Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 03.09.2017 року о 21.30 годині трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме: [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ21065», державний номерний знак [NUMBER] на автодорозі від села Новосілки в напрямку села Княжичі, допустив зіткнення з транспортним засобом «Geely CE-2», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно постанови Макарівського районного суду Київської області №370/2262/17 від 13.12.2017 року відповідач [PERSON] винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно звіту №1073/09/17Б вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Geely CE-2», державний номерний знак [NUMBER] становить 14309.23 гривень. Сума витрат на збір документів складає 700.00 гривень. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 15009.23 гривень. Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України просить: стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 15009.23 гривень; витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 гривен. Згідно ухвали суду від 26.05.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , отримавши 30.06.2020 року копію позовної заяви, ухвалу суду від 26.05.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0807000103994, відзив не надала. Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину. Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків. Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву. Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи. За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області №370/2262/17 від 13.12.2017 року [PERSON] [INFO] , визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10200.00 гривень, у зв`язку з тим, що 03.09.2017 року близько 21.30 години на автодорозі від села Новосілки Макарівського району Київської області в напрямку села Музичі, на перехресті з дорогою в напрямку села Княжичі, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ21065», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Geely CE-2», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушив п.12.1; п.13.1 Привал дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП. Крім того, 03.09.2017 року близько 21.30 години на автодорозі від села Новосілки Макарівського району Київської області в напрямку села Музичі, на перехресті з дорогою в напрямку села Княжичі, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ21065», державний номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, чим порушив вимоги п.2.5 Привал дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).. З звіту №1073/09/17Б від 27.09.2017 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, вбачається, що вартість матеріального збитку завдана власнику [PERSON] колісного транспортного засобу «Geely CE-2», державний номерний знак [NUMBER] становить 15240.71 гривень (а.с.12-47). Відповідно рахунку №432 від 27.09.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило за складання звіту від 27.09.2017 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику [PERSON] колісного транспортного засобу «Geely CE-2», державний номерний знак [NUMBER] , 700.00 гривень (а.с.53). Згідно платіжному дорученню №904437 від 204.05.2018 року згідно наказу №4134 від 03.05.2018 року здійснена виплата [PERSON] 14309.23 гривень (а.с.54). Згідно платіжному дорученню №1261153 від 03.11.2017 року платник МТСБУ сплатив послуги експерта в сумі 700.00 гривень (а.с.55). Згідно вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. в) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце події. Пунктом 39.1 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.41.1а) ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Стаття 1191 ЦК України регламентує право зворотної вимоги до винної особи, і частиною 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Outcome: approved