Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 31.03.2011 року у розмірі 110630,33 грн. посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у звязку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства звязку (УДППЗ «Укрпошта») відповідачі про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не зявився. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.03.2011 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір №0089/11/32-ZNW, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у сумі 270000,00 грн., строком до 30.03.2016 р. Для надання кредиту банк відкрив позичальнику рахунок №22038500125011. За користування кредитними коштами встановлювалася плата в розмірі 18,75 % річних у випадку дотримання позичальником умов, викладених в п.3.3.5, п. 3.3.7, п.3.3.10, п. 3.3.11 та п. 3.3.12 цього договору, та 23,75% річних у випадку недотримання позичальником умов, викладених в п. 3.3.7, п. 3.3.10, п. 3.3.11 цього договору (а.с. 7-13). Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером №1584833 від 31.03.2011 р. (а.с. 14). В забезпечення виконання зобовязань 31.03.2011 р. між банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань (а.с. 16). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобовязань за договорами, які є забезпеченням виконання зобовязань. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що остання проплата [PERSON] була здійснена 10.02.2014 року в розмірі 5639,75 грн. за кредитом та 10.04.2014 р. за процентами в розмірі 1244,78 грн. (а всього нею по кредиту було погашено 191833,70 грн. та по процентах 97273,94 грн.). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пунктом 4.1. кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобовязань за цим договором. Так, відповідно до п. 4.1. кредитного договору відповідачу за період з 03.11.2014 р. по 29.07.2015 р. була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів у розмірі 7835,94 грн., та за період з 30.07.2014 р. по 29.07.2015 р. пеня за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в розмірі 5153,44 грн. (а.с. 5-6). У звязку з чим, з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована позивачем у межах однорічного строку в розмірі 12989,38 грн. Отже, в звязку з порушенням взятих [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 30.07.2015 року розмір простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 37666,30 грн., поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів складає 40500,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами становить 18310,19 грн., поточної заборгованості за нарахованими процентами становить 1164,46 грн., суми пені за простроченим кредитом та процентами в розмірі 12989,38 грн (а.с. 4-6). На підставі наведеного, враховуючи наданий розрахунок заборгованості суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягненню в солідарному порядку з відповідачів даної заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. А тому суд стягує судові витрати в розмірі 1106,30 грн. в дохід держави, оскільки на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», який звернувся до суду, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved