Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка прохає : - визнати припиненим договір оренди земельної ділянки площею 4,13 га., укладений між ТОВ «Аршиця» та [PERSON], який зареєстрований у Новосанжарському ВО ПРФ «ЦДЗК» 28.08.2007 року за реєстрованим №040754500030; · витребувати та повернути із чужого незаконного володіння ТОВ «Аршиця», ідентифікаційний код 34572475, юридична адреса - Полтавська область, Новосанжарський район, с. Мала Перещенпина, вул. Леніна, 2а, йому [PERSON], адреса - [ADDRESS], як належному власнику, земельну ділянку з кадастровим №5323483400:00:004:2123. В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача проти позову заперечує зокрема із тих підстав, що: - ті обставини, на які посилається позивач, стосуються земельних часток (паїв), право, на які посвідчується сертифікатом, а не державним актом; · в свій час спадкодавець [PERSON] уже реалізував своє право на отримання Державного акта на землю,тож в оренду ним уже передавалася земельна ділянка виділена йому в натурі , а тому вважає що предмет оренди не змінився , а відбувся перехід права власності до спадкоємців; · згідно чинного законодавства , перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для його зміни чи розірвання; · також вважає що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду, так як земельну ділянку позивач успадкував 9 липня 2010 року , а до суду звернувся 19 грудня 2014 року , тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України. Третя особа в судове засідання не з'явилася будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку про відмову в позові з наступних підстав. Судом встановлено що після померлого [INFO] [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки площею 4.13 га ,яка знаходиться на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії II- ПЛ № 001103 від 31.10.2003 року. За життя [PERSON] уклав із ТОВ Агрофірма «Аршиця» - договір оренди землі,зареєстрований у Новосанжарському ВО ПРФ ЦДЗК 28.08.2007 року за № 040754700050 терміном на 10 років , про що зазначено в п. 3.1 договору. Спадкоємцями за заповітом померлого [PERSON] є [PERSON],- позивач у справі, та [PERSON] - третя особа, які 09.07.2010 року отримали в Новосанжарській райдержнотконторі свідоцтво про право власності на ? частину за кожним, спадкової земельної ділянки, площею 4.13 га, яка належала померлому [INFO] [PERSON] та яка була передана ним в оренду ТОВ «Агрофірма Аршиця», згідно зазначеному вище договору оренди землі. В подальшому позивач та третя особа виготовили державні акти на зазначену земельну ділянку зі збереження її цільового призначення, розміром 2, 0650 га. за кожним. Третя особа [PERSON] уклав з відповідачем договір оренди належної йому земельної ділянки , а позивач [PERSON], в свою чергу, вирішив займатися обробкою належної йому частини спадкової ділянки самостійно, і 15.01.2013 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору оренди землі, укладеного 28.08.2007 року із [PERSON], на що отримав відмову та звернувся до суду з відповідною позовною заявою. Як визначено ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про оренду землі» Підстави за яких можливе припинення договору оренди землі, викладено у статті 31 цього Закону. За відсутності конкретних підстав , позивач посилається на ті положення статті згідно яких, договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом, і вважає що, таким законом зокрема є ст. 182 ЦК України відповідно доякої, з моменту державної реєстрації позивач [PERSON] і набув право власності на належне йому майно та отримав можливість користуватися ним на свій розсуд. Однак, дані твердження позивача суд знаходить безпідставними. Як визначено ст.32 ч .4 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи , а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Як убачається з матеріалів справи, і зазначено вище, до позивача в порядку спадкуванні всіх прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві [PERSON], згідно ст. 1218 ЦК України, перейшли і права та обов'язки, визначених договором про оренду землі, укладеного спадкодавцем з ТОВ «Агрофірма «Аршиця» 28.08.2007 року терміном на 10 років. Дані відносини регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», в якому,серед інших підстав, не передбачене розірванням договору оренди земельної ділянки лише із зміною власника земельної ділянки. Відповідні положення щодо цього викладені також у п. 12.8 договору оренди землі. Таким чином, суд вважає, що відсутні законні підстави для припинення договору оренди землі, за тих підстав, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Крім того, суд зазначає також, що є обґрунтованими заперечення відповідача проти позову і з підстав пропуску позивачем строків позовної давності. Так, визначена статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ч. 1 цього ж Кодексу, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як слідує з матеріалів справи, позивач успадкував частину спірної ділянки, яка належала спадкодавцю [PERSON], отримавши 09.07.2010 року відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом в Новосанжарській райдержнотконторі. Саме з цього часу слід обраховувати початок перебігу строку позовної давності, оскільки, суд вважає, що проживаючи в одному селі зі спадкодавцем та спілкуючись із ним, іншими односельцями,позивач не міг не знати що земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача. Більш того, відповідач є чи не єдиним орендарем землі на території Малоперещепинської сільської ради, про що свідчить зокрема надана ним відомість з видачі орендної плати,де вказано більше трьохсот орендодавців Як убачається з матеріалів справи, до суду позивач звернувся 10.12.2014 року, тобто після сплину визначеного законом трирічного терміну, з клопотанням про поновлення строків позовної давності не звертався, так як не вважає їх пропущеними, оскільки обраховує їх з часу отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, тобто з грудня 2012 року, що суд вважає помилковим. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed