Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати житловий будинок за адресою: [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя, [PERSON] та [PERSON], та у порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на 1 / 2 (одну другу) частину цього житлового будинку. Позов обґрунтовано тим, що з 20.07.1974р. позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21.07.2011р. Спірний житловий будинок зареєстрований на праві власності за відповідачем, але є спільним майном подружжя позивачки та відповідача, оскільки був придбаний під час їхнього шлюбу. У судове засідання позивачка та відповідач, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися. Позивачка подала заяву про розгляду справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Про причини неявки відповідача суду не відомо. За таких обставин суд розглядає справу у заочному порядку згідно зі ст.224 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 21.07.2011р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з цього рішення суду, сторони перебували у шлюбі між собою з 20.07.1974року. Згідно з довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.04.2013р. №2000613 житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] станом на 31.12.2012р. зареєстрований в цілому за [PERSON] на підставі рішення народного суду Червонозаводського району м.Харкова від 05.09.1989р. у справі №9 2/5 (а.с.4). Вказаним судовим рішенням від 05.09.1989р. у справі №9 2/5 за позовом [PERSON] до Виконкому Червонозаводської райради народних депутатів м.Харкова, третя особа [PERSON], яке набрало законної сили, було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.5-6). Цим же судовим рішенням було встановлено, що з 1982 року [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] почали будувати спірний будинок. Будівництво закінчили у 1985 році та оселилися у спірному будинку. За правилами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з реєстраційним свідоцтвом, виданим 28.09.1989р. Харківським міським бюро технічної інвентаризації, спірний житловий будинок зареєстрований в цілому за відповідачем на праві власності на підставі рішення суду від 05.09.1989р. під реєстром №55692 (а.с.7). Відповідно до ст.5 Цивільного кодексу України 2003р., п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003р., п.1 та пп.1 п.2 Сімейного кодексу України спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю, оскільки виникли до набрання чинності Сімейним кодексом України. Відповідний правовий висновок міститься також у Постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 6-99цс11. Таким чином, дані спірні правовідносини підпадають під режим правового регулювання Кодексу про шлюб та сім'ю. Так, статтею 22 Кодексу про шлюб та сім'ю було визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Частиною першою статті 28 Кодексу про шлюб та сім'ю визначено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. За правилами статті 29 Кодексу про шлюб та сім'ю якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Проаналізувавши всі вищевказані факти, встановлені під час розгляду цієї справи, а також наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про те, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх позовних вимог, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved