Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 426 грн. щомісячно починаючи із серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивує тим, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Відносини з [PERSON] тривали з квітня 2013 року по серпень 2015 року. За їхньою спільною заявою поданою до органу реєстрації відповідач визнав себе батьком [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона зверталася до відповідача із проханням матеріально підтримувати доньку, сплачувати аліменти, оскільки вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства з серпня 2015 року, а донька проживає з нею. Відповідач дане прохання проігнорував, зовсім не цікавиться дитиною та не бере участі у її вихованні і утриманні. Належний рівень життя вона самостійно дочці забезпечити не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також у поданій заяві зазначає, що відповідач будь яких інших дітей та утриманців не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.06.2014 року - а.с. 3). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка зазначає, що відповідач на її прохання та вимоги кошти на утримання дитини не надає, відомостей про працевлаштування відповідача та його доходи не має. За нормою ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік доньки сторін по справі, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік», який з 01.05.2017 року для дитини віком до 6 років становить 1 426 грн., а також те, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, перебуває на утриманні матері, відповідач є особою працездатного віку, за повідомленням позивачки у відповідача, окрім доньки [PERSON], інших утриманців не має та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої дитини у розмірі по 1 000 грн. щомісячно з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. У решті вимог слід відмовити, оскільки позивачкою не надано доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За викладених обставин позов підлягає задоволенню частково. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial