Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивач КП «Міськводоканал» СМР звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що основним видом діяльності КП «Міськводоканал» СМР є забезпечення населення м.Суми питною водою, а також здійснення прийому, очищення, знезараження і скиду стічних вод. В квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] встановлено лічильники води, тому нарахування за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення проводяться за показниками лічильників води. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.12.2007 року стягнуто з відповідача [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь КП «Міськводоканал» борг за водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2014 року по 01.02.2007 року у розмірі 14,61 грн. Згідно з обігової відомості з 01.07.2010 року по теперішній час за відповідачем за вказаною адресою виникла нова заборгованість у сумі 1964,71 грн. Перебіг строку позовної давності за цей період переривався, так як від відповідача періодично надходили оплати за водопостачання та водовідведення, що свідчить про визнання ним свого боргу. Також позовна давність переривалась 11.12.2014 року у звязку з тим що КП «Міськводоканал» СМР звертався до Ковпаківського районного суду м.Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача за період з 01.07.2007 року по 01.11.2014 року, але виданий судовий наказ ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2015 року було скасовано. За таких обставин уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2010 року по 01.11.2015 року у сумі 1964 (одна тисяча девятсот шістдесят чотири) грн. 71 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який обґрунтовує тим що 25.12.2007 року було винесено рішення Ковпаківського районного суду м.Суми про стягнення з нього та [PERSON], [PERSON] на користь КП «Міськводоканал» заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 14,61 грн. 19.02.2008 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.12.2007 року залишено без змін. У січні 2008 року він сплатив суму у розмірі 14,61 грн. 23.06.2008 року ним до КП «Міськводоканал» СМР було направлено лист про анулювання компютерної заборгованості з його особового рахунку, однак борг не було скасовано і інформацію про його борг внесена до компютерної мережі. Заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення постійно виставлялась в рахунок на сплату, але він її не сплачував. Тому просить зобовязати КП «Міськводоканал» СМР скасувати борг та внести відповідні правки щодо анулювання компютерної заборгованості з його особового рахунку («Карточки плетельщика» та обігової відомості особового рахунку № 92949) з лютого 2007 року по липень 2012 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги КП «Міськводоканал» СМР підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечила, вважає, що зустрічний позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. [PERSON] свої позовні вимоги з підстав зазначених у позову підтримав, просить їх задовольнити. Проти позову КП «Міськводоканал» СМР заперечує, вважає, що стягнення з нього заборгованості, яка виникла за період з липня 2010 року по липень 2012 року не підлягає задоволенню, у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності у відповідності до ст. 257 ЦК України. Крім того, він сплачував поточні платежі, які були нараховані позивачем за вказаний період і не визнавав попередню суму заборгованості. Також зазначив, що іншим співвласником зазначеної квартири є його дружина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази справи, вважає, що позов КП «Міськводоканал» СМР підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Міськводоканал» СМР на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» є виробником та виконавцем послуг в м.Суми з постачання холодної води і водовідведення (а.с.65) Основним видом діяльності КП «Міськводоканал» СМР є забезпечення населення м.Суми питною водою, а також здійснення прийому, очищення, знезараження і скиду стічних вод, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.11) 28.05.2004 року квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана відповідачем та його дружиною [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВВЕ № 123800 від 29.05.2004 року та на даний час знаходиться у їх спільній сумісній власності (а.с.52) Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON], як одного із співвласників всю суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2010 року по 01.11.2015 року у сумі 1964,71 грн. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строків позовної давності в якому просить стягнути з нього заборгованість тільки в межах трирічного строку позовної давності, який на його думку складає з липня 2012 року по липень 2015 року. Відповідно до ст.ст.256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено, що у вересні місяці 2010 року відповідач сплатив 26,76 грн., які йому були нараховані за серпень 2010 року у розмірі 26,76 грн., у листопаді місяці 2010 року відповідач сплатив 102,58 грн., які йому були нараховані за жовтень 2010 року у розмірі 102,58 грн., у грудні місяці 2010 року відповідач сплатив 49,06 грн., які йому були нараховані за листопад 2010 року у розмірі 49,06 грн., у січні місяці 2011 року відповідач сплатив 31,22 грн., які йому були нараховані за грудень 2010 року у розмірі 31,22 грн., у лютому місяці 2011 року відповідач сплатив 71,36 грн., які йому були нараховані за січень 2011 року у розмірі 71,36 грн., у березні 2011 року відповідач сплатив 36,72 грн., якій йому були нараховані за лютий 2011 року у розмірі 36,72 грн. Крім того, відповідач у липні 2015 року здійснив проплату у сумі 7,56 грн. за нараховані йому до сплати за червень місяць 32,49 грн., тобто сплатив меншу суму за місяць, ніж та яка йому була нарахована. У жовтні 2015 року відповідач сплатив 15,12 грн, які йому були нараховані за вересень 2015 року у розмірі 15,12 грн. Таким чином, відповідач проплачував поточні платежі за вказані місяці і не здійснив жодної переплати, що свідчить про те що відповідач не вчиняв жодної дії, про визнання ним боргу. Крім того, судом встановлено, що позивач у грудні 2014 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.02.2007 року по 01.11.2014 року (а.с.67) У звязку з чим у грудні 2014 року був виданий судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за вказаний період та який був скасований ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 27.07.2015 року (а.с.66) Тому, суд приходить до висновку, що трьох річний строк позовної давності повинен відраховуватись з грудня 2011 року, тобто за три роки до звернення позивача з заявою про видачу судового наказу. Відповідачу за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2011 року по 31.10.2015 року включно нараховано до сплати 1478,44 грн. В квартирі відповідача встановлено лічильники води, тому нарахування за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення проводились за їх показниками. При цьому з 01.12.2011 року по 31.12.2013 року включно нарахування оплати послуг відповідачу проводилось по середньому показнику, так як відповідач не повідомляв позивача про показники лічильників за цей період. Відповідно до п.17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Тому, позивач законно нараховував оплату послуг з водопостачання та водовідведення по середньому показнику. Через те що за період з 01.12.2011 року по 31.12.2013 року показники лічильників бралися не по фактичному використанню, а по середньому показнику, у звязку з чим середні показники перевищували фактичне використання відповідачем води, тому в січні 2014 року показники лічильників були взяті позивачем на контроль і впродовж 2014 року та аж до березня 2015 року розмір оплати послуг відповідачу взагалі не нараховувався, оскільки відповідач не надавав показників лічильників. Після того, як відповідач з березня 2015 року по телефону почав повідомляти відповідача про показники лічильників, тому оплата послуг за 01.03.2015 року по 31.10.2015 року нараховувалась по показникам лічильників. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що він передавав показники лічильників позивачу за період з 01.03.2015 року по 31.10.2015 року і на кінець жовтня 2015 року показники лічильника співпадають з показниками лічильника, які є у позивача. В силу ст.322 ЦК України тягар по утриманню майна покладений на власника, який зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак, позивач просить стягнути заборгованість за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] тільки з відповідача [PERSON], як одного із співвласників зазначеної квартири та не просить стягнути заборгованість з іншого співвласника [PERSON] Клопотань про залучення другого співвласника в якості співвідповідача від представника позивача не надходило, а суд відповідно до вимог ст.33 ЦПК України, позбавлений можливості зробити це з власної ініціативи. Враховуючи, що заборгованість за період з 01.12.2011 року по 31.10.2015 року складає 1478,44 грн., однак відповідач у липні 2015 року сплатив 7,56 грн. та у жовтні 2015 року сплатив 15,12 грн., і з урахування цього сума заборгованості складає 1455,76 грн., тому з відповідач підлягає стягненню половина цієї суми, що становить 727,88 грн. Відповідно до положень ст.ст.67, 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено також обовязок споживача щодо оплати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Враховуючи, що відповідач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] вчасно та в повному обсязі за надані комунальні послуги з водопостачання та водовідведення не сплачує, тому з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 727,88 грн. за період з 01.12.2011 року по 31.10.2015 року включно. Позовні вимоги [PERSON] до КМ «Міськводоканал» СМР про зобовязання скасувати борг та внести відповідні правки щодо анулювання компютерної заборгованості з його особового рахунку («Карточки плательщика» та обігової відомості особового рахунку № 92949) з лютого 2007 року по липень 2012 року задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що за цей період позивачем з нього заборгованість не стягується і позивач не предявив до нього цієї вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial