Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить визнати необґрунтованою відмову в прийнятті її на роботу на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради, зобов'язати міського голову м. Моршина скасувати розпорядження від 02 вересня 2013 року про призначення на посаду директора ПЖКГ Моршинської міської ради [PERSON] та провести конкурс на цю посаду за її участі, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 100000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 22 червня 2013 року звернулася з письмовою заявою до міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. про прийняття її на вакантну посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради шляхом переведення у зв'язку із звільненням 17.06.2013 року з цієї посади попереднього директора Мукана В.В., оскільки на той момент вона ще працювала на даному підприємстві на посаді інженера з охорони навколишнього середовища. На її заяву від 22 червня 2013 року міський голова м. Моршина листом від 03.07.2013 року № 1256 повідомив її про те, що прийняття її на посаду директора цього підприємства не входить до компетенції Моршнської міської ради та її виконавчих органів. 12 липня 2013 року вона повторно письмовою заявою звернулася до міського голови м. Моршина про прийняття її на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради. Листом від 22.07.2013 року № 1385 останній повідомив її про те, що розпорядженням міського голови від 17 червня 2013 року № 72 та наказом підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради від 18.06.2013 року № 17к призначено виконувачем обов'язків директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради головного інженера [PERSON] на невизначений строк. З метою економії коштів підприємства найближчим часом не розглядатиметься питання призначення директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради на контрактній основі, чим, на її думку, відповідач вдруге незаконно відмовив їй у прийнятті на вакантну посаду директора підприємства. Листом від 07.08.2013 року вона в черговий раз звернулася до міського голови Ільницького Р.Я. про прийняття її на вакантну посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради шляхом переведення, на що отримала відповідь від 16.08.2013 року № 1540, що для розгляду питання призначення на посаду керівника комунального господарства на ім'я міського голови м. Моришна подається заява особи, яка претендує на дану посаду, із зазначенням переліку необхідних документів, що долучаються до неї, для отримання яких Моршинська міська рада звернулася телефонограмою до підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради надати їх, однак отримала від в.о. директора підприємства [PERSON] відмову, мотивовану тим, що такі документи про особу є персональними даними, тому не можуть надаватись іншим особам без згоди працівника. Листом від 29.08.2013 року № 1587 міський голова Ільницький Р.Я. повідомив, що рішення про призначення її на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради по суті не приймалось, оскільки від претендента на посаду директора не надійшло належним чином оформленої заяви про призначення на посаду та доданих до неї документів про особу, її спеціальність, кваліфікацію, досвід роботи, у зв'язку з цим її повідомлено, що питання призначення її на посаду директора підприємства буде розглядатися після подання нею належним чином оформлених документів. Після одержання 03.09.2013 року рекомендованого листа вона надіслала необхідні документи до Моршинської міської ради для долучення їх до раніше поданої заяви від 22 червня 2013 року того ж таки 03.09.2013 року, на що листом від 16 вересня 2013 року № 1715 отримала відповідь міського голови, що його розпорядженням [PERSON] призначено на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради з 02 вересня 2013 року, а її кваліфікація та спеціальність не відповідають кваліфікаційним вимогам для призначення на цю посаду. Вважає це розпорядження міського голови незаконним, оскільки свідчить про перевищення ним службових повноважень, порушення чинного законодавства та упереджене ставлення до неї, так як не було проведено конкурсу на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради, чим незаконно відібрано її право на працю та порушено її конституційні права. Міський голова м. Моршина, не дочекавшись від неї документів про особу, її спеціальність, кваліфікацію, досвід роботи, про необхідність подання яких він повідомив їй у листі від 29.08.2013 року № 1587, в односторонньому порядку незаконно прийняв розпорядження від 02.09.2013 року про призначення [PERSON] на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради. На даному підприємстві вона пропрацювала понад 12 років, порівняно з іншими спеціалістами інженерно-технічного складу та працівниками даного підприємства має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, на підставі довіреностей, виданих на її ім'я директором ПЖКГ, неодноразово безоплатно виконувала обов'язки юрисконсульта цього підприємства. За весь період роботи на даному підприємстві до неї жодного разу не застосовувалися дисциплінарні стягнення, а тому вважає, що її кваліфікація, спеціальність та досвід роботи відповідають кваліфікаційним вимогам для призначення на посаду директора ПЖКГ. Оскільки їй незаконно та необґрунтовано відмовили в прийнятті на роботу та призначили на вакантну посаду іншу особу без проведення будь-якого конкурсу, вона втратила душевний спокій, перебуває в стресовому стані, зазнала душевних страждань, так як міський голова Ільницький Р.Я. поставив її в незручне становище перед колегами, піддавши сумніву її кваліфікацію та продуктивність праці перед іншою особою, якій у подальшому було надано право обійняти посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради. Таким чином, внаслідок незаконних дій міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 100000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник Моршинської міської ради та міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. Гульчій І.А. позов заперечила, пояснила, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 42 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, віднесено до компетенції сільського, селищного, міського голови, який одноособово призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад. Оскільки позивачка мала намір зайняти посаду директора комунального підприємства, а законодавством передбачено спеціальні вимоги для цієї посади (повна вища технічна освіта напрямку ''міське будівництво і господарство'' або економічна та стаж роботи за професіями нижчого рівня не менше 3 років), тому листом від 16.08.2013 року № 1540 позивачці повідомлено, що питання призначення її на посаду директора підприємства буде розглядатись після подання нею належним чином оформлених документів. Лише 06.09.2013 року позивачка до звернення про призначення її на посаду директора ПЖКГ долучила документи, необхідні для розгляду питання про призначення на посаду директора та укладання контракту. 16 вересня 2013 року листом № 1715 позивачку повідомлено, що 02.09.2013 року розпорядженням міського голови на посаду директора ПЖКГ призначено [PERSON], тобто причиною відмови в прийнятті на роботу позивачки була відсутність вакансії директора ПЖКГ, а тому позовні вимоги про зобов'язання міського голови скасувати розпорядження від 02 вересня 2013 року про призначення на посаду директора ПЖКГ [PERSON] є необґрунтованою, оскільки кваліфікаційно-професійні та ділові якості призначеного розпорядженням міського голови на посаду директора ПЖКГ [PERSON] повністю відповідають займаній ним посаді. Чинним законодавством України не передбачено проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора комунального підприємства, тому зазначена позовна вимога є також незаконною та необґрунтованою, як і вимога про відшкодування моральної шкоди. Просить у позові відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов заперечує в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. За загальним правилом (ч. 1 ст. 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Пунктом 30 ч. 1 ст. 26 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' до виключної компетенції місцевої ради (сільської, селищної, міської) віднесено створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Згідно з частинами 2, 3 ст. 65 Господарського кодексу України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 42 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. З матеріалів справи судом встановлено, що 22 червня 2013 року позивачка звернулася з письмовою заявою до міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. про прийняття її на вакантну посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради шляхом переведення у зв'язку із звільненням 17.06.2013 року з цієї посади попереднього директора Мукана В.В. /а.с. 19-20/ Листом від 03.07.2013 року № 1256 міський голова м. Моршина повідомив позивачку про те, що прийняття її на посаду директора цього підприємства не входить до компетенції Моршнської міської ради та її виконавчих органів /а.с. 21/. 12 липня 2013 року позивачка повторно письмовою заявою звернулася до міського голови м. Моршина про прийняття її на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради за контрактом (шляхом переведення) /а.с. 22-24/. Листом від 22.07.2013 року № 1385 міський голова м. Моршина повідомив позивачку про те, що розпорядженням міського голови від 17 червня 2013 року № 72 та наказом підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради від 18.06.2013 року № 17к призначено виконувачем обов'язків директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради головного інженера [PERSON] на невизначений строк. З метою економії коштів підприємства найближчим часом не розглядатиметься питання призначення директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради на контрактній основі /а.с. 25/. 07 серпня 2013 року позивачка втретє звернулася до міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. про прийняття її на вакантну посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради шляхом переведення /а.с. 26-27/. Листом від 16.08.2013 року № 1540 перший заступник міського голови м. Моршина Янків Ю.Я. повідомив позивачку, що для розгляду питання призначення на посаду керівника комунального господарства на ім'я міського голови м. Моришна подається заява особи, яка претендує на дану посаду, зазначивши перелік необхідних документів, що долучаються до неї, для отримання яких Моршинська міська рада звернулася телефонограмою до підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради надати їх, однак отримала від в.о. директора підприємства [PERSON] відмову, мотивовану що такі документи про особу є персональними даними, тому не можуть надаватись іншим особам без згоди працівника. Враховуючи те, що до заяви про прийняття на посаду директора ПЖКГ не долучено жодного документа, який би підтверджував спеціальність та кваліфікацію позивачки, тому дане питання може вирішуватись після долучення всіх вищенаведених документів /а.с. 28/. З листа від 29.08.2013 року № 1587 міського голови Ільницького Р.Я. судом встановлено, що рішення про призначення позивачки на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради по суті не приймалось, оскільки від претендента на посаду директора не надійшло належним чином оформленої заяви про призначення на посаду та доданих до неї документів про особу, її спеціальність, кваліфікацію, досвід роботи, у зв'язку з цим її повідомлено, що питання призначення її на посаду директора підприємства буде розглядатися після подання нею належним чином оформлених документів /а.с. 33-34/. 03 вересня 2013 року на адресу міського голови м. Моршина позивачкою надіслано документ про її особу, спеціальність, кваліфікацію, досвід роботи для долучення до раніше поданої заяви про прийняття на посаду директора ПЖКГ /а.с. 35/. З листа міського голови м. Моршина Ільницького Р.Я. від 16 вересня 2013 року № 1715 вбачається, що розпорядженням міського голови м. Моршина від 02 вересня 2013 року [PERSON] призначено на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради з 02 вересня 2013 року, а кваліфікація та спеціальність позивачки не відповідають кваліфікаційним вимогам для призначення на цю посаду, передбаченим Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників та розробленою відповідно до зазначеного довідника посадовою інструкцією директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради /а.с. 36/. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка звернулася до міського голови м. Моршина із заявами 22.06.2013 року, 07.08.2013 року про прийняття її на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради. Зазначені заяви були прийняті відповідачем, що визнано в судовому засіданні його представником. Відповідно до ст. 22 КЗпП України забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу та згідно зі ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу. В ході розгляду справи відповідач не подав до суду доказів прийняття рішення за заявами позивачки від 22.06.2013 року, 07.08.2013 року. Інші доводи відповідача щодо неприйняття рішення у спірних правовідносинах судом до уваги не беруться, позаяк не узгоджуються з приписами Кодексу Законів про Працю України. Із змісту відповіді міського голови м. Моршина від 16.09.2013 року № 1715, яка, по суті, є відмовою в прийнятті на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради, вбачається, що заява позивачки про прийняття її на цю посаду разом з доданими до неї документами про її особу, спеціальність, кваліфікацію, досвід роботи відповідачем не розглянута, оскільки розпорядження № 133 від 02 вересня 2013 року /а.с. 97/ про призначення [PERSON] на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради з 2 вересня 2013 року по 1 вересня 2014 року прийнято відповідачем ще до їх отримання, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про прийняття відповідачем рішення не у спосіб, передбачений законодавством. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом покладення на відповідача - міського голову м. Моршина Ільницького Р.Я. обов'язку прийняти відповідне рішення у спірних правовідносинах. Підстав для покладення на відповідача обов'язку скасувати розпорядження від 02 вересня 2013 року про призначення [PERSON] на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради суд з матеріалів справи не вбачає, так як нереалізація суб'єктом владних повноважень законодавчо визначеної компетенції не є підставою для реалізації такої компетенції судом, бо матиме своїм наслідком привласнення судом функцій, наданих законом іншому суб'єкту права. Відповідно до Закону України ''Про державну службу'' державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження та згідно з частинами 1, 2 ст. 15 цього Закону прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України. Порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Оскільки посада директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради не належить до посад державних службовців, а з керівником комунального підприємства укладається контракт відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993 року ''Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності'', яким рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови, відтак, порядок прийняття на посаду директора підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради не регулюється Законом України ''Про державну службу'', яким передбачено проведення конкурсу, а тому підстав для задоволення позову [PERSON] в частині зобов'язання відповідача провести конкурс на посаду директора ПЖКГ Моршинської міської ради за її участю суд не вбачає. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача, вина останнього в її заподіянні. Позивачка просила відшкодувати моральну шкоду, посилаючись на втрату душевного спокою і стрес після відмови у прийнятті на роботу. Однак, підстави для відшкодування моральної шкоди, передбачені ст. 237-1 КЗпП України, позивачкою не наведені, суду не доведений факт порушення немайнових прав та спричинення їй моральної шкоди, а тому правових підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Outcome: partial