Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить виселити відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з її житлового будинку № 39 , що розташований по вулиці Руська в м. Прилуки Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2015 року відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку вона придбала у [PERSON] у власність ? частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою Чернігівська область м. Прилуки вул.. Руська 39. Цього ж числа 14 травня 2015 року відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку позивачка придбала у [PERSON] у власність ? частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель за вище вказаною адресою в зв»язку з чим є власником вказаного будинку Посилаючись на ті обставини, що після придбання даного житлового будинку виявилось, що в ньому без достатніх підстав, оскільки будь-яких договорів оренди чи найму житлового приміщення між нею та відповідачами не укладалось, проживають відповідачі по справі та на вимогу позивачки звільнити даний будинок відмовляються від його звільнення та виселення з нього. Оскільки порушуються права позивачки, як власника житла, тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові, просить такий задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені завчасно та неодноразово, а також не надали заперечень щодо суті позову і не повідомили про поважність причин неявки в судове засідання. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву в якій просив суд розгляд справи провести без участі представника служби у справах дітей міської ради, під час винесення рішення просить врахувати інтереси дітей. Представник позивачки не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 14 травня 2015 року продавець [PERSON] передає а покупець [PERSON] приймає у власність ? частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою Чернігівська область місто Прилуки вулиця Руська будинок 39 та сплачує за неї грошову суму визначену цим договором (а.с. 9-10) Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 14 травня 2015 року продавець [PERSON] передає а покупець [PERSON] приймає у власність ? частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою Чернігівська область місто Прилуки вулиця Руська будинок 39 та сплачує за неї грошову суму визначену цим договором (а.с. 11-12). Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в [INFO] вбачається, що в даному будинку прописаним не значиться ніхто (а.с. 13-15) Згідно довідки голови вуличного комітету № 25 від 30.04.2015 року вбачається, що в житловому будинку який знаходиться за адресою м. Прилуки вул.. Руська 39 в даний час ніхто не зареєстрований, але проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 16) Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Статтею 321 ЦК України встановлено право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішені спорів, пов»язаних із користуванням наймачами жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду, суди повинні враховувати наявність укладеного договору найму жилого приміщення. Відповідно до частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України (Української РСР - далі ЖК України) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщенням інакше, ніж з підстав і в порядку, передбачених законом Згідно ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, коли позивач є одноособовим власником спірного будинку, відповідачі проживають у такому житлі без відповідних правових підстав, а саме: без укладення договору найму, не є членами сім»ї наймача (власника), тому суд вважає, що позивачка, як власник будинку, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння та користування свої майном, а тому відповідачі підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Задовольняючи таким чином позовні вимоги згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати в розмірі 243,60 грн., які складаються зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки в дольовому порядку.

Outcome: approved