Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Її дошлюбне прізвище [PERSON], яке вона після реєстрації шлюбу не змінювала. За час шлюбу 15 березня 2016 у них народилась дочка [PERSON]. Фактично вони з відповідачем припинили шлюбні відносини ще до народження дитини у серпні 2015 року, з того часу вони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, спільний побут їх не повязує. Вона разом з дочкою проживає у м.Кролевець у квартирі свого батька, дитина повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач коштів на утримання дитини зовсім не надає, з дитиною не спілкується, уникає всяких зустрічей з нею. На її неодноразові звернення з питання утримання дочки він не реагує, спілкуватись з ними не хоче, а тому вона бажає щоб він стабільно сплачував аліменти за рішенням суду. На даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. З 1 липня 2016 року їй призначена державна допомога при народженні дитини, інших доходів вона не має, а тому не може забезпечити себе та дитину всім необхідним. [PERSON] працездатного віку, він офіційно працює на зерноскладі в с.Дубовичі Кролевецького району, стабільно отримує заробітну плату, має добрий стан здоровя, інших утриманців не має , а тому повинен таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечувати себе та свою дитину. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також аліменти на неї ([PERSON]В.) в розмірі 1/5 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. При цьому вона пояснила, що після народження дитини відповідач лише один раз надав грошову допомогу на дитину у розмірі 200 грн. На її неодноразові звернення з питання утримання дочки він не реагує, спілкуватись з нею та дитиною не хоче. З дня народження дитини і по теперішній час вона не отримує коштів на утримання дитини. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Згоден сплачувати лише аліменти на дитину у розмірі 1/4 його заробітку (доходу). При цьому він пояснив, що неодноразово надавав позивачці кошти на дитину, однак не зміг зазначити, коли надавав допомогу та в якому розмірі і з чого ця допомога складалась (грошові кошти, одяг, продукти харчування тощо) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Дитина народились під час шлюбу, в якому сторони перебувають з 16 червня 2015 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.7). Як убачається з пояснень сторін, на сьогодні вони проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Кролевецької міської ради №261 від 04.07.2016 року ( а.с.9). Між сторонами немає домовленості щодо утримання дитини. Позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кролевецької РДА та одержує допомогу при народженні, яка призначена з 01.04.2016 року по 31.03.2019 року, що підтверджується довідкою УСЗН Кролевецької РДА від 14.07.2016 року (а.с.14), без зазначення конкретно в грошовому вигляді , а тому суд приймає до уваги пояснення позивачки, що вона допомоги ще жодного разу не отримувала, а живе тільки за кошти своїх батьків і дитина залишилась разом з матірю зовсім без матеріального забезпечення. Відповідач працює різноробочим у ТОВ «Дубовичі» та отримує заробітну плату, розмір якої згідно довідки про доходи за період з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року становить 10852 грн. 62 коп (а.с.15). Інших дітей він не має, аліменти нікому не сплачує. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає з матірю (позивачкою), а тому остання має право на утримання від чоловіка батька дитини (відповідача) до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач має постійне місце роботи і отримує заробітну плату, то є підстави для присудження аліментів у частці від його заробітку (доходу). При визначенні часток заробітку (доходу) відповідача, які будуть стягуватися як аліменти на дитину та дружину суд враховує, що відповідач має добрий стан здоровя, інших утриманців (крім дружини та власної дитини) не має. При цьому суд також враховує, що прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», з 01 травня 2016 року на одну особу становить 1399 грн., а на дитину до 6 років 1228 грн., позивачка не працює і на даний час не має можливості працювати у звязку з необхідністю здійснювати догляд за дитиною віком до трьох років. Поряд з цим враховується, що інших доходів, крім державної допомоги при народженні дитини позивачка не має, а тому стягнення аліментів є необхідним для захисту її інтересів та інтересів дитини. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.80, 182, 183 СК України, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо дитини, в тому числі утримувати її, а також утримувати дружину до досягнення дочкою [PERSON] трьох років і з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на дитину в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття та аліменти на дружину у розмірі 1/6 його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трьох років. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю. Враховуючи положення ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня предявлення позову. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст. 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial