Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач ПАТ Дельта Банк звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 330004023116019, згідно умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 999,00 грн. з терміном користування з 27.04.2012 року по 27.04.2015 року включно, та сплатою 16,9% річних за користування кредитом. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач вказує, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого у неї станом на 18.05.2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 8978,48 грн. з яких 4001,02 грн. - заборгованість за кредитом, 143,81 грн. заборгованість за відсотками , 1921,40 грн. - заборгованість за ведення кредиту, 2912, 25 грн. - пеня. На підставі наведеного позов просить задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та пояснила, що дійсно між нею та Публічним акціонерним товариством «Астра Банк»27.04.2012 року було укладено кредитний договір за умовами якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 20 999,00 грн. з терміном користування з 27.04.2012 року по 27.04.2015 року включно, та сплатою16,9% річних за користування кредитом. Проте у звязку з укладенням 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк договору купівлі-продажу прав вимоги вона вирішила достроково погасити кредит, та 02.12.2013 року сплатила 1200,00 грн. а 20.12.2013 року сплатила 11708,00 грн., на підтвердження чого подала квитанції. Оскільки тіло кредиту станом на 02.12.2013 року становило 11166,01 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором кредиту № 330004023116019, вважає, що кредит нею був погашений повністю. Зазначає, що заяви про дострокове погашення кредиту та закриття рахунку була подана нею в банк в одному екземплярі, у звязку з чим не може надати суду копії даних документів. Проте дострокове погашення нею кредиту підтверджується наданими нею банківськими квитанціями. У задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення відповідача, з»ясувавши дійсні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 330004023116019. Згідно п. 1.1, 1.2 кредитор надає позичальнику на умовах повернення, платності, та цільового характеру використання кредит у сумі 20 999,00 грн. Термін користування кредитом 36 місяців з 27.04.2012 року по 27.04.2015 року включно. За користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду в розмірі 16,9 %річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим договором. Судом встановлено, що [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу 16.11.2012 року змінила своє дошлюбне прізвище на «Гнатишин», що підтверджується відміткою паспорті громадянина України. 02.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк перейшло право вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно додатку до акту прийому-передачі Прав Вимоги до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 330004023116019 від 27.04.2012 року. Згідно наданого представником відповідача розрахунком заборгованості за договором кредиту № 330004023116019 від 27.04.2012 року, станом на 02.12.2013 року розмір заборгованості ( поточна) [PERSON] становить 11166,01 грн. Згідно наданих позивачем копій квитанцій від 28.11.2013 року на суму 1200,00 грн та від 20.12.2013 року на суму 11 708,00 грн. слідує, що [PERSON] достроково погасила заборгованість за кредитним договором № 330004023116019. Суд надає віри поясненням позивача про те, що нею були подана заява про дострокове погашення кредиту та закриття рахунку в банк в одному екземплярі, тому їх копії представити в суд вона не може. Дострокове погашення кредиту підтверджується вказаними вище платіжними квитанціями. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, те що відповідач погасила кредитну заборгованість перед позивачем у повному обсязі, суд приходить до висновку про припинення існування прав і обовязків сторін, що складають зміст конкретного зобовязального правовідношення. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, те що позивачем не представлено належних доказів на підтвердження обставин на які він посилається як на підставу позову, а відповідачами подано достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості його заперечень на позов, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги заявлені позивачем безпідставні та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed