Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №15/32-КМК-07 від 10 травня 2007 року в розмірі 338 513 грн. 71 коп., а також 3 385 грн. 14 коп. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 травня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №15/32-КМК-07, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 50 000 доларів США на строк з 10 травня 2007 року до повного повернення кредиту. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до договорів поруки № 15/32-ПМК/1-07, №15/32-ПМК/2-07, №15/32-ПМК/3-07, №15/32-ПМК/4-07, укладених 10 травня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до умов яких поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника за кредитним договором. 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог, згідно з яким ВАТ «Кредитпромбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами. Відтак, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Позичальник умови кредитного договору не виконує, про що неодноразово повідомлявся, у зв'язку з чим, станом на 23 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 338 513 грн. 71 коп. Представник позивача Шубак М.І. в судове засідання з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. У судовому засіданні 25 березня 2015 року позов підтримав, просив такий задовольнити та додатково пояснив, що оскільки позов до позичальника та поручителів пред'явлено одночасно, то підстави для припинення поруки, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, відсутні. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. У судовому засіданні 25 березня 2015 року подав письмові заперечення та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у таких. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вирішив розглядати справу за відсутності вказаних відповідачів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] в попередніх судових засіданнях, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується певернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 10 травня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №15/32-КМК-07 та додаткову угоду №15/32-КМК-07 ДУ1 до кредитного договору, відповідно до умов яких банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 50 000 доларів США, що складає еквівалентно 252 500 грн. за офіційним курсом НБУ на дату укладення додаткової угоди, зі сплатою 14 % річних, з терміном повернення кредитних коштів до 8 травня 2012 року /а.с. 6-9, 10-12/. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З метою забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором 10 травня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки за № 15/32-ПМК/1-07, №15/32-ПМК/2-07, №15/32-ПМК/3-07, №15/32-ПМК/4-07. Відповідно до умов вказаних договорів поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржника за кредитним договором №15/32-КМК-07 /а.с. 13-14, 15-16, 17-18, 19-20/. Пунктом 3.2 договорів поруки передбачена відповідальність поручителів перед банком за зобов'язаннями, що випливають з цих договорів, майном та грошовими коштами, на які може бути звернене стягнення у відповідності із чинним законодавством України. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору банк надав позичальнику кредит строком до 8 травня 2012 року. Крім цього, п. 5.3 кредитного договору передбачено, що банк має право достроково стягувати кредит та проценти за період фактичного користування кредитом, зокрема, у разі недотримання позичальником умов цього договору. З п. 4.1 договорів поруки випливає, що такі діють до повного повернення боржником та/або поручителем заборгованості за кредитним договором. Положеннями ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів кредитної справи [PERSON] за кредитним договором №15/32-КМК-07 від 10 травня 2007 року встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань, 17 березня 2011 року банк надіслав останньому вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в термін до 18 квітня 2011 року. Таким чином, в банку виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржником щодо сплати заборгованості за кредитним договором, починаючи з 18 квітня 2011 року, протягом наступних шести місяців. Однак, матеріали справи не містять доказів про звернення банку до поручителів з такими вимогами у вказаний строк. Крім цього, з кредитного договору (п.4.4) та додаткової угоди від 10.05.2007 р. до кредитного договору видно, що сторони договору погодили, що терміни погашення кредиту та сплати процентів позичальником визначаються згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до такого графіку, термін повернення кредитних коштів - 08.05.2012 р., що також зазначено у договорах поруки (а.с.13-20). У зв'язку з цим, шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителів на час пред'явлення даного позову сплив також і від дня настання терміну повернення кредиту. За таких обставин, пред'явлення банком вимоги до поручителів у листопаді 2014 року свідчить про пропущення шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, а відтак порука [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є такою, що припинилася. При цьому, посилання представника позивача на те, що позивачем дотримано шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителів, оскільки позов до позичальника та поручителів був пред'явлено одночасно із вищевказаних підстав є безпідставним. Умови договорів поруки про дію таких до виконання позичальником зобов'язання не є строком дії поруки, оскільки не відповідають вимогам ст. 252 ЦК України. 26 червня 2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог, згідно з яким в порядку, обсязі та на умовах, визначних даним договором, ВАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами та забезпечувальними договорами. Відтак, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 23 жовтня 2014 року становить 338 513 грн. 71 коп. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заборгованість за кредитним договором №15/32-КМК-07 від 10 травня 2007 року на користь позивача необхідно стягнути з відповідача [PERSON] та така становить 338 513 грн. 71 коп. Крім цього, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, в розмірі 3 385 грн. 14 коп.

Outcome: partial