Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивачка у березні 2021 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області 24.10.2014 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 17.01.1996 №7 року [PERSON] було передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але правовстановлюючий документ на ділянку не був отриманий. Державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області 04.03.2021 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку через відсутність документу, який посвідчує право власності на неї. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] просить суд визнати за нею право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янської сільської ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області №7 від 17.01.1996 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 17.03.2021 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 12.04.2021 року закрито підготовче провадження, витребувано докази та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Представник відповідача в судове не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Тростянецької міської ради, відзив не надіслано (а.с. 26). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що відповідно до заповіту від 10 грудня 2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янської сільської ради спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] у селі Кам`янецьке. Позивачка після смерті [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 24.10.2014 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області на житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11-12). До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі указаного свідоцтва про право на спадщину було внесено запис про реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на указаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами (а.с.13-14). При цьому постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області 04.03.2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 8). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] суд виходить із такого. Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] та мали б право на обов`язкову частку у спадщині, судом не установлено. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 17.01.1996 року № 7 було передано у приватну власність земельну площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). З листа відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області встановлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с.9).. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України). Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши на підставі заповіту спадщину після смерті [PERSON] , набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ,однак через відсутність правовстановлюючого документу позивачка згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи її охоронювані законом права, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved