Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи тим, що 30.04.2008 року помер її син [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай), посвідчене відповідним сертифікатом. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги, однак у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як тривалий час перебувала у жалобі після смерті сина. Крім того не знала про наявність спадкового майна, оскільки документи, що посвідчують право спадкодавця на нього були втрачені. Посилаючись на вказані обставини як на поважну причину пропуску зазначеного строку, просила визначити їй додатковий строк для вчинення вказаний дій. Представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що позивачка має похилий вік і є пенсіонеркою. Отримуючи мізерну пенсію перебувала у скрутному матеріальному становищі. Тривалий час не могла оговтатися після смерті сина, не знала про наявність спадщини, оскільки відповідні правовстановлюючі документи були спадкодавцем втрачені. З цих причин вона не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні з наступних підстав. Так, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Закону. Судом встановлено, що 30 квітня 2008 року помер син позивачки [PERSON], який мешкав в с. Червона Слобода Буринського району Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №021237, оригінал якого спадкодавцем було втрачено, що підтверджується свідоцтвами народження та смерть спадкодавця, свідоцтвом про шлюб позивачки, газетною публікацією про втрату правовстановлюючого документу, довідки Червонослобідської сільської ради, відомостями із Спадкового реєстру (а.с.5-8). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті останнього є його мати позивачка по справі, але заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк вона не подала. Разом з ти суд приходить до переконання, що вказаний строк був пропущений позивачкою з поважних причин,оскільки вона є особою похилого віку, пенсіонеркою, має скрутне матеріальне становище, правовстановлюючі документи на спадщину були втрачені і позивачка дізналася про наявність спадщини лише через тривалий час. Такі обставини, з огляду на правову позицію відповідача, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивачки обєктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 4 статті 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 своєї Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, фактичні обставини справи, а також те, що позивачка не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, при цьому визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved