Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття. Позов мотивує тим, що з 05.10.2001 р. перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від такого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей, не надає їм матеріальну допомогу, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, відвідує дітей зрідка, не бере участі у їхньому вихованні, не цікавиться здоровям, потребами, не дає коштів на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, при потребі ліків тощо. Позивачці забезпечувати дітей матеріально важко, оскільки, коштів на повноцінне забезпечення недостатньо. В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити (а.с. 30). Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав (а.с. 31). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оглянувши заяви сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу). У відповідності до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком з 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. У відповідності до ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії 1-СГ № 101687 (а.с. 5) сторони одружились 05.10.2001 р. З копій свідоцтв про народження серії 1-СГ № 293819 від 01.07.2003 р. та серії 1-СГ № 141122 від 25.03.2008 р. вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають разом з позивачкою в с. Бучали Городоцького району Львівської області, що стверджується довідкою виконкому Бучалівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 504 від 12.07.2018 року (а.с. 15), а, отже, є на її утриманні. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є підставними, оскільки діти проживають разом з нею, відповідач проживає окремо, не надає матеріальну допомогу на їх утримання, однак у заяві, наданій у суд, вказав, що не заперечує стягненню із нього аліментів, у розмірі, про який просить позивачка, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцять років у 2018 році, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, вважаючи такий зараз достатнім вкладом відповідача у матеріальне забезпечення дітей, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 704,80 грн. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved