Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом (з урахуванням вимог, зазначених у відповіді на відзив від 26.03.2018 року № 154/34-26) в інтересах дитини [PERSON] до відповідача - [PERSON], (88000, м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79), за яким просить суд: - відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від її матері гр. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою [INFO], без позбавлення її батьківських прав; - стягнути з гр. [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття; - на період шість місяців застосувати до [PERSON], [INFO], обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітньою [PERSON], [INFO], та наближатись до місця її перебування в Закарпатському обласному центрі соціально психологічної реабілітації дітей; - направити [PERSON], [INFO], до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88000, м. Ужгород, вул. Тургенєва, 8) на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 09 червня 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист управління освіти Ужгородської ради з поданням адміністрації дошкільного навчального закладу №1 про факт можливого побиття 01.06.2017 року дитини [PERSON], 07.08.2014 р.н. Згідно інформації ДНЗ №1 комісією у складі практичного психолога, старшої медичної сестри та вихователя закладу відразу після виявлення на обличчі дитини синця було складено акт в якому йде мова про те, що зі слів; матері синець зявився внаслідок падіння дитини з гойдалки. Реагуючи на вищенаведений лист управління освіти маму малолітньої [PERSON] гр. [PERSON] було викликано до служби у справах дітей Ужгородської міської ради та проведено з нею профілактичну роботу. Її було попереджено про необхідність належно виконувати свої батьківські обовязки. 26 червня 2017 року на телефон спеціаліста служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення щодо побиття малолітньої [PERSON] її матірю гр. [PERSON]. Реагуючи на дане повідомлення спеціалістом служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи було в той же день відвідало сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79. За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сімї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сімї. Першочерговим заходом комісія визначила госпіталізацію дитини. В результаті в той же день дитину було госпіталізовано до реанімаційного відділення Обласної дитячої лікарні в м. Мукачево. В той же день спеціалістом служби у справах дітей невідкладно направлено заяву до національної поліції про підозру на побиття малолітньої дитини її матірю, а начальником служби у справах дітей направлено відповідний лист про підозру жорстокого поводження начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковнику поліції [PERSON] 12 липня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради №1 малолітню [PERSON] взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах та проживає в сімї, у якій зі сторони батьків або осіб, які їх замінюють існує реальна загроза вчинення насильства. 10 серпня 2017 року директору Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшов лист від адміністрації ДНЗ №1 м. Ужгород про те, що дитина [PERSON] 09 серпня 2017 року зявилась в дитячий садочок із синцем під оком жовтого кольору. Зі слів мами, дитина вдарилась у басейні. В той же день дане повідомлення було надіслано Ужгородським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді до служби у справах дітей Ужгородської міської рада. Того ж дня спеціалісти служби спільно з фахівцями центру та представником національної поліції відвідали сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79 та невідкладно за клопотанням служби у справах дітей передали до Ужгородської міської дитячої клінічної лікарні малолітню [PERSON]. 23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшло повідомлення адміністрації дошкільного навчального закладу №40 про те, що дитина [PERSON], [INFO], була переведена з ДНЗ №1 25 вересня 2017 року. Вихователь повідомила адміністрацію, що дитина часто по понеділкам приходила з дому з новими синцями. На питання до мами, чому дитина у синцях, відповідала, що «гуляла у лісі», «вдарилась у двері», «упала» і т.д. 23 жовтня 2017 року мама привела дитину з синцями та вирваним шматком волосся на голові. Зі слів дитини, чому у неї синці, відповідала, що її бив тато. 23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому надійшло повідомлення адміністрації ДНЗ № 40 про те, що малолітня [PERSON], [INFO], виявлена з синцями на обличчі та чолі, губи припухлі, дитина скаржиться на біль у руці. На запитання - чому у неї синці, дитина відповідає, що била - мама. До листа ДНЗ №40 додано також Акт, складений комісією, у складі: вихователя II молодшої групи [PERSON], медичної сестри - [PERSON], помічника вихователя - [PERSON], практичного психолога - [PERSON], вихователя - [PERSON], де зазначено, що малолітня [PERSON] 16 січня 2017 року була оглянута медичною сестрою, яка виявила: загальний стан дитини порушений, дитина вяла, налякана. У ділянці обличчя помітні забої, особливо біля чола та носа, губи припухлі, на слизовій ротової порожнини помічені ранки, особливо в ділянці нижньої щелепи під язиком, нижні різці зламані, крім того зафіксовано зниження рухливих рефлексів правої руки, при пальпації відмічався біль в ділянці правого плеча. Зважаючи на неодноразові випадки отримання малолітньою дитиною тілесних ушкоджень, враховуючи те, що дитина скаржиться на побиття її саме матірю - [PERSON], члени комісії одноголосно висловилися за прийняття рішення про негайне відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідно до розпорядження міського голови від 16.01.2018 року № 15 прийнято рішення терміново відібрати малолітню [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], як дитину, яка опинилась в умовах, загрозливих для її життя та здоров'я, у звязку з підозрою на вчинення насильницьких дій стосовно неї та перебуванням у сімї, в якій існує загроза жорстокого поводження з дитиною. Дитина пройшла необхідне медичне обстеження в супроводі працівників служби у справах дітей Ужгородської міської ради та Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. 17.01.2018 року малолітню [PERSON], [INFO], за клопотанням начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, відповідно до направлення № 4 о 16 год. 24 хв. було передано до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Неодноразові факти жорстокого поводження та ухилення від виконання батьківських обовязків гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], свідчать про те, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Все це свідчить про те, що мати дитини не бажає належно виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню своєї доньки та не усвідомлює своїх помилок. Відомості про батька дитини, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.01.2018 року № 00019437873, внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Вищезазначене й зумовило звернення до суду з відповідним позовом. За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2018 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2018 року було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті; прийнято до розгляду збільшені позовні вимоги позивача, зазначені у відповіді на відзив від 26.03.2018 року № 154/34-26; викликано у судове засідання для допиту у якості свідків наступних осіб: начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради М.[PERSON], директора Ужгородського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON], вихователя ДНЗ Ужгородської міської ради [PERSON], [PERSON], психолога Закарпатського обласного центру соціально психологічної допомоги. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є матірю, малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 298956 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23.01.2018 року № 00019437873, при цьому батько у дитини фактично відсутній, оскільки запис про батька [PERSON], був проведений відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері. Як вбачається з наданих суду доказів, 09 червня 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист управління освіти Ужгородської ради з поданням адміністрації дошкільного навчального закладу №1 про факт можливого побиття 01.06.2017 року дитини [PERSON], [INFO] Згідно інформації ДНЗ № 1 комісією у складі практичного психолога, старшої медичної сестри та вихователя закладу відразу після виявлення на обличчі дитини синця було складено акт в якому йде мова про те, що зі слів; матері синець зявився внаслідок падіння дитини з гойдалки. В свою чергу бабуся дитини заявила що це мати дитини, гр. [PERSON] побила дитину. В присутності бабусі і мами дитину оглянула медична сестра закладу, яка повідомила про те, що синець може бути і від удару гойдалки, тому що місце удару схоже на тугий рубець. В подальшому з дитиною поспілкувався практичний психолог, яка звернула увагу на те, що поведінка дитини адекватна, вона легко йде на контакт з дорослими, усміхнена, радісна, від мами дитина не відхилялася, не боялася її. Реагуючи на вищенаведений лист управління освіти маму малолітньої [PERSON] гр. [PERSON] було викликано до служби у справах дітей Ужгородської міської ради та проведено з нею профілактичну роботу. Її було попереджено про необхідність належно виконувати свої батьківські обовязки. 26 червня 2017 року на телефон спеціаліста служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення щодо побиття малолітньої [PERSON] її матірю гр. [PERSON]. Реагуючи на дане повідомлення спеціалістом служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи було в той же день відвідало сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79. За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сімї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сімї. Першочерговим заходом комісія визначила госпіталізацію дитини. В результаті в той же день дитину було госпіталізовано до реанімаційного відділення Обласної дитячої лікарні в м. Мукачево. В той же день спеціалістом служби у справах дітей невідкладно направлено заяву до національної поліції про підозру на побиття малолітньої дитини її матірю, а начальником служби у справах дітей направлено відповідний лист про підозру жорстокого поводження начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковнику поліції [PERSON] 11 липня 2017 року дане питання розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. На підставі наданих матеріалів та заслухавши думку присутніх члени комісії одноголосно вирішили: рекомендувати Ужгородському міському центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та службі у справах дітей Ужгородської міської ради відвідувати сімю гр. [PERSON] раз в тиждень; Дитячому навчальному закладу №1 управління освіти Ужгородської міської ради повідомляти службу у справах дітей Ужгородської міської ради про стан здоровя та утримання малолітньої [PERSON], психологу провести роботу по виявленню випадків жорстокого ставлення до дитини в сімї; Службі у справах дітей Ужгородської міської ради, взяти малолітню [PERSON], [INFO], на облік дітей, які потрапили в складні життєві обставини; Ужгородському міському центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, взяти сімю гр. [PERSON] під соціальний супровід. 12 липня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради № 1 малолітню [PERSON], взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах та проживає в сімї, у якій зі сторони батьків або осіб, які їх замінюють існує реальна загроза вчинення насильства. 20 липня 2017 року спеціаліст служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи відвідали сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79. Згідно акту обстеження від 20 липня 2017 року родина [PERSON] мешкає у двокімнатній квартирі загальною площею 42 кв. м. за адресою м. Ужгород, вул. Лобачевського, 41/79, у задовільних умовах. Є комунальні зручності (світло, вода, газ) наявні кухня та санвузол. Власник помешкання - гр. [PERSON] (бабуся малолітньої [PERSON]Я.). Малолітню [PERSON] виховує одинока мама гр. [PERSON]. Відомості про батька малолітньої [PERSON] записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Крім того, за вказаною адресою мешкають гр. [PERSON] (сестра [PERSON]П.) з двома малолітніми дітьми. В той же день між гр. [PERSON] та Ужгородським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді було підписано договір соціального супроводу про що листом від 26.07.2017 року було повідомлено службу у справах дітей. 27 липня 2017 року спеціаліст служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79 повторно відвідали сімю [PERSON]. В ході огляду дитини в неї з лівої сторони обличчя було виявлено синець. Зі слів матері та самої малолітньої дитина просто впала і вдарилась. 28 липня 2017 року до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол усної заяви від гр. [PERSON], яка повідомила, що 27.07.2017 року близько 22.00 год. гр. [PERSON] (бабуся малолітньої) вчинила сварку, в ході якої виражалась нецензурною лайкою та нанесла тілесні ушкодження. За результатами перевірки гр. [PERSON] було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, що підтверджується відповідним висновком від 02.08.2017 року. 10 серпня 2017 року директору Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшов лист від адміністрації ДНЗ №1 м. Ужгород про те, що дитина [PERSON] 09 серпня 2017 року зявилась в дитячий садочок із синцем під оком жовтого кольору. Зі слів мами, дитина вдарилась у басейні. В той же день дане повідомлення було надіслано Ужгородським міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді до служби у справах дітей Ужгородської міської рада. Того ж дня спеціалісти служби спільно з фахівцями центру та представником національної поліції відвідали сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79 та невідкладно за клопотанням служби у справах дітей передали до Ужгородської міської дитячої клінічної лікарні малолітню [PERSON]. 28 серпня 2017 року службою у справах дітей Ужгородської міської ради було надано Ужгородській міській дитячій клінічній лікарні висновок про можливість повернення малолітньої [PERSON], в сімю. При прийнятті цього рішення було враховано наявність необхідних житлово-побутових умов за адресою м. Ужгород, вул. Лобачевського, 41/79, позитивну характеристику від ДОП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції [PERSON] від 28.08.2017 року на [PERSON] та медичний висновок Ужгородської дитячої клінічної лікарні про те, що дитина здорова. 23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшло повідомлення адміністрації дошкільного навчального закладу № 40 про те, що дитина [PERSON], [INFO], була переведена з ДНЗ №1 25 вересня 2017 року. Вихователь повідомила адміністрацію, що дитина часто по понеділкам приходила з дому з новими синцями. На питання до мами, чому дитина у синцях, відповідала, що «гуляла у лісі», «вдарилась у двері», «упала» і т.д. 23 жовтня 2017 року мама привела дитину з синцями та вирваним шматком волосся на голові. Зі слів дитини, чому у неї синці, відповідала, що її бив тато. Реагуючи на вищенаведене повідомлення представники служби у справах дітей, центру соціальних служб, управління освіти, національної поліції та ДНЗ №40 відвідали 26 червня 2017 року сімю [PERSON] за адресою м. Ужгород, вул. Івана Лобачевського, 41/79. За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сімї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сімї. Гр. [PERSON] була попереджена про необхідність належного виховання дитини, а також направлена для проходження медичного обстеження. Крім того, було вирішено розглянути можливість влаштування гр. [PERSON] разом з її малолітньою донькою [PERSON] в Закарпатський обласний центр соціально-психологічної допомоги. У звязку з конфліктом між гр. [PERSON] та її матірю, постійними сварками та непоодинокими фактами вчинення насильства в родині, гр. [PERSON] разом з малолітньою [PERSON], на підставі направлення Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді 25 жовтня 2017 року було зараховано до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної допомоги. Термін перебування у закладі завершується 22 січня 2018 року, що підтверджується повідомленням даного центру від 25.10.2017 року. 31 жовтня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було затверджено індивідуальний план соціального захисту дитини, яка опинилась у СЖО [PERSON]. Серед його заходів передбачено проведення перевірок умов проживання дитини та проведення роботи психолога з мамою та іншими родичами дитини з метою подолання конфліктних взаємин та недопущення насильства по відношенню до дитини. 27 листопада 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист від Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з проханням у звязку з завершенням терміну дії договору соціального супроводу з сімєю [PERSON] винести на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому питання щодо припинення соціального супроводу сімї [PERSON]. Комісією було розглянуто звіт Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді про пророблену з сімєю [PERSON] роботу та копію акту оцінки потреб. Зокрема, за направленням Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді гр. [PERSON] у вересні 2017 року була працевлаштована помічником кухаря в Ужгородську ЗОШ №5. Крім того, відповідно до характеристики психолога Закарпатського обласного центру соціальної допомоги на [PERSON] від 27.11.2017 року остання проживає в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги з 25.10.2017 року. Працює прибиральницею в Ужгородській лінгвістичній гімназії №1 з листопада 2017 року (під час проживання в ЗОЦСПД змінила місце роботи, раніше працювала в ЗОШ №5 у столовій). [PERSON] під час проживання в ЗОЦСПД зарекомендувала себе як впевнена в собі, комунікабельна особа. Жінка схильна до конфліктів, добре обізнана в своїх правах. З її слів продовжує конфліктувати зі своєю матірю. [PERSON] не проявляє самокритичності, не визнає власні упущення. Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому від 28 листопада 2017 року було вирішено припинити соціальний супровід в сімї [PERSON], де на вихованні перебуває малолітня [PERSON], [INFO], у звязку з завершенням терміну дії договору соціального супроводу. 16.01.2018 року на адресу служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому надійшло повідомлення адміністрації ДНЗ № 40 про те, що малолітня [PERSON], [INFO], виявлена з синцями на обличчі та чолі, губи припухлі, дитина скаржиться на біль у руці. На запитання - чому у неї синці, дитина відповідає, що била - мама. До листа ДНЗ №40 додано також Акт, складений комісією, у складі: вихователя II молодшої групи [PERSON], медичної сестри - [PERSON], помічника вихователя - [PERSON], практичного психолога - [PERSON], вихователя - [PERSON], де зазначено, що малолітня [PERSON] 16 січня 2017 року була оглянута медичною сестрою, яка виявила: загальний стан дитини порушений, дитина вяла, налякана. У ділянці обличчя помітні забої, особливо біля чола та носа, губи припухлі, на слизовій ротової порожнини помічені ранки, особливо в ділянці нижньої щелепи під язиком, нижні різці зламані, крім того зафіксовано зниження рухливих рефлексів правої руки, при пальпації відмічався біль в ділянці правого плеча. Реагуючи на повідомлення, комісія в складі: начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради спільно з директором Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, завідувачем ДНЗ № 40, головним спеціалістом управління освіти, інспектором ювенальної превенції Ужгородського ВП ГУНП та медичною сестрою ДНЗ № 40 провели огляд та опитування дитини за результатами якого складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини відповідно до якого необхідно провести негайне відібрання малолітньої [PERSON] у матері. В той же день було скликано позачергову комісію з питань захисту прав дитини при Ужгородському міськвиконкомі, де розглянуто випадок, який трапився з малолітньою [PERSON] На комісії була присутня також матір дитини - [PERSON], яка наполягала, що не била свою дитину, [PERSON] просто впала та вдарилась. Відповідно до психологічної характеристики малолітньої [PERSON], [INFO], виданою 16.01.2018 року практичним психологом цілодобового ДНЗ №40 [PERSON], в результаті діагностики емоційного стану дитини при вступі у садочок, який вона відвідує з 25.09.2017 року, було виявлено негативний психічний стан середнього ступеню. У спілкуванні з дорослими малолітня часто буває навязливою, намагається привернути будь-якими засобами їх увагу до себе, що може свідчити про брак уваги і ласки з боку рідної мами. При бесіді в першій половині дня про причини синців та зсадин малолітня говорила ніби завчений заздалегідь текст, що «мама не бє», «гуляла в лісочку», упала», «упала на пікніку», «вдарилася в крісло», а в той же час у другу половину дня, перебуваючи у спокійній атмосфері серед вихованців та педагогів закладу, починає розповідати про те, що її била мама і яким чином вона це робила. На питання за що, відповідає, що «Я плакала», «Була неслухняна». Після короткотривалих перебувань вдома були випадки пригніченого настрою, енурез. 15.01.2018 року коли мама хотіла забрати її з садочку, [PERSON] розплакалась та просила вихователя і помічника вихователя не віддавати її мамі. Про неналежні методи виховання, про допущені [PERSON] помилки у вихованні дитини неодноразово було вказано педагогами та адміністрацією закладу, але проходило без належного реагування з боку мами. Зважаючи на неодноразові випадки отримання малолітньою дитиною тілесних ушкоджень, враховуючи те, що дитина скаржиться на побиття її саме матірю - [PERSON], члени комісії одноголосно висловилися за прийняття рішення про негайне відібрання малолітньої [PERSON], [INFO] Відповідно до розпорядження міського голови від 16.01.2018 року № 15 прийнято рішення терміново відібрати малолітню [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], як дитину, яка опинилась в умовах, загрозливих для її життя та здоров'я, у звязку з підозрою на вчинення насильницьких дій стосовно неї та перебуванням у сімї, в якій існує загроза жорстокого поводження з дитиною. Дитина пройшла необхідне медичне обстеження в супроводі працівників служби у справах дітей Ужгородської міської ради та Ужгородського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. 17.01.2018 року року малолітню [PERSON], [INFO], за клопотанням начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, відповідно до направлення №4 о 16 год. 24 хв. було передано до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. 23 січня 2018 року дане питання розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. На засідання комісії по даному питанню зявились мати дитини гр. [PERSON] та бабуся малолітньої [PERSON] гр. [PERSON]. Членами комісії було заслухано їх думку щодо вирішення даного питання. Зі слів матері дитини гр. [PERSON] вона ніколи не била свою доньку. [PERSON] дитини гр. [PERSON] заявила, що її онука малолітня [PERSON] неодноразово скаржилась їй на те, що мама її сильно бє. У малолітньої [PERSON], [INFO], неодноразово зявлялись синці на обличчі. Враховуючи наявні в справі матеріали, заслухавши думку присутніх членів комісії та насамперед враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], члени комісії одноголосно вирішили підготувати та винести на розгляд виконавчого комітету, письмовий висновок про доцільність відібрання малолітньої [PERSON], [INFO], від її матері гр. [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Неодноразові факти жорстокого поводження та ухилення від виконання батьківських обовязків гр. [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], свідчать про те, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Все це свідчить про те, що мати дитини не бажає належно виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню своєї доньки та не усвідомлює своїх помилок, що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом. Допитана судом у якості свідка [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], працює продавцем, є матрію відповідача, пояснила суду, що у минулому році навесні дитина мала синці, казала їй, що папа [PERSON] її бив. Її старша донька, сестра відповідачки казала, що біда із дитиною, вона звернулася у садочок, а там мама дитини сказала, що дитина впала, тому вона подзвонила у соціальну службу. Коли дитиною опікувалися все було добре. Додатково пояснила, що вона розвелася із чоловіком 16 років назад, коли її дочкам було 11 і 17 років, виховувала їх самостійно. Чоловік почав випивати, тому розвелася, між собою вони не билися, дітей вона не била. Допитана судом у якості свідка начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради [PERSON], [INFO], пояснила суду, що із цією сімєю вони працюють із червня 2017 року. У липні дитину доставили у лікарню, маму підтримували, проте повторилася ситуація із побиттям дитини, вони не думали, що дійде до серйозних травм, дитина не хотіла іти до мами, була істерика. Вона супроводжувала дитину при проведенні судово медичної експертизи, у неї виявили серйозний забій головного мозку, синці на лиці і всюди. Дитина була дуже опухла, її направили у хірургію, хірург оглянув і терміново госпіталізував. Мати у цей день до дитини не поїхала, бо сказала, що не має транспорту добратися. Дитина була у реанімації. У жовтня 2017 року знову дитина була побита, відсутній жмут волосся на голові. Відповідачка, мати дитини висновків не робила ніяких, так останній випадок стався у січні 2018 року. це був понеділок, мама привела дитину у садочок, дитина була побита, коли викликали маму, дитина просила, щоб її не віддавали матері. У дитини були відсутні 4 нижні зуба, боліла щелепа, дитина не снідала, її було важко одягнути у неї була дуже травмована ручка. На засіданні комісії відповідачка себе поводила байдуже. І в червні, і в жовтні дитина казала, що її бє тато, а потім дитина сказала, що бє її мама, тому що вона не слухалася. Мама одиначка, має співмешканця. Мама житло має, умови для дитини створені, працює, проте дитина була влаштована у цілодобовому садочку. У липні після реанімації поставили сім'ю на облік, взяли під супровід. Допитаний судом у якості свідка директор Ужгородського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON], [INFO], пояснив суду у червні 2017 року вперше вони зустрілися, дитина мала запухший синець і синці на тільці. Колеги повідомили, що виявлені пошкодження і є потреба відвезти до лікарні дитину. Вони поїхали у Мукачівську лікарню, дитину оглянули, мама була поруч. Дитина була квола, її відправили до отоларінголога і викликали працівників поліції. Лікар оглянула дитину, одразу було викликано реаніматолога. У дитини виявили синці на ногах, взяли пояснення від матері, потім він поїхав до Ужгороду, а мама залишилася з дитиною. По зовнішньому вигляду дитина була не мита, не виглядала охайною. У січні 2018 року був екстрений візит у дитячий садочок. Була присутня мама, вихователі, у дитини були видимі ознаки побиття: синці, травма зубів, дитина була налякана, казала, що її побила мама. Було прийняте рішення відібрати дитину. Жодного разу мама свою вину не визнавала, пояснювала по різному виникнення травм. Допитаний у якості свідка вихователь ДНЗ Ужгородської міської ради [PERSON], пояснила суду, що вона виховувала [PERSON] у їх закладі на протязі трьох місяців, з вересня 2017 року по січень 2018 року. Перші ознаки побиття були у жовтні: вирваний жмут волосся на голові, були гематоми на обличчі, на шиї. Мама пояснювала, що [PERSON] впала і вона заперечувала всі події. У січні 2018 року був останній випадок, вона особисто не бачила. У садочку у [PERSON] права ручка дуже боліла, були рани, не могла їсти, слина з рота виливалася. Настя казала, що це мама зробила. Вони повідомили органу опіки. Дитина була не охайна, волосся не підстрижене, не причесана, одяг не випраний, її забирали лише на вихідні. У пятницю дитина не хотіла іти додому, часто скаржилася на поведінку мами. Мама казала завжди, що дитина впала. Приводила дитину мама і написала заяву, що ніхто не має права відвідувати і забирати дитину. Дитина була одягнена часто не за погодою. Батьки інших дітей приносили одяг для [PERSON], цей одяг її мама забирала, проте на дитині вони жодного разу одягу не бачили. Допитаний судом у якості свідка [PERSON], психолог Закарпатського обласного центру соціально психологічної допомоги, пояснила суду, що вона працює із [PERSON] у якості психолога, проводила психодіагностику, ознак агресії вона не виявляє, виявлено тривожність. Проведено консультації по телефону. В березні вона була у Сваляві у центрі, була присутня при зустрічі із дитиною. Дитина була дуже рада матері, дитина тулилася до мами. Ознак остраху не було. Дитина спокійно реагує на відсутність мами, пояснює що мама заробляє грошики. Дитина розказувала, що бабка побила маму, у неї болить голівка. Дитина казала, що коли бабуся була у гостях, вона їй вдарила ніжку. Перед обідом психолог запитала: «хай іде мама?», на що дитина відповіла: «Ні, хай чекає мама!». Дитина розуміє, що мамі треба іти на роботу,є довіра, що мама повернеться. Мама переживала, боялася як вона виглядає. Під час зустрічі вела себе адекватно. Між мамою і дитиною теплі стосунки. Допитана судом у якості свідка відповідачка [PERSON], пояснила суду, що у неї затяжний конфлікт із матірю, дитина вона жодного разу не била, синці у дитини виникають, бо вона часто падає, і вона, як мати, не встигає її контролювати (з гойдалок, бігла впала, у басейні). Зубів немає, тому що дитина їсть багато солодощів, і зуби повипадали, а вона не може їй заборонити їсти солодощі. У дитинстві її била мати, проте вона так не робить. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сімї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, до яких належать: терміновий заборонний\~припис стосовно\~кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 28 зазначеного Закону також передбачено, що субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Субєкт,\~відповідальний за\~виконання програм\~для кривдників,\~організовує та\~забезпечує проходження\~кривдниками таких\~програм. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин субєкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обовязку пройти таку програму. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами, а також показами свідків, суду доведено, що відповідач систематично допускає насилля в сім'ї відносно своєї малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], проте навіть не визнає факти застосування насильства, оскільки, на думку суду, враховуючи ті обставини, що у дитинстві мати неодноразово застосовувала насильство проти неї, і вона навіть не усвідомлює, що вчиняє щось неправильно, вона робить все так, як звикла, і вважає нормою, тому і не виявляє ознак агресії при тестуванні психологом, а лише тривожність, через незвичність обстановки і нерозуміння, чому до неї стільки запитань. Суд також оцінює критично покази відповідача, що зуби повипадали через велику кількість солодощів, оскільки загальновідомим є той факт, що молочні зуби у дітей випадають у віці від 5 до 8 років, а не у 3, як про це каже відповідач. Велика кількість синців, також не може бути пояснена тим фактом, що дитина багато падає, оскільки дитина у відповідачки лише одна і цей факт свідчить лише про те, що матірю не приділяється належна увага дитині, про що свідчить також неохайність дитини, відсутність належного догляду за гігієною дитини та її одягом. Тобто наявні всі підстави для задоволення позову в цій частині та відібрання малолітньої [PERSON], [INFO], від її матері [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою [INFO], без позбавлення її батьківських прав, та передання її Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, ідентифікаційний код 04053699, оскільки з боку бабусі [PERSON] також допускаються випадку застосування насильства щодо цієї дитини та її матері. Суд також вважає за необхідне на період шість місяців застосувати до [PERSON], [INFO], обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітньою [PERSON], [INFO], та наближатись до місця її перебування в Закарпатському обласному центрі соціально психологічної реабілітації дітей, та направити її до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88000, м. Ужгород, вул. Тургенєва, 8) на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. Що ж стосується аліментів на утримання малолітньої дитини суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та того факту, що заявлені вимоги про стягнення аліментів саме на одну дитину, суд вважає за необхідне задовольнити позов лише в частині стягнення відповідача на користь Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Суд також вважає за необхідне розяснити відповідачу, що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Outcome: partial