Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом з уточненими позовними вимогами, мотивувавши свої вимоги тим, що 15.03.2011 року вона купила автомобіль Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], на підставі договору №19/11-авто від 14 березня 2011 року у ПП «Синтекс-V», зареєстрований за нею, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Автомобіль був куплений за гроші, отримані Позивачкою у ПАТ «Ідея Банк» на підставі кредитного договору №910.75900 від 15.03.2011 року Строкова заборгованість за вказаний кредитним договором не погашена позивачкою. В липні 2014 року у Позивачки виник намір продати свій Автомобіль, для чого вона дала оголошення в мережі Інтернет. На оголошення відкликнувся Відповідач [PERSON], з яким Позивачка домовилася про наміри вчинити продаж-купівлю автомобілю в розстрочку. На здійснення цього наміру Позивачка видала [PERSON] довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., від 04.07.2014 року, зареєстровану в нотаріальному реєстрі за №893 зміст якої зводиться в цілому до уповноваження [PERSON] на керування автомобілем без права його відчуження. Одночасно з видачею довіреності Позивачка уклала з [PERSON] попередній договір від 04.07.2014 року, відповідно до якого сторони зобов'язалися в майбутньому (п.6.1.) в місячний термін з дня погашення кредитної заборгованості, укласти і оформити договір-купівлі-продажу автомобіля, продавцем в якому виступить [PERSON], а покупцем виступить [PERSON] Відповідно до п. 2.1. Попереднього договору продавець згоден продати, а покупець купити автомобіль за ціною 140 255,77 грн. Відповідно до п. 2.2. ціну, вказану п .2.1 Договору Покупець сплачує Продавцю: 50 000 грн. на момент підписання попереднього Договору; 90 255,77 грн. на момент підписання Основного договору. Усі інші пункти Попереднього договору також зводилися до надання [PERSON] тільки права керування автомобілем, і можливості переоформлення автомобіля тільки після погашення усієї кредитної заборгованості [PERSON], перед ПАТ «Ідея Банк». Проте, у серпні 2014 року Позиваці стало відомо, що її автомобіль був знятий з обліку та переоформлений на відповідача [PERSON]. З листа УДАІ УМВС України в Сумській області від 11.11.2014 року вбачається, що транспортний засіб Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належав [PERSON], знято з обліку 24.07.2014 року в Броварському ВРЕР ДАІ Київської області, в подальшому 09.08.2014 року даний транспортний засіб був зареєстрований за громадянином [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], новий державний номерний знак [NUMBER]. З серпня по жовтень 2014 року Позивачка вживала різні заходи щодо повернення автомобіля і з'ясування обставин, за яких вона протиправно була позбавлена право власності на автомобіль. 09.10.2014 року Позивачка звернулася до Сумського міського відділу УМВС України в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 10.10.2014 року зазначена заява Позивачки зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під номером 12014200440005601. Досудовим слідством встановлено, що 04.07.2014 року [PERSON] за укладеним попереднім договором купівлі-продажу автомобіля Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], та виданою на період до 16 вересня 2014 року довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., заволодів зазначеним транспортним засобом і в подальшому, шляхом обману та зловживання довірою, відчужив автомобіль третій особі в супереч умовам договору, та не виконав зобов'язання по передачі грошових коштів [PERSON] в сумі 90 255,77 грн., чим завдав власнику рухомого майна шкоду у великих розмірах. Органом досудового слідства в діях [PERSON] вбачається склад шахрайських дій, бо він, достовірно знаючи про відсутність у нього прав на розпорядження автомобілем, з метою привласнення його собі і уникнення в подальшому необхідності виплачувати решту грошових коштів, вчинив правочин з продажу авто. В ході досудового розслідування даної справи автомобіль Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] був затриманий, вилучений у кримінальному процесуальному порядку, доставлений у місто Суми, та переданий на підставі постанови слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області від 13 березня 2015 року Позивачці під зберігальну розписку. Автомобіль на даний час знаходиться у Позивачки, в той час як за реєстраційними обліками ДАІ він зареєстрований за Відповідачем [PERSON] 19.03.2015 року позивачка звернулася до ВДАІ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області із вимогою скасувати реєстрацію автомобіля Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] за громадянином [PERSON], та відновити реєстрацію або вчинити нову реєстрацію даного автомобіля за мною, дійсними власником автомобіля, [PERSON] з видачею нового свідоцтва про реєстрацію автомобіля. Дане звернення позивачки було проігнороване і жодної відповіді Позивачка не отримала. 24.04.2015 року позивачка звернулася до Відповідача УДАІ УМВС України в Сумській області із вимогами вчинити перереєстрацію автомобіля Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], [PERSON] з видачею нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Листом УДАІ УМВС України в Сумській області позивачці було відмовлено у вчиненні перереєстрації Автомобілю за нею з мотивів того, що за обліковими даними ДАІ МВС України вона не є власником вказаного автомобілю, і не надала до УДАІ жодного документу, який би підтверджував правомірність його придбання. Отже Відповідач УДАІ УМВС України в Сумській області не визнав право власності позивачки на автомобіль, що зумовлює необхідність захисту прав і інтересів позивачки шляхом подання позовної вимоги про визнання за нею права власності на вказаний Автомобіль,а також позовної вимоги про визнання недійсним правочин з купівлі-продажу від 01.08.2014 року [PERSON] [PERSON] Володимиру Івановичу автомобіля Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], оформлений довідкою рахунком ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» (Код ЄДРПОУ 37570011) серії ВІА №681663 від 01.08.2014 року, на підставі якої автомобіль Ford Fiesta, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] під реєстраційним номером [NUMBER]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник Нестеренко М.В. свої вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач УДАІ УМВС України в Сумській області про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в судове засідання свого представника не направив. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Третя особа ПАТ «Ідея Банк» повідомлене належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направило. Третя особа [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Судом встановлено, що 15.03.2011 року позивач [PERSON] купила автомобіль Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], на підставі договору №19/11-авто від 14 березня 2011 року у ПП «Синтекс-V» (а.с.7-11). Автомобіль був зареєстрований за нею, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.20). Автомобіль був куплений за гроші, отримані позивачкою у ПАТ «Ідея Банк» на підставі кредитного договору №910.75900 від 15.03.2011 року (а.с.19) Строкова заборгованість за вказаний кредитним договором не погашена Позивачкою, що підтверджується довідкою банку від 14.01.2015 року ( а.с. 41) Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., від 04.07.2014 року, зареєстровану в нотаріальному реєстрі за №893, [PERSON] уповноважила відповідача [PERSON] користуватися автомобілем марки FORD Fiesta 1.3 (легковий комбі -В), 2011 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] без права відчуження та без права передачі повноважень іншій особі (а.с.17). Відповідно до попереднього договору від 04.07.2014 року, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] сторони зобов'язалися в майбутньому (п.6.1.) в місячний термін з дня погашення кредитної заборгованості, укласти і оформити договір-купівлі-продажу автомобіля, продавцем в якому виступить [PERSON], а покупцем виступить [PERSON] Відповідно до п. 2.1. Попереднього договору продавець згоден продати, а покупець купити Автомобіль за ціною 140 255,77 грн. Відповідно до п. 2.2. Ціна, вказану п .2.1 Договору Покупець сплачує Продавцю: 50 000 грн. на момент підписання попереднього Договору; 90 255,77 грн. на момент підписання Основного договору. Усі інші пункти Попереднього договору також зводилися до надання [PERSON] тільки права керування автомобілем, і можливості переоформлення Автомобіля тільки після погашення усієї кредитної заборгованості [PERSON], перед ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 13-14). З листа приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу від 18.03.2015 року №23/01-16 04 липня 2014 року за р/№893 вбачається, що він посвідчив довіреність від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] на право користування, без права відчуження та без права передачі повноважень іншій особі, автомобілем марки FORD Fiesta 1.3 (легковий комбі -В), 2011 року випуску, кузов № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16). Таким чином, суд вважає вважає, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виникли договірні правовідносини представництва, які врегульовані главою 17 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України 1. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. 3. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до довіреності, виданої позивачкою [PERSON] відповідач [PERSON], як представник позивача [PERSON] отримав право представництва інтересів [PERSON] у питаннях експлуатації автомбіля без права передоручення і права відчуження автомобіля. З листа УДАІ УМВС України в Сумській області вбачається, що транспортний засіб Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який належав [PERSON], знято з обліку 24.07.2014 року в Броварському ВРЕР ДАІ Київської області, в подальшому 09.08.2014 року даний транспортний засіб був зареєстрований за громадянином [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], новий державний номерний знак [NUMBER]. В результаті перереєстрації спірного автомобілю на відповідача [PERSON], було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Представником позивачки суду надані документи, отримані від торгуючої організації ТОВ «Прогрес Автотрейд» на адвокатський запит, а саме довідка-рахунок серії ВІА №681663 від 01.08.2014 року, видана [PERSON] про те, що йому продано автомобіль марки FORD FIESTA, двигун [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) [NUMBER] вартістю сто тисяч грн. 00 коп., адреса Софіївська Борщагівка, [ADDRESS], паспорт [NUMBER], виданий Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві від 11.09.2008 року, облікова картка №45269305 від 24.07.2014 року на зняття автомобілю з обліку для реалізації, копія довіреності від 04.07.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., відповідно, зареєстрованої в нотаріальному реєстрі за №893, відповідно до якої [PERSON] уповноважує громадянина [PERSON], представляти інтереси позивачки в органах ДАІ з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та розпорядженням, а також (зняти з обліку в органах ДАІ, здавати в оренду, продавати, дарувати, обмінювати тощо), автомобіля марки FORD Fiesta 1.3 (легковий комбі -В), 2011 року випуску, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а також, на період дії цієї довіреності керувати цим автомобілем (а.с. 169-173). При порівнянні копій довіреності, наданої позивачкою [PERSON] під час подання позовної заяви, відповідачу [PERSON] та отриманої від ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», наданої її представником Нестеренко М.В., виданої від імені позивачки третій особі [PERSON], з урахуванням листа приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієва О.В. від 18.03.2015 року №23/01-16, інших доказів по справі, суд приходить до переконання, що довіреність від 04.07.2014 року, видана позивачкою відповідачу [PERSON] дійсно видавалася, її текст відповідає тексту оригінала, в той час як копія довіреності, видана від імені позивачки третій особі [PERSON], отримана у спосіб, не передбачений законом, а її зміст не відповідає дійсності. Таким чином суд вважає, що правочин з купівлі-продажу автомобіля позивачки відповідачу [PERSON], який став можливим внаслідок надання у торгівельну організацію ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» серед інших документів, довіреності від імені [PERSON] на [PERSON], яка містить дату 04.07.2014 року, посвідчувальний напис приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., відповідно, реєстровий номер за №893, не відповідав дійсним намірам позивачки [PERSON], вчинений без її відома та за відсутності дійсних повноважень у [PERSON] на відчуження автомобілю. Відсутність у позивачки намірів на продаж автомобілю у вчинений спосіб також підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення від 10.10.2014 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під номером 12014200440005601 (а.с. 22-24). Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 04.07.2014 року [PERSON] за укладеним попереднім договором купівлі-продажу автомобіля Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], та виданою на період до 16 вересня 2014 року довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В., заволодів зазначеним транспортним засобом і в подальшому, шляхом обману та зловживання довірою, відчужив автомобіль третій особі в супереч умовам договору, та не виконав зобов'язання по передачі грошових коштів [PERSON] в сумі 90 255,77 грн., чим завдав власнику рухомого майна шкоду у великих розмірах. Органом досудового слідства в діях [PERSON] вбачається склад шахрайських дій, бо він, достовірно знаючи про відсутність у нього прав на розпорядження автомобілем, з метою привласнення його собі і уникнення в подальшому необхідності виплачувати решту грошових коштів, вчинив правочин з продажу авто (а.с.24). Аналізуючи наведені докази, суд погоджується з позицією позивача [PERSON] про наявність підстав для визнання правочину з купівлі-продажу спірного автомобіля відповідачу [PERSON], оформленого довідкою-рахунком серії №681663 від 01.08.2014 року недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Невідповідність правочину з відчуження спірного автомобілю Цивільному кодексу України і іншим актам цивільного законодавства полягає в недотриманні особами, які його вчинили, положень ст.ст. 316-319, 321 ЦК Україні, які регламентують непорушність права власності, його зміст та правові підстави його здійснення; недотриманні положень ст.ст. 237-239 ЦК України, які регламентують правові засади представництва у вчиненні правочину; недотриманні положень ст.ст. 655, 658 ЦКУ України, які регламентують положення закону про купівлю-продаж; Недотримання особами, які вчинили відчуження автомобілю Відповідачу [PERSON] зазначених вище положень зумовлює і порушення і ч.ч. 2-3 ст. 203 ЦК України в світі того, що особа, яка відчужувала автомобіль (в т.ч. [PERSON], [PERSON]) не мали достатній обсяг прав з розпорядження автомобілем, бо Позивачка не уповноважувала жодну особу відчужувати її автомобіль, а також в світі того, що позивачка не висловлювала волі щодо відчуження автомобіля будь-якій особі в рамках жодного правочину, в той час як умови, передбачені Попереднім договором від 04.07.2014 року, укладеного з Відповідачем [PERSON], не настали. Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз. 1 п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, що якщо пред'явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК, які регламентують положення закону про добросовісне набуття. Аналізуючи встановлені судом обставини на підставі зібраних доказів, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] не може бути визнаний добросовісним набувачем із застосування до нього загального правила неможливості витребування майна, придбаного за відплатним правочином, передбаченого ст. 388 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України 1. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388. ЦК України 1. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як виходить із матеріалів справи, автомобіль у позивачки було викрадено шахрайським шляхом, що підтверджується витягом із ЄРДР та іншими процесуальними документами із кримінального провадження. Також, суд погоджується з позицією позивачки в тому, що спірний автомобіль був відчуджений не з її волі, з огляду на те, що в попередньому договорі від 04.07.2014 року чітко виражена воля позивачки з приводу підстав та обставин, за яких її автомобіль має бути відчужений, зміст довіреності, виданої позивачкою відповідачу [PERSON] не передбачає права відчуження автомобілю. Обидва наведені документи містять волевиявлення позивачки, не пов'язане з продажем автомобілю за тих умов, за який право власності на нього перейшло відповідачу [PERSON] (а.с. 13-14, 17). За наведених обставин немає підстав для застосування положень закону про добросовісність набуття Автомобіля, незалежно від ступеню добросовісності Відповідача [PERSON] За таких обставин, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу [PERSON] про визнання недійсним правочин з купівлі-продажу від 01.08.2014 року [PERSON] [PERSON] автомобіля Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], оформлений довідкою рахунком ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» (Код ЄДРПОУ 37570011) серії ВІА №681663 від 01.08.2014 року, на підставі якої автомобіль Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] під реєстраційним номером [NUMBER]. Крім того, як виходить із інших матеріалів справи, в ході досудового розслідування даної справи автомобіль Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER] був затриманий, вилучений у кримінальному процесуальному порядку, доставлений у місто Суми, та переданий на підставі постанови слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області від 13 березня 2015 року позивачці під зберігальну розписку (а.с.34-40). Відповідно до зави позивачки від 24.04.2015 року до відповідача УДАІ УМВС України в Сумській області, вона звернулася із вимогами вчинити перереєстрацію автомобіля Ford Fiesta, 2011 рокув., номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], [PERSON] з видачею нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.26-28). Листом УДАІ УМВС України в Сумській області позивачці було відмовлено у вчиненні перереєстрації автомобілю за нею з мотивів того, що за обліковими даними ДАІ МВС України вона не є власником вказаного автомобілю, і не надала до УДАІ жодного документу, який би підтверджував правомірність його придбання( а.с. 27-28). Відповідно до ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, суд вважає обґрунтованою позицію позивачки в тому, що відповідач УДАІ УМВС України в Сумській області не визнав право власності позивачки на спірний автомобіль, що зумовлює необхідність захисту прав і інтересів позивачки шляхом подання позовної вимоги про визнання за нею права власності на вказаний автомобіль і вважає за необхідне визнати за позивачкою таке право. На стягненні судових витрат позивачка не наполягала. Враховуючи викладене,

Outcome: approved