Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, при розірванні шлюбу її прізвище не змінювати та залишити за нею понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не змогли створити міцної сім'ї, в них різні погляди на життя. Більше двох років вони з відповідачем не проживають. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Строк на примирення не дасть бажаного результату. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала завірену заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, розгляд справи просить здійснювати за її відсутності, оскільки в силу матеріального становища змушана виїхати в Чеську Республіку. Її інтереси в суді буде представляти [PERSON] (а.с. 20). Останній позов підтримав, просив задовольнити. Вiдповiдач, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать його розписки, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, проти чого не заперечив представник позивачки та що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-НМ № 120746 від 05 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2013 року, актовий запис № 5. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 3). Згідно світлокопії свідоцтва про народження серії І-НМ № 256062 від 03 червня 2014 року [PERSON] народився 29 травня 2014 року, актовий запис № 6. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, між ними припинилися будь-які шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. [PERSON] не бажає зберегти сім'ю, наполягає на розлученні, термін на примирення просить не надавати. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, неповнолітнього сина залишити на проживанні з матір'ю, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати, та залишити за нею понесені судові витрати за її клопотанням.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved