Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, в якому зазначила, що 30 липня 2012р. головний державний виконавець Ленінського ВДВС Близнюков Ю.В. проводив примусове виконання виконавчого листа 2-п-798/12 виданого Ленінським районним судом м. Харкова та порушуючи норми матеріального права при вчиненні виконавчих дій, пошкодив її особисте майно: трюмо, журнальний стіл, раковину умивальнику, столу кухонного, 2-х ящиків з шифоньєру, дивану, столу книжкового, кухонної шафи, газової плити, столу лакового, сервізу (побиті стакани та рюмки) а також після виселення виявлено відсутність орденів та медалей, набору тарілок, виделок та ложок, чайного сервізу, дверей рантки з ванною, столу з м'якою подушкою, інструментів, пульта для телевізора, відра, манікюрного набору та грошей у сумі 1500 грн. Просила відшкодувати в рівних частинах майнову шкоду за пошкоджені та відсутні речі. В судовому засіданні представником позивачки позов уточнено, крім пошкоджених та відсутніх речей зазначено, що державний виконавець привів до непридатності продукти в холодильнику (м'ясо-2кг., окорок-1,5 кг., сир голанський-1 кг., ковбаса «Московська» -1,5 кг., молоко-1 л., кефір-0,5 л., ряжанка-0,5 л., сало-07 кг., риба «хек»-1,5 кг., масло-0,8 кг.), виявлено відсутність 2-х кришок з каструль, побита кришка чайника та ікона, є щербина вази з чеського скла і позивачкою не зібраний врожай з 20 кущів огірків, 70 кущів помідорів, 40 кущів баклажанів та 10 кущів кабачків. При цьому просила відшкодувати в рівних частинах з Ленінського ВДВС та Близнюкова Ю.В. майнову шкоду за пошкоджені, зіпсовані та відсутні речі та стягнути судові витрати. Позивачка уточнені позовні вимоги підтримала та зазначила, що за вказаною адресою вона мешкала без реєстрації з 14.05.2009р. по 30.07.2012р., не була власником, а основним квартиронаймачем квартири був її дядько. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова за позовом «Южелектромонтаж» її з чоловіком було виселено без надання іншого приміщення. Вона була присутня в судовому засіданні, та знала про рішення, але її представник зазначив, що про виселення буде повідомлення. Будь яких листів вона не отримувала і про можливість добровільного виконання рішення її не повідомляли. 30.07.2012р. їй зателефонувала сусідка та повідомила, що викидаються її речі, у зв'язку з чим вона повернулася. Біля двору знаходилися Силантьєви, які претендували на квартиру, водій вантажної машини та дільничний. Виселення проводилося з квартири [ADDRESS], де без сусідів та міліції були відкриті замки. В квартирі було розбито трюмо, побитий посуд, зникли гроші та нагороди дяді. Поняті розкривали шафу та шухляди і виносили речі, а їй не давали можливості їх забрати. Продукти харчування, які знаходилися у холодильнику були зіпсовані. На її городі було багато зав'язів огірків та помідори, які вона позривала зеленими, щоб не залишати іншому власнику. Державний виконавець погрожував їй, що вивезе всі речі і вона нічого не знайде, а вона просила вивезти свої речі самостійно. В акті опису та арешту майна зазначено не все майно. З актом вона була ознайомлена, в запереченнях зазначила лише за пошкодження та розбиття трюмо при проведенні виконавчих дій. Будь якого документа складеного нею та державним виконавцем по іншому майну не було. Вона писала зауваження щодо того, що їй не був наданий час для виселення. Всі речі, зазначені в акті, були забрані нею, а виконавець пообіцяв, що інші речі вона зможе забрати сама. Вона вивозила речі зазначені в акті та інші речі самостійно на вантажній машині, яку вантажили чужі люди. В квартирі залишилася побита раковина і двері - ролетка. В подальшому вона зверталася в міліцію та обласну прокуратуру, згідно відповіді якої в діях виконавця по виселенню відсутній склад злочину. Представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що державний виконавець Близнюков Ю.В. провів примусове виконання не повідомивши позивачку про виселення та не надавши їй можливість це здійснити у добровільному порядку. Державний виконавець не пересвідчився, що боржник отримав постанову, без правоохоронних органів зламав двері та не описуючи майна яке знаходиться у квартирі, приступив до виселення. Державний виконавець описав тільки частину майна, яка була необхідна, щоб вивезти на зберігання, а інші речі описані не були. Поняті брали участь у винесенні речей. Також були викинуті харчі і позивачка не мала чим годувати чоловіка - інваліда. Позивачка викликала правоохоронні органи, пресу, в результаті чого були призупинені виконавчі дії, а журналісти фіксували події. Позивачка просила, щоб їй надали дві години для самостійного вивозу речей і державний виконавець погодився на це під напором працівників міліції. Після перевезення майна були виявлені пошкодження та нестача речей. Позивачка хворіє, а незаконними виконавчими діями їй була завдана моральна шкода. Відповідач Близнюков Ю.В. проти позову заперечував та пояснив, що у нього в провадженні знаходився виконавчий лист про виселення та ним було винесено постанову, копію якої було направлено рекомендованим відправленням позивачці. Після закінчення строку для добровільного виконання рішення, був здійснений виїзд за адресою позивачки та складений акт державного виконавця. В подальшому була винесена постанова про залучення працівників міліції та рекомендованою поштою повідомлено сторони про час вчинення виконавчих дій. В час проведення виконавчих дій дівчина, яка знаходилася в квартирі їх до квартири не пускала. В присутності дільничного, представників стягувача, понятих та осіб яких стягувач запросив як вантажників, почалися виконавчі дії, в тому числі і під час проникнення до квартири. Були описані всі речі, які він бачив і які виносили з метою завантаження, для подальшого їх вивезення. Він складав акт опису та арешту, відкривав шухляди, на овочі не звертав уваги та не описував їх, продуктів харчування не вилучав. Потім приїхала позивачка і почала перешкоджати діям державного виконавця, пояснивши, що речі забере сама та просила надати їй для цього час, а в подальшому зазначила в акті, що забрала всі речі на своєму транспорті. Позивачка підписувала акт добровільно. Необхідності в зберіганні речей не було, т.я. на вулиці нічого не залишилося. Представник відповідача Ленінського відділу ДВС ХМУЮ Вдович С.В. проти задоволення позову заперечував та зазначив, що ВДВС в рамках чинного законодавства було у повному обсязі виконано рішення Ленінського районного суду м.Харкова, щодо виселення позивачки та при виконанні будь яких порушень керівником не виявлено. Позивачка зверталася до ВДВС з заявою про відшкодування шкоди та їй було направлено відповідь. Позивачці рекомендованим листом надсилалася постанова про відкриття виконавчого провадження де пропонувалося добровільно виконати рішення суду. Боржник вважається повідомлений з моменту надсилання постанови незалежно від її отримання. При процедурі виселення була забезпечена обов'язкова участь робітника міліції та понятих. При виселенні позивачка знала про постанову про відкриття провадження, але не звернулася до державного виконавця щодо відкладення виконавчих дій. Представник відповідача Ленінського відділу ДВС ХМУЮ Самойленко П.С. проти задоволення позову заперечував, вважав його безпідставним та зазначив, що в рамках чинного законодавства було проведено виконавчі дії, а держвиконавець не повинен дізнаватися чи отримав відповідач постанову про відкриття провадження. Продукти харчування та овочі при виселенні не описувалися і позивачка, яка уточнила позов тільки зараз, мала можливість їх забрати самостійно. Позивачкою не надано доказів, щодо підтвердження своїх вимог. Представник відповідача Управління Державної казначейської служби в Ленінського району позов не визнала та пояснила, що будь-яких відносин з позивачкою та відповідачем не має і прав позивачки управління не порушувало. Відшкодування з держбюджету моральної та матеріальної шкоди юридичним та фізичним особам згідно з Законом України «Про державний бюджет» не передбачено. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка, яка приходиться їй двоюрідною сестрою зателефонувала їй у червні 2012р. та зазначила, що її виселяють. Вона прийшла до помешкання позивачки і побачила, що майно останньої знаходиться на вулиці, а холодильник потік. Вона підійшла з питанням до чоловіка, який щось писав, але той почав її виганяти та зазначив, що виконує рішення суду і що необхідно грузити вантажівку для відправлення майна на склад. Позивачка знаходилася в квартирі та зазначала, що її не повідомили про виселення та, що вона самостійно винесла би речі. У квартири є два виходи, з яких чотири молодика під керівництвом юриста підприємства виносили речі, але вона та позивачка грузити речі в машину не дали. Позивачкою були викликані та приїхали міліція і телебачення. Міліція складала якісь документі, а чотири хлопці загрузили другу машину позивачки, при цьому кидали речі побивши шифоньєр та стільці. Свідок [PERSON] пояснила, що є хресною дочкою позивачки, та 30.07.2012р. знаходилася у неї з племінницею. Позивачка та її чоловік вранці поїхали за ліками, а приблизно в 10 годин якісь люди почали вибивати двері, про що вона повідомила позивачку. Вибивши двері, до квартири зайшли відповідач Близнюков, 3 жінки і декілька молодиків зазначивши, щоб збирали речі, т.я. це чуже житло. Вантажники, які також були понятими, вирвали душову кабіну та вмивальник, виносили речі і продукти харчування на двір, при цьому пошкодили майно. Речі не описувалися, але не ховалися і перепис був вже на вулиці. Вона постійно знаходилася при виконавчих діях, бачила каструлі, сковороди, стіл кухонний, стола з м'якими подушками в квартирі не було. Інструментів, пульта від телевізора, медалі та орденів не бачила, та про те що вони є не знає. Також вона не бачила, що з кухні хтось забрав гроші. В подальшому приїхала позивачка та стала заважати виносу речей, викликавши міліцію. Також приїздив чоловік, який знімав виселення, в зв'язку з чим речі виносити перестали, а в подальшому подовжили і бажали також забрати речі які належали їй. Потім приїхала «Газель» позивачки, в яку вантажники погрузили майно і вона з позивачкою поїхала. Вона знає про город де росли помідори та огірки. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка є його тіткою і влітку 2012р. йому зателефонував брат та зазначив, що потрібна допомога, т.я. речі тітки викидають на двір. Коли він приїхав, на вулиці знаходився дільничний інспектор, стояла вантажна машина, а на дворі були речі та техніка. Тітка, яка знаходилася в квартирі, зазначила, що її виселяють і необхідно вивозити речі та просила у держвиконавця це зробити самостійно. Він зателефонував депутату, після чого приїхав журналіст, який знімав виселення на відео. З квартири, де є два виходи, виносили іграшки та меблі, розбили дзеркало. Він бачив стіл та шафу, які були кинуті. Що знаходилося у холодильнику, та кількість овочів на городі він не знає. Орденів та медалі у квартирі не бачив, а бачив їх лише у діда, який помер. Свідок [PERSON] пояснив, що йому в середині літа зателефонував депутат та просив під'їхати на Залютіно, де проходять грабіжницькі дії. Коли він приїхав, то побачив на землі перевернуті комоди та розкидані харчі. В хаті була перелякана жінка та дитина, а державний виконавець, якому він показав своє посвідчення відмовився відповідати на його питання, зазначивши, що йде виселення. Він фотографував вибиті двері та поламані замки, а позивачка та її сестра не давали виносити речі. Люди які виносили речі, розбили трюмо, вчиняли психологічний тиск, грубіянили, зазначаючи, що це чуже житло. Дільничний інспектор, до якого зверталася позивачка будь яких дій не вчинив. Позивачка просила забрати свої речі, але їй цього не давали зробити. Спочатку речі грузилися до машини виконавця, а в