Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача та просила розірвати їх шлюб, зареєстрований 17 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1471, з посиланням на те, що сімя фактично розпалася. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дитиною. При цьому позивачка посилалася на той факт, що відповідач не здійснює матеріального утримання дитини, чим ставить її у важке матеріальне становище, що і вимусило звернутися до суду. 20.11.2017 року судом було надіслано запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області щодо реєстрації місця проживання відповідача по справі. Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 27.11.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрованим у м. Харкові та Харківській області не значиться. Ухвалою суду від 28.11.2017 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, підтримували позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у\~судове засідання\~не прибув,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся своєчасно\~та належним\~чином шляхом\~направлення повісток,\~а також\~через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як то передбачено ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку із неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб необхідно розірвати, виходячи з наступного… Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 4 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що тривалий час шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Головною причиною в розпаді сімї є той факт, що сторони стратили взаєморозуміння та відчуття любові і поваги один до одного, тобто того, що є моральною основою шлюбу, сторони мають протилежні погляди на сімю. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Так як подальше сумісне проживання сторін і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитині, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що сторони мешкають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, у звязку з чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку. Відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача у позивачки відсутні. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, \~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум, установлений у 2018 році, для дітей віком до 6 з січня 2018 року 1492 грн. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки у розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду із даним позовом. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved