Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій належав житловий будинок за вказаною вище адресою. Позивачка спадщину прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху. 10 грудня 2019 року у зв`язку з усуненням недоліків відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач - Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та визнання позову. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно з ч.2 ст.247, ч.3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 2010 року (а.с.10). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 1970 року (а.с.8). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00006286540 від 02 листопада 2010 року підтверджується дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » (а.с.13). Відповідно до довідки №896 від 02 липня 2018 року, виданої Новоушицькою селищною радою [PERSON] була зареєстрована і проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . Даними довідки №251 від 02 березня 2020 року згідно з записом в погосподарській книзі №1 по с.Кружківці Новоушицького району Хмельницької області, домоволодіння, що належало на день смерті [INFO] [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 195057,00 гривень (а.с.14). Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не проводилась (а.с.15). [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла, про що свідчить довідка №899 від 02 липня 2018 року (а.с.12). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 грудня 2019 року. Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. Із дослідженої судом відповіді приватного нотаріуса Новоушицького нотаріального округу № 631/01-16 від 20 грудня 2019 року, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO] , тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529 , статті 549 ЦК Української РСР 1963р. спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка [PERSON] , як донька, є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] , яка відповідно до вимог статті 549 ЦК Української РСР 1963 р, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок по [ADDRESS] , відповідно до записів у погосподарській книзі, які, на час виникнення спірних правовідносин, визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Outcome: approved