Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, і вона та її представник суду пояснила, що [INFO] помер - [PERSON] . Спадковим нерухомим майном після її брата була 1/3 частка спірного будинку, яка належала померлому на праві приватної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були їх батьки - [PERSON] та [PERSON] . Ураховуючи той факт, що [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] , його мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , вважаються такими, що прийняли спадщину, так як на час смерті сина фактично проживали з ним за однією адресою. [PERSON] проживав на момент смерті в житловому будинку [ADDRESS] . Спадковим нерухомим майном після смерті сина [PERSON] є 1/3 частка в житловому будинку [ADDRESS] . Таким чином, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складалося з 1/3 частки в житловому будинку [ADDRESS] , прийняли у рівних частинах два спадкоємця за законом першої черги: батько померлого - [PERSON] , у розмірі - 1/3:2=1/6 частки житлового будинку та мати померлого - [PERSON] у розмірі - 1/3:2=1/6 частки житлового будинку. Після прийняття спадщини після смерті [PERSON] частки у спільному майні розподілилися наступним чином: Ѕ за [PERSON] Ѕ за [PERSON] [INFO] помер її батько, [PERSON] . Спадковим нерухомим майном після смерті її батька, [PERSON] , є Ѕ частка в житловому будинку [ADDRESS] , яка складається з 1/3 частки, що належала батькові на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1997р. та 1/6 частки на підставі прийняття спадщини після померлого сина, [PERSON] .Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] була вона, як його донька. Її мати - [PERSON] , є спадкоємицею за законом четвертої черги, оскільки проживала з її батьком [PERSON] однією сім`єю більше як п`ять років до часу відкриття спадщини; будь-якого іншого житла чи сім`ї в її мами не було. Вони постійно проживали разом, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки у сім`ї, як чоловік та дружина, а також були зареєстровані з батьком за однією адресою проживання. Заяви про відмову від спадщини після смерті [PERSON] її мати, [PERSON] , не подавала. Спадковим нерухомим майном після смерті її матері, [PERSON] , є будинок [ADDRESS] . Частка складалася наступним чином: 1/3 частка, що належала матері на підставі свідоцтва про право власності на житло, 1/6 частка на підставі прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з яким вона проживала однією сім`єю. [INFO] померла [PERSON] . 09 вересня 2008 року її мати, [PERSON] , склала заповіт та все майно заповіла їй та її рідній сестрі, [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та реєстровано в реєстрі за № 12. Звернувшись до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, [PERSON] . Її сестра, [PERSON] , в зазначений законодавством 6 місячний строк звернулася до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.В. з заявою про відмову від спадщини після померлої матері [PERSON] . На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченого 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., вона після померлої матері, [PERSON] , набула права на 1/3 частку на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом. Свідок [PERSON] суду показала, що позивачку знає з 1996 року, достовірно свідчить, що [PERSON] та [PERSON] проживали понад 5 років як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Свідок [PERSON] суду показала, що дружить з позивачкою більше 20 років, є кумами. [PERSON] і [PERSON] бачила завжди разом, вони вели спільне господарство. Відповідач Затишнянська сільська рада про день слухання справи сповіщений. Третя особа - [PERSON] згідно заяви просить слухати справу без її участі. Третя особа - приватний нотаріус Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна (Плоха) Оксана Василівна згідно заяви просить розглянути справу за її відсутності. Вислухавши позивачку, її представника, свідків, вивчивши і перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, після померлої [PERSON] [INFO] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №04, якій належала частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності, виданого 29 жовтня 1997 року Дослідним господарством «Руно» інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф. Іванова «Асканія Нова», зареєстрованого Криничанським БТІ 29 жовтня 1997 року, в реєстрову книгу за №80. Вищезгадане спадкове майно [PERSON] заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить заповіт від 09 вересня 2008 року, який посвідчений секретарем Затишнянської сільської ради, але суду надано нотаріусом копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в якій є наявна заява [PERSON] про відмову від належної їй частки спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 17 Загальної декларації прав людин, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, зазначено, що кожна людина має право володіти майном. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial