Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради в особі Відділу у справах дітей звернувся до суду з позовом до відповідачів, який у встановленому законом порядку уточнив, та в кінцевому просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], а також стягувати з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь опікунів - Дитячого будинку № 1 м. Львова та Будинку дитини № 2 м. Львова аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 310 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що відповідачі, як батько та матір малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з часу їх народження самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. Розпорядженням голови ЛРА ЛМР від 14.02.2011р. № 89 було прийнято рішення про відібрання малолітніх дітей від батьків з їх госпіталізацією у Львівську міську дитячу клінічну лікарню, а рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.04.2011р., цих дітей відібрано від батьків без позбавлення відповідачів батьківських прав. Прокуратурою Личаківського району м. Львова проти останніх порушено кримінальну справу за невиконання ними батьківських обов'язків, що призвело до негативних наслідків в стані здоров'я дітей. За наслідками розгляду кримінальної справи, відповідачів визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України їх звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном 1 рік. Протягом усього часу, з моменту відібрання дітей від батьків і по даний час на відповідачів було покладено обов'язок забезпечити належні умови для проживання дітей, зокрема провести ремонт у квартирі, відновити водопостачання та електропостачання у кухні та ванній кімнаті, сплатити борги за комунальні послуги. Мати дітей була зобов'язана здобути неповну середню освіту та працевлаштуватись. Також батьки зобов'язані не вживати токсичні речовини та не вести антигромадський спосіб життя, у зв'язку з чим сім'я перебувала під супроводом працівників відділу соціальної роботи Личаківського району м. Львова. Однак, при обстежені житлово-побутових умов сім'ї відповідачів встановлено, що квартиру не приведено до належного санітарного стану, не зроблено ремонту, не відновлено водо- та електропостачання, у кухні вибитий склопакет в балконних дверях, міжкімнатні двері проламані, на стінах у квартирі наявний грибок, житлово-комунальна заборгованість є непогашеною, в результаті чого в квартирі відключено газопостачання. Матір дітей, будучи влаштованою в середню школу для здобуття освіти екстерном, після двох навчальних занять, самовільно, без поважної причини припинила навчання, і зі слів сусідів, батьки дітей продовжують вести антигромадський спосіб життя, у квартирі постійно збираються компанії, а на сходовій клітці ввечері наявний запах ацетону. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 26.09.2013р. батько дітей не зміг навести вагомих аргументів, за наявності яких протягом року він не відвідує дітей у навчально-виховних закладах, а також не зміг вказати, чому не сприяє їх поверненню у сім'ю. Матір дітей, в свою чергу, на засідання комісії не прибула, хоча була належно проінформованою про дату та час засідання. Наведені вище обставини свідчать про те, що батьки втратили інтерес до своїх дітей, і оскільки вони жодним чином не контактують з малолітніми протягом тривалого часу та не сприяють їх поверненню у сім'ю, орган опіки та піклування прийняв рішення надати позитивний висновок про доцільність позбавлення їх батьківських прав щодо власних дітей. Вважає таке рішення виваженим і обміркованим кроком, та таким, що в першу чергу, прийнято в інтересах малолітніх, і оскільки позитивної тенденції відповідачів по відношенню до своїх дітей немає - є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав, з одночасним стягненням з відповідачів аліментів на утримання дітей, позаяк факт позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей. Виходячи з того, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з грудня 2013р. становить 1032 грн., а мінімальний місячний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим від 309,20 грн., просить також стягувати судовим рішенням аліменти з відповідачів в розмірі 310 грн. на кожну дитину щомісячно на користь опікунів - Дитячого будинку № 1 м. Львова та Будинку дитини № 2 м. Львова, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача згідно належної довіреності від 10.04.2013р. Сальвицький Р.І. позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеним, та просить позов задовольнити. Представник прокуратури Личаківського району м. Львова Павлиско Н.Р. в судовому засіданні висловилась про підставність та обґрунтованість позову. Оскільки поведінка відповідачів є байдужою та аморальною по відношенню до своїх дітей, вони не цікавляться ними і не вживають заходів щодо повернення дітей в сім'ю, вважає, що рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав буде найбільш доцільним, і таким, що в першу чергу прийнято в інтересах малолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову в частині позбавлення її батьківських прав заперечила, хоч і в своїх поясненнях вказала, що мотиви, викладені в позовній заяві частково відповідають дійсності. Підтвердила факт, що після того, як дітей у неї було відібрано, житлово-побутові умови в квартирі не змінились у кращу сторону, на даний час вона не працює, і неповну середню освіту не здобула. Дійсно, в квартирі збирались гучні компанії, і спосіб життя, який вона з чоловіком вела, за своїми ознаками підпадає під поняття антигромадського. Однак, з даного приводу відповідач [PERSON] пояснила, що головним ініціатором ведення такого способу життя був її чоловік - відповідач [PERSON], і саме він збирав в квартирі гучні компанії, які створювали неможливі умови для фізичного та духовного розвитку дітей. Близько 4 місяців назад і по даний час з чоловіком вона фактично припинила шлюбні відносини, проживає самостійно, і після цього, антигромадський спосіб її життя припинився. По мірі можливості, протягом усього часу намагалась навідувати власних дітей, а також, по мірі можливості забезпечувати їх, а коли дітей відпускали додому - проводити з ними час. Заперечила свою участь у вживанні наркотичних та токсичних речовин, і як наслідок, вважає, що відсутні достатні підстави для висновку про ухилення її від виконання батьківських обов'язків. Материнська любов до дітей у неї присутня, вона має бажання повернути їх в сім'ю та створити всі умови для їх належного фізичного та духовного розвитку. Тому позов в частині позбавлення її батьківських прав просить залишити без задоволення, а щодо вимоги про стягнення аліментів, то в цій частині позов визнає, і визначений позивачем розмір погоджується сплачувати щомісячно на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди учасників процесу, суд вважає можливим розглянути без його участі на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Представник третьої особи - КЗ ЛОР «Будинок дитини № 2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки» Процик Г.В., де на даний час перебуває малолітній [PERSON] в судовому засіданні також висловилась в підтримання позовних вимог. Мотиви позову вважає обґрунтованими, позаяк відповідачі з травня 2013 року взагалі не цікавляться дитиною, не навідують її, та не вживають заходів для повернення сина в сім'ю. Малолітній більш прив'язаний до вихователів, одну з них називає матір'ю, і аналізуючи його поведінку, бажання повернутись до рідних батьків у нього відсутнє. Тому також вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде доцільним, і в першу чергу, буде відповідати інтересам малолітнього. Підтримала позов в частині стягнення аліментів. Представник третьої особи - Дитячого дошкільного будинку № 1 ЛМР Савчак І.В., де на даний час перебувають малолітні [PERSON] та [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином під розписку, причин неявки суду не повідомила. Будучи присутньою в попередньому судовому засіданні висловилась про підтримання позовних вимог. Вказувала, що матір малолітніх дітей навідувала їх востаннє 26.10.2013р. З метою відновлення контакту дітей та батьків адміністрація дитячого будинку надала дозвіл батькам забирати дітей на вихідні додому, однак позитивного результату досягнуто не було. Після повернення дітей до дитячого будинку останні вказували на неналежні умови проживання, відповідачі не завжди проявляли до них належної турботи, і їм більше до вподоби проживання в дитячому будинку. Оскільки такі обставини могли зашкодити подальшому фізичному та духовному розвитку дітей, адміністрація дитячого будинку вирішила, що перебування на вихідні дітей разом з батьками є недоцільним, і немає підстав продовжувати дію дозволу. На підставі наведеного, беручи до уваги те, що яскравих вражень у дітей після зустрічі з батьками не залишилось, вважає доцільним позбавити останніх батьківських прав, а відтак, переконана, що наявні всі підстави для задоволення позову. Незважаючи на вищенаведене, також пояснила, що матір дітей формально ними цікавилась та інколи приносила для них дарунки, однак, враховуючи все вищесказане в сукупності, такі обставини на її думку є недостатніми для висновку, що вона належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Тому, враховуючи інтереси дітей, просить позов задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, дослідивши матеріали справи, зокрема висновок Органу опіки та піклування ЛРА ЛМР про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України з врахуванням інтересів малолітніх, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі виходячи з таких підстав. У відповідності до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та виконувати інші обов'язки. Судом встановлено, що відповідачі являються батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження останніх, які долучені до матеріалів справи (а.с.6, 7, 8). На даний час, згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.04.2011р. малолітніх дітей відібрано від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають у державному закладі Дитячий дошкільний будинок № 1 ЛМР. Малолітній [PERSON] перебуває у Комунальному закладі Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки». У відповідності до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема з підстави, передбаченої п. 2, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що така підстава знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Даючи пояснення у заперечення вимоги про позбавлення її батьківських прав, відповідач [PERSON] ствердила, що після відібрання від неї малолітніх вона не завжди навідувала дітей та їх зустрічі носили епізодичний характер, вона продовжувала вести антигромадський спосіб життя, з власної ініціативи припинила навчання для здобуття неповної середньої освіти, належні житлово-побутові умови в квартирі не забезпечила та не привела її до належного санітарного стану, житлово-комунальні борги не погасила. Такими своїми поясненнями, відповідач фактично не спростувала мотивів позову, єдине заперечення полягає в тому, що виконувати батьківські обов'язки їй перешкоджав відповідач [PERSON], який був ініціатором такого, антигромадського та аморального способу життя, і який не давав їй в першу чергу моральної підтримки щодо створення повноцінної сім'ї. Такі причини на думку суду не є об'єктивними, і є свого роду лише необґрунтованою позицією заперечення проти позову. Поряд з цим, з письмової заяви відповідача [PERSON], який є батьком дітей і яку останній надав Голові ЛРА ЛМР (а.с.12), вбачається висновок, що останній також ухиляється від виконання батьківських обов'язків без поважної на те причини, дій для відновлення повноцінної сім'ї та повернення дітей не вживає і при цьому, вагомих аргументів такої поведінки він не наводить, одночасно вказуючи на антисоціальну та безвідповідальну поведінку дружини. Суд вважає, що лише на підставі висвітлення відповідачами ставлення до своїх дітей, переконливим є висновок про цілковиту підставність та обґрунтованість позову. Показання свідка [PERSON], яка є на чальником відділу соціальної роботи Личаківського району про безвідповідальне ставлення відповідачів до своїх дітей лише підтверджують обґрунтованість висновків суду. Зокрема, свідок зазначила, що після того, як в квартирі відповідачів було зроблено ремонт за державні кошти, останні не вчиняли жодних дій для підтримання житлово-побутових умов в належному санітарному стані, а скоріш навпаки - своїми діями та поведінкою створили умови, які є не придатними для проживання в квартирі малолітніх дітей. Відповідачу роз'яснювалось право їх звернення за допомогою до соціальних служб, однак останні жодного разу за допомогою не звертались, що свідчить про їх цілковиту безвідповідальність по відношенню до власних дітей, яка в першу чергу, спричиняє їм як духовну, так і моральну шкоду. Слід врахувати, що такі показання свідка відповідач фактично спростувати не змогла. Крім того, при вирішенні справи слід врахувати висновок органу опіки і піклування ЛРА ЛМР від 06.11.2013р. (а.с.4-5), згідно з яким комісія прийшла до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Мотиви такого рішення свідчать про підставність та обґрунтованість позовних вимог. Суд приймає до уваги даний висновок органу опіки та піклування як такий, що достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини, обставини викладені у висновку об'єктивно підтверджуються іншими зібраними у справі доказами. У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей закріплено право дитини, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду справи судовим органом, що стосується її, отримувати всю відповідну інформацію та мати можливість висловлювати свої думки. Відповідно до ст. 12 Конвенції про права дитини забезпечено дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Приймаючи до уваги в сукупності наведені вище обставини та приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позову і що саме в інтересах малолітніх дітей необхідним є позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. На даний час, перспективи зміни відношення відповідачів до батьківських обов'язків суд не вбачає, і тому, ухвалює рішення про задоволення в цій частині позову. Також, суд вважає за необхідне роз'яснити, що у випадку, якщо відношення відповідачів, або когось з них до власних дітей зміниться, що буде підтверджуватись належними доказами, можливим є поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Виходячи з вимог ч. 2 ст. 166 СК України, обов'язок відповідачів матеріально утримувати дітей в разі позбавлення їх батьківських прав зберігається, і тому, вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі офіційно ніде не працюють та стабільний заробіток у них відсутній. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоров'я та неповно забезпечене матеріальне становище дітей, задовільний стан здоров'я і матеріальне становище відповідачів, відсутність у платників аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. Відповідачі, будучи працездатними можуть отримувати належний дохід та надавати дітям матеріальну допомогу у виді аліментів, яку окрім цього згідно з вимогами закону вони зобов'язані надавати. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, суд погоджується з позицією позивача та приходить до висновку, що в цій частині позов також слід задовольнити повністю, та стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 310 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.11.2013 року (з часу пред'явлення позову) і до досягнення ними повноліття. Враховуючи те, що після відібрання дітей від батьків малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в Дитячому дошкільному будинку № 1 Львівської міської ради, згаданий вище розмір аліментів слід стягувати на користь цього державного закладу, а оскільки малолітній [PERSON] перебуває в Комунальному закладі Львівської обласної ради «Будинок дитини № 2 для дітей з ураженням центральної нервової системи і порушенням психіки» - аліменти на його утримання слід стягувати на користь цього державного закладу. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі в загальному розмірі становить 458,80 грн., і який справляється за вимогу майнового та немайнового характеру. На підставі наведеного та

Outcome: approved