Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) бюро України (далі-МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві представник позивача [PERSON] (який діє відповідно до довіреності №6-03/135 від 08.04.2019 року) вказав, що 07.03.2017 року в м.Одесі по вул.Посмітного, 25/1 сталась дорожньо-транспортна пригода, зокрема автомобіль «MERCEDES», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , здійснив зіткнення із автомобілем «MITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 07.04.2017 року винним у зазначеній ДТП визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. \~ \~ \~ \~Автомобіль «MITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , був застрахований в МТСБУ. Згідно звіту №725/17 від 04.04.2017 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість майнової шкоди пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП з урахуванням відновлювального ремонту становить 70991,68 грн.\~ Позивачем було виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 70991,68 грн, що вбачається з платіжного доручення №4401рв від 24 травня 2017 року. Крім того, були сплачені кошти за послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн., відповідно до платіжного доручення №725/17рв від 24 квітня 2017 року Суму виплаченого страхового відшкодування та кошти за послуги аварійного комісара в розмірі 71661,68 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн., представник позивача просив стягнути з відповідача, розглянувши справу без його участі, про що надав до суду відповідне письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України\~судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Разом з цим, за зобов`язанням, що виникає внаслідок\~\~заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст.ст.614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника (презумпція заподіювача шкоди) коли не позивач повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом на підставі постанови судді Приморського районного суду м.Одеси від 07.04.2017 року (справа №522/4919/17) встановлено, що 07.03.2017 року біля 00 год. 05 хв. в м.Одесі по вул.Посмітного, 25/1 сталась дорожньо-транспортна пригода, зокрема автомобіль «MERCEDES», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , здійснив зіткнення із автомобілем «MITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість відповідача [PERSON] у цій ДТП є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підлягають. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , застрахована у МТСБУ, яке виплатило страхове відшкодування [PERSON] , власнику автомобіля «MITSUBISHI», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , в сумі 70991,68 грн, що вбачається з платіжного доручення №4401рв від 24 травня 2017 року. Крім того, позивачем були сплачені кошти за послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн., відповідно до платіжного доручення №725/17рв від 24 квітня 2017 року. \~Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,\~включаючи\~витрати\~на усунення пошкоджень, зроблених\~навмисно\~з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~транспортним\~засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 40.3. ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,\~іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 70991,68 грн. та сплачені кошти за послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. В матеріалах справи наявне платіжне доручення №127355581 від 01.11.2018 року, якою підтверджується сплата судового збору у розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved