Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На теперішній час відносини між подружжям погіршились, сторони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Дівчинка залишились проживати з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та відмовляється в добровільному порядку забезпечувати доньку всім необхідним. Позивачка стверджує, що примирення між нею та відповідачем неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В зв'язку з цим, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього просить стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не надходили. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Із матеріалів справи судом встановлено, що 22 грудня 2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивачка наполягала на тому, що її шлюб з відповідачем розпався та примирення між ними не можливе, а тому вона бажає його розірвання. В зв'язку з цим суд вважає, що зберегти сім'ю не видається можливим, а тому шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, а подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає зі своєю матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новозбур'ївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Слід також зазначити, що статтею 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з норм вищевказаних статей та в силу встановлених в судовому засіданні обставин справи, відповідач повинен здійснювати сплату аліментів на користь [PERSON] на утримання спільної доньки до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін і те, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, відомостей про наявність у відповідача інших утриманців в судовому засіданні встановлено не було. Окрім цього, будь-яких доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, матеріали справи не містять. Таким чином, суд бере до уваги, що розмір аліментів не може бути менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в зв'язку з вищевикладеним вважає, що на користь позивачки повинні бути присуджені аліменти у розмірі, який визначений позовними вимогами. Згідно ч. 1 ст. 191 СКУ, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст. 82, 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави з позивача судовий збір за подання до суду позову про розірвання шлюбу у розмірі 243, 60 грн., а також з відповідача відповідно до задоволеної вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved