Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що квартира №63 в м.Харкові по вул.Борзенка, б.8, зареєстрована на праві спільної сумісної приватної власності у рівних частках за нею, а також [PERSON] та [PERSON]. 13.09.2008р. померла [PERSON], і спадщину прийняв її син [PERSON], який приходився позивачці чоловіком. Спадщина була прийнята шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо він постійно мешкав та був зареєстрований у вказаній квартирі, але спадкові права у нотаріальній конторі не оформив. 26.10.2017р. [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин вказаної квартири. Позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після свого чоловіка у шестимісячний строк. Окрім того, позивачка постійно мешкала та була зареєстрована у вказаній квартирі та є власницею 1/3 частини квартири. 12.06.2018р. позивачка отримала відповідь від 2ХДНК про неможливість видати їй свідоцтво про право власності на 2/3 частини квартири, оскільки відсутнє належне підтвердження, що її свекруха [PERSON] на час смерті мешкала та була зареєстрована у вказаній квартирі. Окрім того, відповідачка по справі, [PERSON] є рідною сестрою її чоловіка [PERSON] та може претендувати на зазначене в позові спадкове майно. Просила встановити факт постійного проживання та вважати, що [PERSON], яка померла 13.09.2008р., на час своєї смерті постійно проживала у [INFO]. Також просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла 13.09.2008р. та [PERSON], який помер 26.10.2017р. В судовому\~засіданні представник позивача\~позов підтримала\~та зазначила,\~що квартира\~№63\~в м.Харкові\~по вул.Борзенка,\~б.8\~зареєстрована на\~праві спільної\~сумісної приватної\~власності у\~рівних частках\~за позивачкою,\~її чоловіком\~та свекрухою\~[PERSON],\~яка померла 13.09.2008р. В подальшому [PERSON], який спадщину після матері прийняв фактично, помер 26.10.2017р. і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин вказаної квартири. При зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва на 2/3 частини квартири їй було відмовлено, оскільки немає підтверджень, що свекруха [PERSON] на час смерті мешкала та була зареєстрована у вказаній квартирі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася надала заяву про слухання справи у її відсутність, при цьому позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася надала заяву про слухання справи у її відсутність, при цьому зазначила, що в повному обсязі визнає позовну заяву та погоджується із викладеними у позові доводами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що постійно мешкає за адресою [ADDRESS] на одному поверсі з [PERSON], яка проживала в квартирі разом із сином [PERSON] та невісткою [PERSON] Вони мешкали мирно та разом вели спільне господарство. В 2008 році [PERSON] померла і її син [PERSON] з невісткою поховали її. Після цього, [PERSON] та [PERSON] продовжували постійно мешкати в тій самій квартирі та користувалися речами [PERSON] В жовтні 2017 року помер [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що мешкає в м.Харкові по вул.С.Борзенка, б.8, в квартирі 60 на 5 поверсі, а [PERSON] мешкала з сином та невісткою на 6 поверсі в цьому ж будинку, приблизно з 1980 року. [PERSON], її син та невістка вели спільне господарство та побут, коли [PERSON] занедужала, син та невістка її доглядали. [PERSON] померла в 2008 році, а її син [PERSON] восени 2017р. Похоронами та поминками [PERSON] займалися її син та невістка. За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 19 липня 2018р. з Другої Харківської державної нотаріальної контори було витребувано інформацію, чи заводилася спадкова справа, які особи зверталися з заявами про прийняття спадщини або відмови від неї після смерті [PERSON], яка померла 13 вересня 2008 року, та [PERSON], який помер 26 жовтня 2017 року, чи були спадкоємцями отримані свідоцтва про право власності на майно, належне вказаним особам. Суд,\~вислухавши думку представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно з\~частинами 1,2,3\~ст.12 ЦПК\~Україницивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3\~ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до\~ст.\~76,\~ч.1,2,3\~ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За частинами\~1,\~5,\~6\~ст.81,\~ст.89 ЦПК\~Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від 30.03.2007р.\~реєстраційний №4-07-276809\~виданого Ц(в)ПДЖФ\~управління майна\~та приватизації\~(розпорядження №7203) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної (сумісної) власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.13) За довідкою\~КП «ХМБТІ»\~від 21.05.2018р.\~власниками квартири [ADDRESS]\~станом на\~31.12.2012р.\~є [PERSON],\~[PERSON] та\~[PERSON] на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від 30.03.2007р. видане УКМ та П ВПЖФ №4-07-276809. (а.с.21) [PERSON] померла 13 вересня 2008 р., у віці 81 року про що є відповідний запис за №13644. (а.с.19) [PERSON] помер 26 жовтня 2017р., у віці 67 років про що є відповідний запис за №15311. (а.с.20) За відповіддю\~2-ї\~ХДНК від\~23.07.2018р.\~після смерті [PERSON], померлого 26 жовтня 2017р., який на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований в [INFO] нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №406/2017 на підставі заяви №656 про прийняття спадщини поданої 26 жовтня 2017р. від імені дружини спадкодавця [PERSON], яка також зареєстрована за вказаною адресою. Заповіти, посвідчені від імені [PERSON], згідно єдиної електронної бази даних Спадковий реєстр відсутні. Також повідомлено про відсутність заведених спадкових справ та посвідчених заповітів від імені матері спадкодавця [PERSON], померлої 13 вересня 2008 р. (а.с. 56-60) Згідно інформаційної\~довідки зі\~спадкового реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~них свідоцтва\~про право\~на спадщину)\~від 23.07.2018\~р.\~після смерті [PERSON], [INFO], померлого 26 жовтня 2017р. 22.11.2017р. 2-ю ХДНК заведено спадкову справу №406/2017, № в спадковому реєстрі 61602232. (а.с.57) За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.07.2018р. інформація про заповіти від імені [PERSON] відсутня. (а.с. 58) Відповідно інформаційним\~довідкам зі\~спадкового реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~них свідоцтва\~про право\~на спадщину)\~та зі\~Спадкового реєстру\~(заповіти/спадкові\~договори)\~від 23.07.2018 р. інформація про заведення спадкових справ та посвідчених заповітів від імені [PERSON] відсутня. (а.с. 59-60) Згідно довідки\~дільниці №29\~КП «Жилкомсервіс»\~від 02.11.2017\~р. та довідки\~Департаменту реєстрації\~ХМР від\~31.10.2017р. в 2-х\~кімнатній приватизованій\~квартирі [ADDRESS] зареєстровані: 1) [PERSON], [INFO] власник з 05.05.1980 р. по 31.10.2017р. 2) [PERSON], 06.09.1948р. дружина з 03.02.1993р. по т.ч. [PERSON] знятий з реєстрації 31.10.2017р. у звязку зі смертю (актовий запис №15311). (а.с. 25) Згідно приписів п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання [PERSON], яка померла 13 вересня 2008 року, на день її смерті у квартирі [ADDRESS], з рідним сином [PERSON] та його дружиною [PERSON] Даний факт повністю підтверджено показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також довідками КП «Жидкомсервіс» від 02.11.2017р., Департаменту реєстрації ХМР від 31.10.2017р. Отримані відомості свідчать про постійне мекання [PERSON] за вказаною адресою до дати її смерті 13.09.2008р. У розясненнях, що містяться в п.п.2,20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. ЦК України\~врегульовано порядок\~здійснення права\~на спадкування.\~За ст.1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Згідно до\~ч.1\~ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у термін передбачений ст.1170 ЦК України. Відповідно до\~ст.1217,\~1218\~ЦК Україниспадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. За ст.ст.1258, 1264 ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна\~наступна черга\~спадкоємців за\~законом одержує\~право на\~спадкування у\~разі відсутності\~спадкоємців попередньої\~черги,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини або\~відмови від\~її прийняття,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~1259\~цього Кодексу. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 13 вересня 2008 року, у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В свою чергу, [PERSON] як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 26 жовтня 2017 року, у вигляді 2/3 частини квартири [ADDRESS], шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини, а також шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін. На підставі викладеного,

Outcome: approved