з посиланням на ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють порядок відшкодування шкоди саме на загальних підставах. Зазначили, що вина відповідачів полягає в необережності, оскільки вони знали, що виганяють на пасовище своїх корів перший раз після зимівлі і корова, яка напала на позивачку є буйною, однак не вчинили жодних дій, спрямованих на безпеку оточуючих, внаслідок чого [PERSON] отримала ушкодження. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі Відповідачі та їх представниця заперечували проти задоволення позовних вимог. В своїх письмових відзивах зазначили, що корова, про яку вказує позивачка належала [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] Дана світська тварина не є джерелом підвищеної небезпеки. Також пояснили, що 06.05.2018 року перший раз після зими [PERSON] виганяв корів на пасовище. Враховуючи те, що тварини довгий час не виходили на пасовище, вони були в збудженому стані. У зв`язку з тим, що їх корова червоно-рябої масті пішла не в той бік, [PERSON] відганяла її та розмахувала перед нею сумкою. Внаслідок своєї необачності підсковзнулась та впала на траву, однак корова її не била. Також вказали, що докази, підтверджуючі звернення позивачки за медичною допомогою саме в день отримання тілесних ушкоджень відсутні. Оскільки вони неодноразово бачили як [PERSON] падала з велосипеда до інциденту, ушкодження позивачка могла отримати саме від падіння з велосипеда, а не від удару корови. Враховуючи надані пояснення просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 06.05.2018 року близько 07 години ранку він із дружиною [PERSON] збиралися поїхати на базар на власному автомобілі. В той час коли він перебував на вулиці біля автомобіля, він побачив, як корова відповідачів почала бігти в бік його дружини, яка зачиняла хвіртку. Остання намагалася відігнати її від себе та відійшла від тварини на протилежний бік вулиці однак корова наздогнала її та вдарила, від чого [PERSON] впала на землю. Одразу за коровою прибіг [PERSON] та відігнав її від дружини. Після вказаного інциденту дружина підвелася та вони поїхали в справах. В подальшому її почали докучати болі, а тому вона зверталася за допомогою до місцевої фельдшерки [PERSON] . Декілька днів дружина ходила до фельдшерки, однак 09.05.2018 року їй стало набагато гірше. Оглянувши її 10.05.2018 року [PERSON] повідомила [PERSON] , що їй необхідно негайно звернутися до лікарні, де їй зробили операцію, після якої вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Після повернення з лікарні [PERSON] приходила до [PERSON] та робила їй перев`язки. Свідок [PERSON] , фельдшерка сільської амбулаторії пояснила, що 06.05.2018 року до неї зверталася [PERSON] із скаргами на те, що її побила корова відповідачів. З правого боку низу живота в неї був невеликий синяк. Підстав для звернення до лікарні вона не побачила. 07.05.2018 року вона знову оглядала [PERSON] та не бачила жодного погіршення здоров`я, на місці, де був синець під шкірою з`явилася гуля, остання скаржилася на незначні болі. 10.05.2018 року позивачці стало набагато гірше і вона звернулася до лікарні, де зазнала оперативного втручання. В подальшому після повернення з лікарні вона особисто приходила до [PERSON] та робила їй перев`язки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що корови відповідачів в справі були спокійними і жодних нарікань від місцевих жителів на них не було. 06.05.2018 року, перебуваючи в себе в дворі вона бачила, що корови Заболотнєвих почали бігти по вулиці в протилежний від пасовища бік. [PERSON] почала переймати їх, розмахуючи сумкою, однак перечепилася за камінь чи траву та впала. Вона не може підтвердити того, що її вдарила корова, так як цього не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що 07.05.2018 року приносила [PERSON] пенсію і та їй повідомила, що 06.05.2018 року корова відповідачів її вдарила в живіт і вона зверталась до місцевої фельдшерки [PERSON] , яка є кумою відповідачів. В перших числах травня вона бачила як [PERSON] падала з велосипеда. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 10.05.2018 року по 18.05.2018 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Бобровицька ЦРЛ». З виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №2509 видно, що [PERSON] була госпіталізована у зв`язку із наявністю нагноєної гематоми передньої черевної стінки, яку отримала від удару коровою в живіт. 10.05.2018 року під в/в наркозом розкрито нагноєну гематому передньої черевної стінки. Додатково хвора отримувала антибіотики, перев`язки, знеболювальні, протизапальні препарати, що підтверджується листком лікарських призначень. 18.05.2018 року була виписана, їй був рекомендований нагляд сімейного лікаря за місцем проживання (а.с. 7, 8). Довідкою Білоцерківського фельдшерсько-акушерського пункту від 31.05.2018 року підтверджено, що [PERSON] дійсно знаходилась на амбулаторному лікуванні з 18.05.2018 року по 30.05.2018 року включно (а.с.9). Згідно виданої виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради довідки №152 від 20.06.2018 року, у домогосподарстві [PERSON] утримується дві корови, одна з яких становить загрозу для жителів села, так як вдарила [PERSON] , яка внаслідок побиття потрапила до лікарні (а.с.10). Згідно висновку про результати перевірки заяви [PERSON] від 17.05.2018 року, Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, при проведенні перевірки житель с. Білоцерківці [PERSON] пояснив, що 06.05.2018 року в ранковий час виганяв свою корову на пасовище. Корови після зимового стояння були у збудженому стані. Проганявши корів повз господарство Обельців, заявниця почала відганяти корову [PERSON] на протилежний від свого господарства бік, розмахуючи перед нею сумкою, яку тримала в руках. В цей час корова перебігла дорогу та повернулась до [PERSON] та, махнувши головою, зачепила її, від чого остання впала. [PERSON] відразу відігнав корів, а [PERSON] піднялась та сіла до автомобіля, після чого поїхала з чоловіком на ринок (а.с.14). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі або майну підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Виходячи з положень цієї статті для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто зазначена норма передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є правовою підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Досліджені судом матеріали справи, а також допитані свідки підтверджують факт отримання позивачкою тілесних ушкоджень від великої рогатої худоби, власниками якої є відповідачі, оскільки вони подружжя, проживають спільно та утримують дві корови, одна з яких червоно-рябої масті, яка і спричинила тілесні ушкодження. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження». Згідно статті 9 вказаного Закону, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Судом достовірно встановлено, що саме [PERSON] виганяв двох корів на пасовище після зимового періоду та, знаючи про збуджений стан корів після зимівлі, не забезпечив безпеку оточуючих людей від заподіяння шкоди коровою, яку він неналежно утримував та яка знаходилась на вулиці, в місці загального користування. Згідно із частиною четвертою статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Враховуючи вимоги ст. 1166 ЦК України щодо вини особи у заподіянні шкоди та причинного зв`язку між поведінкою заподіювача шкоди та збитками та вимоги ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», суд вважає, що саме на відповідача [PERSON] покладається відповідальність за заподіяну шкоду позивачці [PERSON] , оскільки тільки з його вини і була заподіяна шкода коровою. В процесі розгляду справи презумпція вини не спростована відповідачем, тому вона є правовою підставою про наявність вини заподіювача шкоди - [PERSON] . Слід зазначити, що останній в суді не заперечував того, що він не вжив жодних заходів, які б унеможливили контакт свійських тварин із оточуючими людьми у громадському місці. Крім того, як видно із висновку Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 17.05.2018 року про результати перевірки заяви [PERSON] в своїх поясненнях, наданих працівникам поліції, [PERSON] вказав, що саме його корова вдарила [PERSON] , від чого вона впала на землю. Хоча в судовому засіданні відповідач заперечував достовірність викладених показів у висновку відділу поліції, вони знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Зокрема, показами свідка [PERSON] , який був очевидцем події та бачив як його дружину вдарила корова, яку супроводжував відповідач в справі та іншими доказами, які були досліджені судом, а також випискою-епікризом, де вказано, що травму [PERSON] отримала від удару коровою в живіт. Свідок [PERSON] підтвердила, що позивачка приходила до неї після нанесення коровою тілесних ушкоджень та скаржилась на болі в животі, а потім, після оперативного втручання, робила останній перев`язки. Суд критично відноситься до показів відповідачів та свідків [PERSON] та [PERSON] відносно того, що [PERSON] отримала тілесні ушкодження від падіння з велосипеда, оскільки вказані посилання не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно листка лікарських призначень та досліджених фіскальних чеків, на лікування [PERSON] було витрачено 2477, 36 грн. (а.с. 7, 11, 12). Отже, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що позивачкою для лікування було витрачено 2477 грн. 36 коп., які і підлягають стягненню з [PERSON] на її користь Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно роз`яснень, викладених в постанові Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачкою в судовому засіданні підтверджено, що їй було завдано тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим вона зазнала душевних страждань. Вона є особою похилого віку, в результаті отриманих ушкоджень тривалий час перебувала на лікуванні, не могла жити повноцінним життям та поратися по господарству, що пригнічувало її статус жінки, порушився її звичний життєвий лад, отже суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволеню та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Outcome: partial