Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], сторони остаточно припинили шлюбні відносини в жовтні 2013 року і проживають окремо. Сторони придбали квартиру за час шлюбу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири, дана квартира належить відповідачу. Під час купування зазначеної квартири у сторін була усна та письмова домовленість, що в найближчий час вони переоформлять спірну квартиру на їх доньку. Оскільки, щоб купити нерухомість для дитини, потрібен дозвіл відділу опіки та піклування, а продавець спірної квартири не мав часу на отримання зазначеного дозволу. Коли стосунки з відповідачем почали погіршуватися то відповідач відмовився переоформляти зазначену квартиру на доньку оскільки вважає що є власником ? частини квартири, а також відмовляється позивачці передати ключі від квартири, що б остання мала вільний доступ до спірного майна, це й стало причиною звернення позивачки до суду з позовом в якому вона просить суд: визнати за [PERSON] право власності на квартиру за [ADDRESS] та складається з житлової кімнати площею 14,8 кв.м., кухні площею 6,2 кв.м., коридору площею 3,3 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 3,0 кв.м., загальною площею квартири 27,3 кв.м., житловою площею 14,8 ка.м.; зобов'язати [PERSON] передати [PERSON] ключі від квартири за [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 654,60 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 27 листопада 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], видане 27 листопада 2010 року індустріальним відділом реєстрації актів реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] виданого 07 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №2093. Згідно розписки, яка була написано власноруч [PERSON] він зобов'язався у найближчий час оформити дарчу на спірне майно на користь їх доньки. 02 вересня 2008 року позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після семерті її матері [PERSON], померлої [INFO]. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: права на грошові вклади з належними відсотками і усіма видами компенсацій «Пенсійний» №R [NUMBER] з залишком вкладу 3980 грн. 26 коп., «Зручний» N [NUMBER] з залишком вкладу 15608 грн. 16 коп., «Зручний» № [NUMBER] з залишком вкладу 72490 доларів 66 центів, що знаходяться на Ювілейному відділенні ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та належали спадкодавцю на підставі довідки від 29.08.2008 року за № 3184, виданої вищезгаданим банком; права на грошовий вклад з належними відсотками і усіма видами компенсацій «Пенсійний» № [NUMBER] з залишком вкладу 5966 грн. 41 коп., що знаходиться на Ювілейному відділенні ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та належав гр. [PERSON], померлому [INFO], спадкоємцем якого була гр. [PERSON], дружина, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі довідки від 29.08.2008 року за № 3185, виданої вищезгаданим банком. З показань свідка [PERSON], в судовому засіданні від 11.03.2014р., вбачається, що спірна квартира була придбана за особисті кошти [PERSON] Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 7 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Згідно із ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувався факт того, що спірне майно було придбано за особисті кошти [PERSON] Таким чином, з урахуванням приведених обставин та норм закону, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved