Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивачка просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує наступним. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться повністю на її утриманні. Вказує, що самостійно виховує дітей, оскільки відповідач протягом останніх місяців ухиляється від утримання дітей, не надає їм допомоги, не цікавиться розвитком та успіхами. Щомісяця позивач змушена телефонувати відповідачу та просити кошти для утримання дітей. Позивач не в змозі самостійно належним чином матеріально забезпечити дітей, тому змушена звернутися з даним позовом в суд. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причину неявки, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою немає, на стан здоров`я не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про аліменти, які необхідно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він не працює, проте, не визнаний інвалідом, не подав документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, має можливість працевлаштуватися, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям. Таким чином, враховуючи вищезазначене та те, що батьки несуть рівні витрати на утримання дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача в користь позивачки аліментів на утримання двох малолітніх дітей в сумі 3000грн. до досягнення ним повноліття, слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved