Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, просила зобов`язати останнього зарахувати до стажу її роботи раніше набутий стаж державної служби, а саме: час навчання в аспірантурі (денна форма навчання) у Національному інституті стратегічних досліджень у період з 01.11.2007 по 18.12.2012; стягнути з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату за період з грудня 2018 по червень 2020 включно в розмірі 61584,20 грн. та зобов`язати його з 01.07.2020 нараховувати та виплачувати їй надбавку за вислугу років та заробітну плату в цілому з урахуванням раніше набутого стажу державної служби у період з 01.11.2007 по 18.12.2012, а саме: час навчання в аспірантурі Національного інституту стратегічних досліджень. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона працює у Національному інституті стратегічних досліджень на посаді завідувача відділу соціальних стратегій центру економічних і соціальних досліджень, яка не належить до посад державної служби. При нарахуванні та виплаті їй надбавки за вислугу років та заробітної плати відповідач не зарахував до стажу роботи період навчання на денній формі в аспірантурі Національного інституту стратегічних досліджень. Вона неодноразово в усній та письмові формі зверталася до відповідача з проханням зарахувати до стажу роботи стаж навчання на денній формі в аспірантурі Національного інституту стратегічних досліджень. Проте, відповідачем було відмовлено. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2020 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 03.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач дотримувався норм законодавства України під час обрахування стажу державної служби позивачки та виходив з чітко визначеної нормативними актами процедури. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] навчалася в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.1998 по 01.07.2004. 17.01.2006 позивачка була призначена на посаду провідного спеціаліста сектору соціальної і демографічної політики відділу економічної та соціальної стратегії Національного інституту стратегічних досліджень, де працювала до 31.10.2007, та була звільнена з посади за власним бажанням, у зв`язку із вступом до аспірантури інституту згідно ст.38 КЗпП України. В період з 01.11.2007 по 18.12.2012 позивачка навчалася в аспірантурі інституту за денною формою. З 01.03.2013 по 12.12.2014 позивачка працювала в інституті демографії та соціальних досліджень імені М.В. Птухи НАН України. З 17.12.2014 [PERSON] працює в Національному інституті стратегічних досліджень, в тому числі, з 13.01.2020 на посаді завідувача відділу соціальних стратегій центру економічних і соціальних досліджень, згідно наказу №24-к. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою [NUMBER] на ім`я [PERSON] , витягами з наказів Національного інституту стратегічних досліджень №196-К від 29.10.2007, 304-К від 17.11.2012. В період навчання в аспірантурі Національного інституту стратегічних досліджень [PERSON] надавалася відпустки, у зв`язку з вагітністю та пологами з 16.10.2008 по 18.02.2009, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.03 по 31.12.2010 та з 01.01. по 16.12.2011. Дані обставини підтверджуються довідкою №440, виданою 16.10.2008 Київським міським центром репродуктивної та перинатальної медицини, наказами по Національному інституту стратегічних досліджень №181-К від 24.10.2008, №23-К від 19.02.2010, №12-К від 17.01.2011, заявами [PERSON] . З довідки від 01.07.2020, наданої відповідачем, про встановлені надбавки позивачці за період роботи з 17.12.2014 вбачається наступне. Так, 17.12.2014 [PERSON] була призначена на посаду завідувача сектору в Інституті, яка відносилася до посад державної служби. За період роботи з 17.12.2014 відповідачем була встановлена позивачці надбавка за вислугу років на державній службі у розмірі 10 %, згідно абзацу другого підпункту 4 пункту 3 постанови КМУ від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», а також з урахуванням того, що на той час діяв ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723. Для розрахунку даної надбавки були взяті періоди роботи відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (зі змінами), а саме: провідний спеціаліст Інституту (посада державної служби) 2006-2007, що складає 1 рік 9 міс. 15 дн.; молодший науковий співробітник (наукова посада) 2013-2014 (1 рік 9 міс. 12 дн.). Таким чином, враховано стаж державної служби за відповідний період тривалістю 3 роки 6 міс. 28 дн. З 01.03.2016 [PERSON] була призначена на посаду провідного наукового співробітника Інституту, яка відноситься до наукових посад, та їй була встановлена надбавка за стаж наукової роботи (понад 3 роки) у розмірі 10% посадового окладу згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2004 №494 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи». Для розрахунку даної надбавки відповідачем були взяті періоди відповідно до статті 35 ЗУ від 26.11.2015 №848 «Про наукову і науково-технічну діяльність»: провідний спеціаліст (посада державної служби) 2006-2007, що складає 1 рік 9 міс. 15 дн.; навчання в аспірантурі Інституту терміном 3 роки (01.11.2007-18.12.2012); молодший науковий співробітник (наукова посада) 2013-2014 -1 рік 9 міс. 12 дн.; завідувач сектору, головний консультант (посада державної служби) 2014-2016 - 1 рік 2 міс. 12 дн. Отже, врахований стаж наукової роботи за відповідний період - 7 років 9 міс. 10 днів. При призначенні [PERSON] з 03.12.2018 на посаду завідувача відділу їй була встановлена надбавка за вислугу років у розмірі 12 % посадового окладу згідно постанови КМУ від 06.12.2017 №930 «Питання оплати праці працівників Національної академії державного управління при Президентові України, національного інституту стратегічних досліджень, Інституту законодавства Верховної Ради України, посади яких не належать до посад державної служби». Для розрахунку даної надбавки були взяті раніше набутий стаж державної служби та періоди роботи, передбачені ст. 46 ЗУ від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» (постанова КМУ від 06.12.2017 №930): провідний спеціаліст Інституту (посада державної служби) 2006-2007 (1 рік 9 міс. 15 дн.); молодший науковий співробітник (наукова посада) 2013-2014 (1 рік 9 міс. 12 дн.); завідувач сектору, головний консультант (посада державної служби) 2014-2016 (1 рік 2 міс. 12 дн.); провідний науковий співробітник (наукова посада) 2016-2018, а саме 2 міс.- з 01.03.2016 по 30.04.2016. Відповідно до вказаної довідки стаж наукової роботи відповідачем з 01.05.2016 не був зарахований позивачці до стажу державної служби з урахуванням положень ч. 2 статті 46 ЗУ від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 №229. Крім того, відповідачем зазначено в довідці, що станом на 23.12.2018 стаж роботи [PERSON] відповідно до постанови КМУ від 06.12.2017 №930 складав 5 років та їй встановлена надбавка за вислугу років у розмірі 15% посадового окладу (наказ про особовий склад від 26.12.2018 №322-К). Станом на 23.12.2019 стаж роботи [PERSON] відповідно до постанови КМҐУ від 06.12.2017 №93- складав 6 років та їй встановлена надбавка за вислугу років у розмірі 185 посадового окладу (наказ про особовий склад від 23.12.2019 №341-К). При цьому, як зазначено, у довідці період навчання [PERSON] в аспірантурі (2007-2012) не був врахований до стажу державної служби. Також не врахована до стажу державної служби робота за сумісництвом на посаді молодшого наукового співробітника інституту (2007-2009) під час її навчання в аспірантурі. Позивачка зверталася до відповідача зі службовими записками 19.05.2020, 02.06.2020 з проханням зарахувати їй до стажу роботи період навчання в аспірантурі з 01.11.2007 по 18.12.2012 на денній формі навчання у Національному інституті стратегічних досліджень. Однак, їй було відмовлено, у зв`язку з відсутності правових підстав для цього. Стаж державної служби обчислюється відповідно до статті 46 ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 №229. Відповідно до п.8 розділу ХI «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Таким чином, стаж державної служби до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло до 1 травня 2016 року, а отже, спірні правовідносини, виниклі між сторонами, регулюються ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723. Статтею 1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» було визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. У відповідності до п.3 постанови Верховної ради України від 16.12.1993 «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» до приведення законодавства у відповідність до ЗУ «Про державну службу» законодавчі акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому закону. До 1 травня 2016 року посади державних службовців були віднесені до відповідних категорій посад статтею 25 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу». Віднесення наявних посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідних категорій нових посад державних службовців проводилося Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом, тобто шляхом видання відповідного акта Кабінету Міністрів України. На виконання п.5 постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 №3723 «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» Кабінетом Міністрів України була видана постанова від 03.05.1994 №283 «Про порядок обчислення стажу державної служби». Пунктом 3 Порядку було передбачено, що до стажу державної служби включається стаж наукової роботи на посадах, визначених переліком посад наукових працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №257. Вказаним переліком чітко визначені посади наукових працівників. Однак, аспірант не входить до даного переліку. Крім того, пунктом 1 вказаної постанови визначено, що перелік затверджено відповідно до ст.24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», тобто для реалізації його положень щодо обрахування саме відповідного наукового стажу. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зарахування до стажу державної служби періоду навчання в аспірантурі. Виходячи, з цього не підлягають задоволенню і похідні від цього позовні вимоги. При цьому посилання позивача, як на правову підставу в частині обгрунтування позовних вимог на ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» №884, є юридично неспроможними та спростовується вищевикладеним. Крім того, доводи позивача щодо зарахування до стажу державної служби періоду навчання в аспірантурі терміном 5 років з урахуванням перебування її у відпустці по догляду за дитиною позбавлені юридичного обгрунтування та є такими, що суперечать п.33 та п.19 постанови КМУ від 01.03.1999 №309 «Про затвердження Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів». Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed