Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про розподіл спільно нажитого майна, придбаного в період шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона вказала, а в судовому засіданні пояснила, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.02.2005 року по 04.06.2015 рік вони придбали у власність житловий будинок [ADDRESS] вартістю 140205 гривень, право власності на який зареєстроване за відповідачем; легковий автомобіль марки «Chery - А15 Amulet», 2008 року випуску, вартістю 56620 гривень, зареєстрований в органах ДАІ також на його ім'я та ряд предметів побутового вжитку на загальну суму - 62450 гривень, а саме: газову піч; морозильну камеру; м'який кухонний куточок; спальний гарнітур; картину; настінний килим; килимове покриття; телевізор; дитячу стінку; диван-канапе; полиці; м'який гарнітур; комп'ютер; комп'ютерний стіл; пральну машину; пилосос; кущоріз «Союз»; електропилку; зварювальний апарат; деревообробну конструкцію. Уточнюючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що стосовно вищезазначених предметів побутового вжитку вона з відповідачем дійшла угоди про добровільний їх розподіл, а тому просить визнати спільно нажитим майном подружжя, що підлягає розподілу в судовому порядку лише: житловий будинок [ADDRESS], вартістю - 140205 гривень та легковий автомобіль марки «Chery - А15 Amulet», номер кузова [NUMBER], вартістю 56620 гривень. Визнати за нею право власності на ? частку вищезазначеного житлового будинку та стягнути одноразово з відповідача на її користь в рахунок компенсації спільно нажитого майна половину вартості вказаного автомобіля та половину суми сплаченого нею судового збору за подачу позову та заяви про його забезпечення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав за поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Чоловік та дружина мають право на поділ майна, що належить їм на праві сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. (ч.1 ст.69 СК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи, сторони знаходилися у шлюбі з 05.02.2005 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04.06.2015 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу подружжя придбало на ім'я [PERSON] у власність житловий будинок [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 06.04.2005 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за №2-593, та легковий автомобіль марки «Chery - А15 Amulet», 2008 року випуску, зареєстрований в органах ДАІ на ім'я [PERSON], номер кузова [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], вартістю згідно домовленості сторін за договором купівлі-продажу автомобіля №683/8 від 08.02.2008 року - 56620 гривень. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної власності подружжя може бути будь-яке майно, за виключенням виключеного з цивільного обороту. Відповідно до стст.69,70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1,2 ст.71 СК). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК (ч.4 ст.71 СК). Згідно зі ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: approved