Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та відновлення хх дошлюбного прізвища. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 грудня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис №131. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. Позивачка посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися, протягом останніх декілька років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, почали виникати сварки. Все це призвело до втрати почуттів та того, що сімейні стосунки між позивачкою та відповідачем припинилися, проживають окремо. На даний час відповідач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Позивачка в судовому засідання позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 56), в судове засідання не з`явився у зв`язку з тим, що знаходиться ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», згідно заяви просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с. 63). З`ясувавши думку позивачки, суд враховуючи, що відповідач, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, постановив проводити судовий розгляду у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 грудня 2016 року, що зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №131, дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане 16 грудня 2016 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7). Після реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище - [PERSON] , на прізвище чоловіка - [PERSON] . Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги у зв`язку з чим сторони не можуть вести сумісне подружнє життя. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони два роки тому припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України. Що стосується вимоги позивачки про зміну її прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне, то суд зазначає про таке. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України - у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, суд вважає, що питання зміни прізвища за рішенням суду вирішується під час розгляду судом в порядку окремого провадження, заяви подружжя, яке має дітей, про розірвання шлюбу, під час позовного провадження вказане питання вирішується в органах РАЦС після набрання рішення суду законної сили, у зв`язку з чим суд вважає, що в задоволені вказаної позивної вимоги позивачки слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112, 113 СК України,

Outcome: partial