Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 20 червня 2015 року перебувають шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 984. На даний час шлюб не розірвано. Ведення спільного господарства та сумісне проживання з відповідачем припинено, сторони мешкають окремо. Від даного шлюбу народилась [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не виконує у повному обсязі свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільно про систематичну сплату аліментів домовитися не вдалося. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтвердила у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, та просив встановити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. В обґрунтування зазначив, що відповідач має хронічні захворювання та хворіє на цукровий діабет, що потребує постійного лікування та матеріальних затрат, та внаслідок чого може бути тривала непрацездатність, або взагалі припинення трудової діяльності. Тому, задля забезпечення інтересів дитини, просив змінити порядок сплати. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2015 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20 червня 2015 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 984 (свідоцтво про шлюб [NUMBER]). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 27.03.2015 року). Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Посилання представника відповідача на хворобу відповідача та як наслідок необхідності зміни порядку стягнення аліментів є необґрунтованим, оскільки суду не надано медичної документації про стан здоров'я відповідача. Також ствердження представника відповідача про мінливий дохід відповідача спростовується наданою ним довідкою № 2 від 16.03.2017 року, згідно якої [PERSON] працює в ТОВ «Околиця» на посаді директора заробітна плата на місяць складає 3500 грн. При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? від усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved