overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на підставі права приватної власності належить житловий будинок № 28, що розташований за адресою: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Б.Хмельницького. Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає в ньому. За вказаних обставин просила визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Б.Хмельницького, 28. В підготовче судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка на позові наполягає, відповідачка з позовом згодна. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1996 року належить будинок № 28, який розташований за адресою: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Б.Хмельницького (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи, разом з позивачко у її житловому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], але не проживає в ньому, що підтверджується довідкою № 807 від 12.03.2018 року, виданою Любимівською селищною радою Каховського району Херсонської області та актом обстеження від 16.03.2018 року (а.с. 6, 7). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України\~ власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні\~ ним права користування та розпорядження своїм\~ майном. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.1996 року належить будинок № 28, який розташований за адресою: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Б.Хмельницького, в якому зареєстрована відповідачка [PERSON], але за вищевказаною адресою не проживає більше встановленого чинним законодавством строку за місцем реєстраційного обліку без поважних причини, тому є підстави для визнання відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги позивачки [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі\~ ст.ст. 12, 13. 81, 263-265, 273 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою [ADDRESS], яке належить їй на праві власності, посилаючись на те, що відповідачка була зареєстрована у вищевказаному домогосподарстві, але з 1997 року в ньому взагалі не проживає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що зареєстрована в даному будинку з дитинства, оскільки там також зареєстрована її мати, яка є колишньою дружиною батька позивачки. Вона у 2004 році виїхала на заробітки в Італію та там офіційно працює по даний час. Вважає, що має право проживати у вказаному будинку, а право власності позивачки на нього буде оспорювати. Свідок [PERSON] в судовому засідання дав показання, що він являється батьком позивачки і проживає у спірному приміщенні, та бачив [PERSON] в селі десь півтора роки назад. Однак йому відомо, що відповідачка в 1996 році вийшла заміж і переїхала проживати в с.Крива Республіки Молдова і з того часу в будинку позивачки не проживала. Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, покази свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована у господарстві [ADDRESS], яке в подальшому із 04.04.2008 року стало належати на праві власності позивачці, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2008 року за №18376275 і зареєстрованого в Новоселицькому КБТІ. Відповідачка з 2004 року до даного часу у вказаному будинку не проживала, що підтвердив в минулому судовому засіданні свідок [PERSON] та визнала сама позивачка. Враховуючи те, що відповідачка на даний час добровільно не знялася із реєстрації із вказаного будинку, то цим вона порушує права власника будинку. Заперечення відповідачки щодо позову, оскільки вона не проживала у будинку у зв'язку із роботою за кордоном у суді доведено не було, а ому не може бути враховано як підстава збереження за нею права користування згідно ст.71 ЖК України. Відповідно до ст.391 ЦК України права власника щодо вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном слід задовольнити шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Оскільки позивачем вірно обраний спосіб захисту, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.391 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання останьої такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку за адресою [ADDRESS] яке належить їй на праві власності, посилаючись на те, що відповідачка була зареєстрована у вищевказаному домогосподарстві, але з 2012 року в ньому взагалі не проживає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явивилася, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд, зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд. Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована у господарстві в [ADDRESS], яке в подальшому із 20.07.1999 року стало належати на праві власності позивачці, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідачка є рідною сестрою позивачки з 2012 року до даного часу у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження житлового будинку від 10 грудня 2014 року та підписами свідків у ньому. Враховуючи те, що відповідачка на даний час добровільно не знялася із реєстрації із вказаного будинку, то цим вона порушує права власника будинку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутнітю члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки позивачкою вірно обраний спосіб захисту, то позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.405 Цивільного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, яке розташовано в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті її чоловіка залишилось вказане спадкове майно, яке вона як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняла та не може оформити право власності у зв'язку з тим, що померлий під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадщину. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила задовольнити їх. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнали та пояснили, що вона спадщину після смерті батька не прийняла та на неї не претендує. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що господарство в [ADDRESS], відносилося до категорії робочих дворів, де станом на 01.07.1990 рік проживали та були його членами позивачка та [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на одну другу частину двору, яку своєчасно прийняла позивачка як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживала із чоловіком на день його смерті, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю правоустановчих документів оформлених на спадкодавця. У зв'язку з цим згідно ст.392 ЦК України право власності за позивачкою може бути визнано в судовому порядку. Відповідачка позов визнала, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на 1/3 частку будинковолодіння в порядку спадкування за законом, яке розташоване за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. А, сараїв літ. В,Д,Е, літніх кухонь літ. Б,Г, вбиральні літ. Є, колодязя №1, огорожі №2-3, посилаючись на те, що після смерті її сина відкрилася спадщина на 1/3 частку вищевказаного домоволодіння. Вона як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняла своєчасно. В судовому засіданні позивачка та її представник повністю підтримали позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила суд про причину неявки, хоча і була повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки та її представника суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторони, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. А, сараїв літ. В,Д,Е, літніх кухонь літ. Б,Г, вбиральні літ. Є, колодязя №1, огорожі №2-3 та розташована в [ADDRESS] і позивачка [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом своєчасно її прийняла, оскільки вступила у володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Припрутської сільської ради Новоселицького району за №2409 від 12 серпня 2008 року. [PERSON] в шлюбі не перебував та дітей не мав. Інших спадкоємців за законом першої черги у нього не було, що підтверджується довідкою Припрутської сільської ради Новоселицького району за №2181 від 21.10.2009 року. На підставі ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті її батьків залишилось вказане спадкове майно, яке вона як спадкоємець за заповітами своєчасно прийняла, інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, немає. Не може оформити право власності у зв'язку з тим, що заповідачі за життя не оформили правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги і просилав задовольнити їх. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав, та вказав, що його довірителька, як дочка покійних спадкодавців спадщину не приймала та на спадкове майно не претендує. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку із його визнанням. Судом встановлено, що домогосподарство, яке розташоване в [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів і станом на 1990-1991 роки в ньому були зареєстровані та проживали покійні [PERSON] та [PERSON] Після смерті [INFO] [PERSON] в [ADDRESS] відкрилася спадщина на ? частину домогосподарства, в склад якої входять: житловий будинок літ. «А», сараї літ. «Б», «В», вбиральня літ. «Г», питна колонка №1, огорожа №2-3, яку позивачка, як спадкоємець за заповітом від 08.03.2000 року своєчасно прийняла оскільки постійно проживала із покійним на день його смерті. Після смерті [INFO] [PERSON] також відкрилася спадщина на ? частину вищевказаного домоволодіння і позивачка також як спадкоємець за заповітом від 09.03.2004 року своєчасно прийняла оскільки постійно проживала із покійною на день її смерті і звернулася із заявою про прийняття спадщини в встановлений законом строк до Новоселицької державної нотаріальної контори, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю правоустановчих документів оформлених на померлих. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, судом не встановлено. Відповідачка, як дочка покійних, позов визнає, що не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 392, 1233, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на майно у порядку спадкування та в обґрунтування зазначила, що її батьку [PERSON] бувла виділена земельна ділянка за адресою: м.Краматорськ, смт.Ясногірка, вул.Петровського 2г, на якій батько побудував будинок на підставі дозволу на будівництво 30.03.2014 року її батько [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті стали вона та відповідачка, яка є її матірю. Після смерті вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього був відсутній правовстановлюючий документ, яким би підтверджувалось право власності його батька на будинок. У звязку з наведеним просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, смт.Ясногірка, вул.Петровського, 6. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору від 24.02.1976 року та дозволу №138 [PERSON] надано право на забудову жилим будинком та сараєм земельної ділянки за адресою: м.Краматорськ, смт. Ясногірка, вул. Петровського, 2Г. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ясногірської селищної ради житловому будинку №2Г по вул.Петровській наданий адресний номер 6. Згідно копії домової книги [PERSON]П був зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 30.03.2014 року. 18.09.2014 року [PERSON] звернулася до Другої нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими нотаріальними документами, що спадкове майно після смерті [PERSON] складалося з житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані у м.Краматорську Донецької області, вул.Петровського, 6, які належали йому, але він не отримав належних правовстановлюючих документів. У звязку з наведеним суд вважає, що на момент смерті [PERSON] йому належав житловий будинок по вул.Петровського, 6 у м.Краматорську, на підставі чого вищевказане майно повинно входити до спадкової маси після його смерті. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] звернулая з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] Таким чином, у звязку з наявністю відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину стосовно [PERSON] та неможливістю отримати правовстановлюючі документи у звязку зі смертю [PERSON],

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визначення часток в спільній сумісній власності та припинення спільної сумісної власності на квартиру посилаючись на те, що вона та відповідачка є сестрами та проживають і зареєстровані в двохкімнатні квартирі [ADDRESS]. Дана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Вважає, що частки кожного з співвласників в спільній сумісній власності є рівними, а тому просила визначити за нею та відповідачкою право спільної часткової власності по 1/2 частини спірної квартири у кожного. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з'явилися, представник позивачки звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути у відсутність позивачки та його. Відповідачка в судове засідання не з'явився повторно. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факти, викладені в позовній заяві знайшли своє повне підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в спірній квартирі зареєстровані та проживають позивачка та відповідачка (а.с.3) і вона належить їм на праві спільної сумісної власності (а.с.4,5). Згідно ч. 1 ст.355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ч.1 та 2 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з залиттям її квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка є власником квартири [NUMBER] у вказаному будинку. 18 липня 2013 року позивачка дізналася що її квартиру залито. Залиття сталося через несправність змішувача в ванній кімнаті квартири [NUMBER] яка належить відповідачці. Вказаним залиттям заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у відновлюваному ремонті квартири позивачці. Згідно звіту про оцінку майна вартість відновлюваного ремонту складає 33534 грн., за складання якого позивачка сплатила 1200 грн. Вказані суми позивачка просить стягнути з відповідачки у відшкодування матеріальної шкоди. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Представник відповідачки та відповідачка позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка є власником квартири [NUMBER] у цьому ж будинку. Також судом встановлено що 18.07.2013 року сталося залиття квартири [ADDRESS] в наслідок того, що в квартирі [NUMBER] цього ж будинку зламався змішувач в ванній кімнаті. Вказаний факт сторонами не заперечувався, також підтверджений показами свідків допитаних в судовому засіданні, та актом ОСББ «Топольок» від 18.07.2013 року. Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідачки про невідповідність акту нормативному законодавству, оскільки факти викладені в акті відповідачка не заперечувала. Згідно звіту про оцінку майна ПП «Аргумент» вартість відновлюваного ремонту квартири позивачки після залиття складає 33534 грн. Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідачки про невідповідність суми відновлюваного ремонту зазначеній у звіті заподіяній шкоді, оскільки розмір цієї шкоди підтверджується фотографіями квартири позивачки зробленими після залиття, крім того відповідачкою та її представником не заявлено клопотання про проведення відповідної судової експертизи для визначення заподіяної шкоди та вартості відновлюваного ремонту, у разі їх незгоди зі звітом про оцінку майна. Крім того згідно ч.2 ст. 1166 ЦК України обов'язок доказування того, що шкода завдана не з вини відповідачки лежить на відповідачці. Таким чином вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки відповідно до ст. 1166 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 1200 грн. витрат на складання звіту про оцінку майна та 348 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved