Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 12.09.2000 року було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа, виданого Роменським міськрайонним судом від 14.09.2000 року № 27538/2000 - з відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1 / 4 частини заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття. З 1 вересня 2013 року син [PERSON] навчається на денному відділені Інституту підготовки кадрів для органів юстиції України Національного університету «Юридична академія імені Я.Мудрого». Строк закінчення навчання - 30.06.2017 року. Вона працює та одна утримує сина, відповідач матеріально не допомагає, хоча він зобов'язаний утримувати свою дитину, яка навчається до досягнення нею 23 років. Тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 700 грн. до закінчення дитиною навчання - до 30 червня 2017 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без його участі та заперечував проти позову. Свої заперечення мотивував тим, що у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем він не може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який навчається у вищому учбовому закладі. Він працює охоронцем ППФ «Онікс Трейд Ко» і його заробітна плата за останні 6 місяців складає 9476 грн. 19 коп. Він зареєстрований та проживає у гуртожитку, іншого нерухомого майна він не має. Інших шляхів отримання доходів, з яких він міг би надавати допомогу сину, у нього не має. Крім того, у нього мається заборгованість по сплаті аліментів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги підтримав. Судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 12 вересня 2000 року ( а.с.5). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач (а. с. 4). Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 30 вересня 2011 року змінив прізвище на [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до довідки Національного університету «Юридична Академія України імені Ярослава Мудрого» від 11 листопада 2013 року [PERSON] є студентом 1 курсу інституту підготовки кадрів для органів юстиції України Національного університету «Юридичної академії імені Ярослава Мудрого». Термін навчання з 1 вересня 2013 року до 30 червня 2017 року ( а.с.8). Згідно довідки ППФ «Онікс Трейд Ко» від 22.04.2014 року № 52 [PERSON] займає посаду охоронця ППФ «Онікс Трейд Ко». Дохід за період з 01.10.2013 по 31.03.2014 склав 9476 грн. 19 коп. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2014 року заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 16.03.2013 року становить 29461 грн. 87 коп. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки та навчається. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Згідно зі ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку платника аліментів. Згідно ч.3 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Як встановлено судом, що відповідач [PERSON] працює охоронцем в ППФ «Онікс Трейд Ко» , тобто має постійний дохід та постійне місце роботи. [PERSON] навчається у Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого» і потребує матеріальної допомоги. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості , а також враховуючи прожитковий мінімум, потреби , які виникають при утриманні дитини, що продовжує навчання та навчається на бюджетній основі, отримує стипендію, та те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає , що позовні вимоги слід задовольнити частково. Оскільки позивачка просила стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі , а в судовому засіданні встановлено , що відповідач працює та має регулярний дохід, то суд вважає , що з відповідача необхідно стягувати аліменти не у твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/ 5 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей, або непрацездатних батьків не має . А саме по собі скрутне становище та наявність заборгованості по сплаті аліментів не звільняє його від обов'язку сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Доказів про неможливість сплачувати аліментів на період навчання дитини, відповідач не надав. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання сина , який продовжує навчання. Крім того , при визначенні розміру аліментів суд також враховує, те що позивачка є приватним підприємцем , має у власності нерухоме майно та здає його в оренду , за що отримує додатковий прибуток. Відповідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Оскільки позивачка відмовилася від негайного виконання рішення суду , то суд вважає , що непотрібно застосовувати вимоги ст.. 367 ЦПК України про негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Outcome: partial