Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 06 вересня 2003 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їх шлюб з відповідачем виявився невдалим, їм не вдалося створити хороших сімейних стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння, наявні суперечки та недовіра один до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбу. Також в поданій позовній заяві позивачка вказала, що їх спільні з відповідачем діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 06 вересня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №44 (а.с.6). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9-10). Відповідно до довідки виданої Андрушівською міською радою від 07.11.2019 №4465 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] належать: чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до довідки виданої Андрушівською міською радою від 07.11.2019 №4465 вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , і разом з нею проживають та на повному її утриманні знаходяться діти: син - [PERSON] , та дочка - [PERSON] (а.с.10). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] .

Outcome: approved