Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Актабанк» 18.02.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 18.07.2014 року з відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER], згідно з умовами п. 2.1. якого [PERSON] надано кредитний ліміт (Овердрафт) шляхом відкриття кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку у розмірі 300 000 грн. 00 коп. зі строком користування до 17 липня 2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,5%. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.01.2016 року має заборгованість - 67 101 грн. 48 коп., яка складається з наступного: 44 839 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 22 262 грн. 23 коп.. З наведених підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 67 101 грн. 48 коп., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.02.2016 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.02.2015 року справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.04.2016 року за клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON]. витребувано у ПАТ «Актабанк» належним чином засвідчений договір банківського вкладу (депозиту), укладений 18.07.2014 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2016 року за клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON]. витребувано у ПАТ «Актабанк» оригінали договорів про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER], відкриття карткового рахунку карти American Exspress за № [NUMBER] від 18.07.2014 року, оригінали первинних документів, на підставі яких зроблено розрахунок заборгованості позовних вимог, оригінали приходних касових документів про внесення [PERSON] в касу банку 75 000 доларів США. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] 16.11.2016 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Актабанк» про зобов'язання зарахування однорідних вимог, в обґрунтування якого зазначив, що в обґрунтування первісного позову представником ПАТ «Актабанк» не надав засвідчену копію Договору про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 18.07.2014 року. Представник позивача до суду так і не з'явився, будучі неодноразово належним чином повідомленим, витребуваних судом документів не надав. Крім того, суду не надано доказів, що [PERSON] дійсно використав кошти овердрафту у сумі 44 839 грн. 25 коп., де і коли вони були використані, ким вони списувалися. Вважає, що нарахування неустойки під час здійснення розрахунку заборгованості необґрунтованою, оскільки [PERSON] проживає в м. Донецьк і на період антитерористичної операції банки та інші фінансові установи повинні скасувати пеню та штрафи за кредитними договорами. Крім того, зазначив, що відповідно до положень п. 4.2.12 Договору, банк повинен здійснювати договірне списання з поточних або депозитних договорів клієнта відкритих ним в ПАТ «Актабанк». На вимогу банку, в цілях забезпечення кредиту, [PERSON] 18.07.2014 року уклав з ПАТ «Актабанк» договір банківського вкладу на 75000 доларів США, на який відкрився картковий рахунок № [NUMBER]. Натомість банк ухиляється від виконання п.п. 4.2.12 Договору овердрафту, але має таку можливість і може зробити це реально. У зв'язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «Актабанк» у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Актабанк» про зобов'язання зарахувати однорідні вимоги. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.12.2016 року цивільну справу за позов ПАТ «Актабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та цивільну справу за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Актабанк» про зобов'язання зарахувати однорідні вимоги об'єднано в одне провадження. 14.02.2017 року у зв'язку із звільнення з посади судді [PERSON]. було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.02.2017 року справу прийнято суддею Владимирською І.М. до свого провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.10.2017 року за клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON]. витребувано у ПАТ «Актабанк» другий екземпляр договору про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 18.07.2014 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.12.2018 року, у зв'язку із набранням 15.12.2017 року чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, встановлено порядок продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.02.2018 року змінено порядок розгляду справи та продовження розгляд за правилами загального позовного провадження. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання (а.с. 69) про розгляду справи без його участі та просить суд задовольнити позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі. Крім того зазначив, що відповідач [PERSON] дійсно відкрив в ПАТ «Актабанк» картку American Exspress на яку поклав власні кошти в розмірі 75 000 доларів США, натомість це не депозитна картка, а картка відповідача, на яку він поклав власні кошти і вона не є забезпеченням Договору про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER]. Натомість представник відповідача не надає цей Договір, нібито депозитний, оскільки вводить суд в оману. Натомість позивач, в підтвердження своїх слів надає суду копію виписки по картковому рахунку American Exspress за № [NUMBER], в якій відсутнє навіть посилання на те, що ця картка є депозитною. В зв'язку з чим, ПАТ «Актабанк» не в змозі виконати ухвали суду щодо надання Депозитного договору, оскільки такий договір не укладався. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав посилаючись на зазначені в запереченнях та в зустрічному позову підстави. Вважає, що ПАТ «Актабанк» задовольнив свої вимоги щодо заборгованості [PERSON] за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] шляхом списання грошових коштів з його депозитного рахунку. Просить суд відмовити в задоволенні позову ПАТ «Актабанк» у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Актабанк» про зобов'язання зарахувати однорідні вимоги. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2014 року між ПАТ «Актабанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] (а.с. 8-10). Згідно п. 2.1. Договору [PERSON] надано кредитний ліміт (Овердрафт) шляхом відкриття кредитної лінії в національній валюті України до карткового рахунку у розмірі 300 000 грн. 00 коп. зі строком користування до 17 липня 2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,5%. Як вбачається з виписки по картковому рахунку № [NUMBER] за період з 18.07.2014 року по 22.01.2016 року, в період з 18.07.2017 року по 06.08.2014 року [PERSON] знаходячись в Греції здійснював зняття грошових коштів в євро на загальну суму, що в еквіваленті на гривні склало 44 839 грн. 25 коп. Згідно розрахунку заборгованість [PERSON] по договору про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 18.07.2014 року складає 67 101 грн. 48 коп., яка складається з наступного: 44 839 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 22 262 грн. 23 коп. (а.с. 6). Відповідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що ПАТ «Актабанк» виконав свої зобов'язання за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] від 18.07.2014 року, натомість [PERSON] використавши надані банком грошові кошти зобов'язання щодо їх повернення не виконав у зв'язку з чим, станом на 22.01.2016 року виникла заборгованість, розмір якої складає 67 101 грн. 48 коп., яка складається з наступного: 44 839 грн. 25 коп. - заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 22 262 грн. 23 коп. Стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинних шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Процедуру щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульовано Законом, який є спеціальним законом, що регулює ці правовідносини. Стаття 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку, в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 згаданої статті Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, норми наведеного Закону стосуються не лише вкладів фізичних осіб, але й регулюють будь-які відносини, що виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків, у тому числі відносини з клієнтами - фізичними особами, юридичними особами, іншими учасниками господарської діяльності банку. Стаття 34 Закону встановлює, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Нормами статті 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Так, відповідно до частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом, нарахування відсотків за зобов'язанням банку перед кредиторами. Пунктом 8 статті 26 вказаного Закону встановлено, що Фонд не відшкодовує, зокрема кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань. Відповідно до частини третьої статі 46 даного Закону вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Стаття 52 Закону визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, а також оплату витрат та здійснення платежів. Отже, у будь-якому разі в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону, у зв'язку з чим припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону, не допускається. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Актабанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Актабанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». У зв'язку з чим, суд критично відноситься до доводів представника відповідача-позивача [PERSON]. щодо припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки це суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Дана правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2047цс16. Належних та допустимих доказів щодо задоволення вимог ПАТ «Актабанк» за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № [NUMBER] шляхом списання грошових коштів з депозитного рахунку [PERSON] суду не надано, у зв'язку з чим, суд не приймає до уваги дані доводи представника відповідача-позивача. Доказів, що грошові кошти на картковому рахунку American Exspress за № [NUMBER], є депозитом суду не надано. Слід також зазначити, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом вживалися заходи щодо витребування у ПАТ «Актабанк» договорів, на які посилається представник відповідача-позивача, натомість як вбачається з наданого клопотання представника банку депозитний договір не укладався, у зв'язку з чим, немає змоги виконати ухвалу суду. Суд також звертає увагу, що відповідач-позивач [PERSON], у разі наявності вищевказаних депозитних договорів є їх стороною і повинен мати їх примірник, натомість докази про їх існування суду не надає. У зв'язку з чим, суд виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного процесу не приймає до уваги дане твердження представника відповідача-позивач. Доводи представника відповідача-позивача [PERSON]. щодо нарахування ПАТ «Актабанк» неустойки за договором під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» суд вважає безпідставними, оскільки із розрахунку від 22.01.2016 року вбачається, що сума заборгованості складається лише з заборгованості по тілу та відсоткам. Таким чином, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до ПАТ «Актабанк» про зобов'язання зарахувати однорідні вимоги є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Актабанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved