Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, т.я. вони з відповідачем на теперішній час спільне проживання припинили. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У заяві до суду позивачка просить справу розглядати без її участі , позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву у якій просить справу розглядати без його участі. У письмових поясненнях до суду вказує, що позов визнає частково і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку, з тих підстав що на його утриманні перебувають бать-пенсіонери, при цьому батько [PERSON] є інвалідом 1 групи і потребує стороннього догляду. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними доказами і матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.10.2009 року, який розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, і перебуває на її утриманні, т.я. вони з відповідачем на теперішній час спільне проживання припинили. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надавав у добровільному порядку, про що надав суду копії фіскальних чеків. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач на хронічні захворювання не страждає, інвалідом не являється, працює і має постійне джерело доходу. Щодо перебування на його утриманні інших осіб, то суд враховує. що [PERSON] ( батько відповідача), хоча і є інвалідом 1 групи, але отримує пенсію, [PERSON] ( мати відповідача) також є пенсіонеркою і отримує пенсію. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів, які б підтвердили б розмір отримуваних доходів ним особисто та осіб, які перебувають на його утриманні, а також розмір витрат на утримання вказаних осіб. Зважаючи на викладене , суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved