Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, які були в ході розгляду справи уточненні в поряду ст. 31 ЦПК України, посилалася на те, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1999 року на праві власності належала позивачці [PERSON],, [PERSON] та [PERSON] На підставі договору дарування від 18.02.2004 року, реєстровий №496, [PERSON] подарувала належну їй 1/3 частину квартири [ADDRESS] своєму сину [PERSON]. Також на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1995 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/3 частину квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], син [PERSON], 2002 року народження, донька [PERSON], 2007 року народження, та матір [PERSON]. 13.10.2010 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. відповідачці [PERSON] та її дітям в рівних частках були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори відповідачка [PERSON] приховала від нотаріуса наявність іншого спадкоємця першої черги - позивачки [PERSON], зазначивши про це у своїй заяві, тому позивачка в уточненому позові просила суд визнати свідоцтва про право на спадщину від 13.10.2010 року, реєстрові №2-1497, 2-1500 та №2-1503, які були видані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. на 1/3 частину квартири [ADDRESS], недійсними, розподілити спадкове майно, визнавши за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, якою уточнений позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, проти уточненого позову не заперечувала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала письмову заяву. Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності та постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши матеріали даної цивільної справи та спадкової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], який перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.03.2004 року, актовий запис №126. Від вказаного шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] на підставі договору дарування від 18.02.2004 року, реєстровий №496, на праві власності належала 1/3 частина квартири [ADDRESS], та на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1995 року йому належала квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис №148. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/3 частину квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], син [PERSON], 2002 року народження, донька [PERSON], 2007 року народження, та матір [PERSON]. 26.01.2010 року [PERSON], що діяла також в інтересах своїх неповнолітніх дітей, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], при цьому не зазначила, що крім неї та дітей є інший спадкоємець першої черги, мати померлого - [PERSON]. 13.10.2010 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. відповідачці [PERSON] та її дітям в рівних частках були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого сина, оскільки перед його смертю постійно проживала з ним в квартирі [ADDRESS]. Даний факт відповідачка не спростовувала. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивачка фактично прийняла спадщину, відповідачка не заперечує проти позовних вимог, тому суд вважає за можливе розподілити між спадкоємцями спадкове майно за їх згодою та визнати свідоцтва про право на спадщину від 13.10.2010 року, реєстрові №2-1497, 2-1500 та №2-1503, які були видані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. на 1/3 частину квартири [ADDRESS], недійсними, та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO]. Судові витрати суд вважає віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Outcome: approved