Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивачка у травні 2015 року звернулася до суду із зазначеним позовом про позбавлення батьківських прав та встановлення опікуна, посилаючись на те, що вона є рідною матір'ю відповідачки [PERSON] [PERSON], [INFO] - є рідною дочкою відповідачки та позивачка у свою чергу є рідною бабусею дитини. Відповідачка вихованням дитини не займається, ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. З урахуванням викладеного, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] та встановити опікуном [PERSON] позивачку [PERSON] У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання з?явився, позовні вимоги підтримав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною матір?ю відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.23). Згідно довідки КП «ЖЕП-50» від 23.04.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка - [PERSON], її чоловік - [PERSON], її дочка - [PERSON] та її онука - [PERSON]. 09.03.2002 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON]. [INFO] чоловік відповідачки [PERSON] помер. Відповідачка свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не надає дитині будь-якої матеріальної допомоги. Згідно висновку Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 11.06.2015 року № 18/5-409орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], яка фактично залишилась без піклування з боку матері. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов*язані поважати дитину. З огляду на ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тих випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п.15, 16 дані роз'яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, матеріалах справи є заява [PERSON] від 03.04.2015 року, що посвідчена державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Леон І.О., в якій [PERSON] дає згоду на позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та дає згоду на усиновлення, опіку її будь-яким громадянином. З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідачка без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність передбачених пп. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] і вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити, а позовні вимоги в частині встановлення опікуном позивачки [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування.

Outcome: partial