подальшому, неохайно, - у машину позивачки. Свідок [PERSON] пояснила, що влітку 2012р. була присутня в якості пойнятої при виселенні, яке проходило у приватному секторі, в присутності дільничного інспектора, дівчини яка відкривала квартиру і юриста підприємства. Державний виконавець показував документи та зазначав, що особа яку виселяють була повідомлена про виселення, описував майно в будинку, вантажники виносили меблі, іграшки, а посуд складався у коробки. [PERSON] приїхала пізніше та стала сваритись з юристом підприємства та державним виконавцем, який зазначав, що вона перешкоджає виконавчим діям. [PERSON] запросила сантехніка який зняв труби, батареї опалення, душову кабінку, водонагрівач, рукомийник, унітаз, розетки та лампочки. [PERSON] не заперечувала, що отримала всі свої речі про що розписалася в акті. Вантажники в присутності [PERSON], яка бачила які речі виносять, акуратно завантажили майно в її автомобіль та остання їх вивезла. Також, якісь речі забирала дівчина, яка знаходилась у квартирі. Свідок [PERSON] пояснив, що влітку 2012р. був пойнятим при виселенні за рішенням суду. Двері будинку відкривала дівчина, державний виконавець в присутності міліціонера складав акт опису та арешту майна яке виносилося та складалося охайно. Він не вантажив майно, а в акті є його підпис. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, представників ВДВС та Управління держказначейства, свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Постановою головного державного виконавця Близнюкова Ю.В. від 27.06.2012р. відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №?2-п-798/12 виданому 15.06.2012р. Ленінським районним судом м.Харкова 27.06.2012р. на підставі заяви ВАТ «Південелектромонтаж» про відкриття провадження та виселення [PERSON] і [PERSON] з самовільно занятої квартири [ADDRESS]. (а.с.87,88,92) Державним виконавцем ВДВС листом від 25.07.2012р. [PERSON] та ВАТ «Південелектромонтаж» повідомлялися, що 30.07.2013р. з 10 год. до 20 год. буде проведено примусове виселення по примусовому виконанню виконавчого листа №?2-п-798/12 виданого 15.06.2012р. щодо виселення [PERSON] та [PERSON] з самовільно занятої квартири [ADDRESS]. .(а.с.93) Постановою головного державного виконавця Близнюкова Ю.В. від 25.07.2012р. залучено співробітника Ленінського РВ ХМУ до примусового виконання за зазначеною адресою.(а.с.94) Відповідно до акту опису та арешту майна від 30.07.2012р. зазначені: 1) телевізор «Самсунг», 2) диван розкладний - 2 шт., 3) стіл полірований - 1шт., 4) стіл складний -1 шт., 5) унітаз-1 шт., 6) душова кабінка-1 шт., 7) бойлер-1 шт., 8) газова піч 4 камфорна -1 шт., 9) шафа -1 шт., 10) холодильник «Саратів» -1 шт., 11) шафа книжна -1 шт., 12) стіл письмовий -1 шт., 13) стіл кухонний -1 шт., 14) шифоньєр 3-х створчатий -1 шт., 15) стіл журнальний -1 шт., 16) килим -1 шт., 17) чашки -3 шт., 18) табурет -2 шт., 19) створки шафи 20 шт., 20) вивіска іграшок -1 шт. При цьому в зауваженнях під час опису майна [PERSON] зазначає лише пошкоджене трюмо, яке виставлено на двір. Інших пошкоджених чи втрачених речей [PERSON] під час проведення виконавчих дій не зазначала. (а.с.175, 176) Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2012р. виконавчий документ виконано в повному обсязі, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи виконання рішення. (а.с.97) [PERSON] зверталася до начальника Ленінського ВДВС щодо відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням та відсутністю речей після примусового виконання виконавчого листа №?2-п-798/12 виданого 15.06.2012р. та отримано відповідь від 12.09.2012р. щодо його виконання. (а.с.57-62) У позові [PERSON] посилається на те, що після виселення виявлено відсутність медалей та орденів [PERSON], набору тарілок, виделок та ложок, чайного сервізу, дверей рантки з ванною, столу з м'якою подушкою, інструментів, пульта для телевізора, відра, манікюрного набору, 2 кришок від каструль та грошей у сумі 1500 грн. На підтвердження того, що [PERSON], [INFO], за життя був нагороджений медалями та орденами та заповідав все своє майно на випадок смерті [PERSON] надані відповідні докази. (а.с.57-62,183) Разом з тим, [PERSON] не надано доказів того, що нагороди та вказані речі (предмети) зберігалися у приміщенні та зникли при проведенні виконавчих дій. Свідки, що були присутніми при проведенні виконавчих дій не підтвердили факту вилучення державним виконавцем чи іншими особами, залученими до вчинення вказаних дій зазначеного майна. Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.10.2012р. по заяві [PERSON] щодо незаконного виносу її речей і пошкодження майна при опитані [PERSON] зазначала, що 30.07.2012р. працівники Ленінської ВДВС виносили її речі, при цьому пошкодили трюмо. В порушенні кримінальної справи відносно Близнюкова Ю.В. за ст.185,194,296 КК України відмовлено, по факту незаконного виселення [PERSON] рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. (а.с.184) Про пошкодження чи втрату інших речей в заяві та поясненнях [PERSON] не зазначала. В судовому засіданні було проглянуто відеозапис виконавчих дій щодо виселення з якого вбачається, що на відеозйомці зафіксовано пошкоджене трюмо. Доказів того, що трюмо чи інше майно пошкоджене під час проведення виконавчих дій позивачкою не надано і відеозапис таких даних не містить. Разом з тим, суд звертає увагу, що при проведенні відеозапису виконавчих дій [PERSON] зазначала, що при оскарженні дій державного виконавця зазначатиме речі, яких і не було. Доказів того, що в холодильнику знаходились та зіпсувалися зазначені позивачкою продукти, що не зібраний врожай з 20 кущів огірків, 70 кущів помідорів, 40 кущів баклажанів та 10 кущів кабачків не надано. Крім того сама позивачка зазначила, що овочі вона зібрала, щоб не залишати їх іншому власникові. У судовому засіданні позивачкою та її представником не надано будь яких доказів про ціну пошкодженого майна, що є її обов'язком у відповідності зі ст.10 ЦПК України. Також нею не наданої докази, що в її володінні, або власності знаходилися зазначені речі (як куплені, так і отримані від третіх осіб за іншими підставами). Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Згідно ч.1, ч.4 ст.6 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівники органів державної виконавчої служби (державні виконавці, керівні працівники і спеціалісти Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції) є державними службовцями. Працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов'язки, передбачені законом. Відповідно ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» державні виконавці несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому законом. У разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обов'язків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Згідно ч. 2 ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Підставою для стягнення майнової шкоди є наявність протиправних дій державного виконавця та спричинення майнової шкоди вказаним діянням. Матеріали цивільної справи не містять доказів про протиправність дій державного виконавця та спричинення майнової шкоди саме при вчиненні виконавчих дій. Згідно вимог ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України докази повинні бути належними і допустимими. Судом створювалися необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи, як це передбачено ч.4 ст.10 ЦПК України, але сторонами не заявлялося клопотань у відповідності зі ст.10, ч.1 ст.137 ЦПК України, судом призначалася судова товарознавча експертиза, однак [PERSON] не провела оплату, хоча їй роз'яснили положення ст.146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі. [PERSON], у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надала доказів на підтвердження своїх вимог, а тому підстав для задоволення позову не вбачається. У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed