Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи від дня пред»явлення позову і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка проживає разом з дитиною окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. У зв'язку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовної заяви і пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Дитина дуже хворіє і потребує лікування, на яке необхідні кошти. Також пояснила, що вона працює молодшою медичною сестрою і отримує заробітну плату у розмірі 1000 грн. на місяць і цих коштів їй недостатньо для утримання та лікування сина. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він не працює, оскільки хворіє, інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків у нього на утриманні немає, погодився на стягнення аліментів у розмірі 400 грн. на місяць. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтвердив відповідач у судовому засіданні. [PERSON] працює в КУ «Одеська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» на посаді молодшої медичної сестри з 15 серпня 2011 року по теперішній час, згідно довідки КУ «Одеська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» від 27 лютого 2014 року (а.с.13). Дитина хворіє, згідно витягів з історій хвороби (а.с.14-23), на її лікування потрібні додаткові витрати. Відповідач допомоги на утримання та лікування дитини не надає. Він працездатний, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, що відповідач підтвердив у судовому засіданні. Згідно трудової книжки відповідач не працює з 07.02.2014 року (а.с.25-29), звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін) , як він пояснив у судовому засіданні, не працює у зв'язку з хворобою, а саме: головним болем. Як вбачається з медичної карти [PERSON], в ній мається запис лише за 20.01.2014 року, в якому відображено, що відповідач скаржиться на головний біль, хворіє два дні (а.с.34). Інших об'єктивних даних, які б свідчили про те, що відповідач хворіє, у зв'язку з чим не в змозі працювати, суду не надано. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки утримання неповнолітньої дитини являється не правом, а обов'язком батьків, а окрім утримання дитини, необхідні додаткові кошти на її лікування, і враховуючи, що відповідач працездатний і повинен працювати, позовна заява підлягає задоволенню, але частково - на суму 1000 грн. щомісяця, оскільки сума в 1500 грн. є завищеною.

Outcome: partial