Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач КС «Буковинський альянс» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. В позові посилається на те, що 24.07.2007 року між [PERSON] та кредитної спілкою «Буковинський Альянс» був укладений кредитний договір №1072, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. В рахунок забезпечення зобовязання, між кредитною спілкою та [PERSON]. 24.07.2007 року було укладено договір поруки №1072, відповідно до якого, останній добровільно взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №1072. Крім того 24.01.2008 року між [PERSON] та кредитної спілкою «Буковинський Альянс» був укладений кредитний договір №1435, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. В рахунок забезпечення зобовязання, між кредитною спілкою та [PERSON]. 24.01.2008 року було укладено договір поруки №1435, відповідно до якого, останній добровільно взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором №1435. Вказує на те, що відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобовязання і у звязку з чим, станом на 13.04.2009 рік за ними утворилась заборгованість в сумі 15181,44 грн. 29.09.2019 року Садгірський районний суд м. Чернівці виніс рішення №2-389/2009р. про стягнення вище вказаної суми з [PERSON] Однак остання вказаний борг не погасила та рішення суду не виконала. Вважають, що винесення судом рішення про стягнення заборгованості не розриває кредитний договір та дію цього договору не зупиняє і правовідносин не припиняє, тому позивач має право вимагати від позичальника сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення. Крім того вказують, що позивач має право на отримання відсотків від суми позики, які нараховуються за період з дати отримання коштів по день повернення позики. Станом на 10.08.2015 року нарахована позивачем заборгованість становить 136016,36 грн. яка складається з непогашених підвищених відсотків в сумі 62690,17 грн., пені 62690,17 грн. та інфляційних 10636,01 грн. Просять стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 136016,35 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить позов задовольнити. Крім того не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомили суд про причини своєї неявки та не подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчить оголошення в газетах «Урядовий курєр №180 (5554)» від 30.09.2015 року та «Буковина №40 (2445)» від 02.10.2015 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно укладеного 24.07.2007 року між [PERSON] та кредитної спілкою «Буковинський Альянс» кредитного договору №1072 відповідачка отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. Відповідно укладеного 24.01.2008 року між [PERSON] та кредитної спілкою «Буковинський Альянс» кредитного договору №1435 відповідачка отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. В рахунок забезпечення вказаних договорів, між кредитною спілкою та [PERSON]. 24.07.2007 року та 24.01.2008 року було укладено договори поруки № 1072 та №1435 відповідно, згідно до яких, останній добровільно взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитними договорами №1072 та №1435. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 29.09.2009 року стягнуто з відповідача [PERSON] заборгованість за договорами кредиту №1072 та №1435 в сумі 15181,44 грн. Однак відповідач борг не сплатила, рішення суду не виконала. Згідно розрахунку, станом на 10.08.2015 року нарахована позивачем заборгованість становить 136016,36 грн. яка складається з непогашених підвищених відсотків в сумі 62690,17 грн., пені 62690,17 грн. та інфляційних 10636,01 грн. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно вимог ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно із ч.2 ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.1, ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Наявність рішення Садгірського районного суду м. Чернівці про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами, яке не виконане належним чином, не припиняє обовязку позичальника, щодо сплати процентів за користування грошима. Крім того нарахування пені в разі прострочення виконання зобовязання також є правом кредитора, реалізація якого не залежить від застосування інших видів цивільно-правової відповідальності. Тому суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 136016,36 грн.. Крім того, у відшкодування судових витрат з сплати судового збору та витрат повязаних з публікацією оголошення про виклик відповідачів у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1930,17 грн.

Outcome: approved