Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка у серпні 2013 року звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила 14 жовтня 2013 року і просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2008 року по 30 вересня 2013 року в сумі 388 483 грн. 62 коп. і витрати на правову допомогу 2000 грн.. Вказує, що відповідач згідно судового рішення та виданого на його підставі виконавчого листа повинен був сплачувати аліменти у розмірі ? заробітку на утримання сина до його повноліття, але ухиляється від їх сплати, у зв'язку з чим утворилась заборгованість з вини відповідача, який є працездатним і мав можливість сплачувати аліменти. У судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримує повністю і зазначає, що прізвище відповідача за документами є [PERSON], а не [PERSON] як вказано у заявах позивачки. Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності і свої уточненні позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач одержав копію позовної заяви та уточнень до неї з доданими документами, заперечень проти позову суду не надав, викликався у судові засідання на 14 жовтня, 04 листопада, 03 грудня 2013 року і 15 січня 2014 року, проте у судові засідання не з'явився і від них не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Згідно виконавчого листа № АЄ-32 2001 виданого 06 листопада 2001 року Великомихайлівським районним судом Одеської області, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 26 жовтня 2001 року до 21 березня 2012 року. Відповідно до розрахунку відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 липня 2003 року становила 917 грн. 28 коп.. Поданням від 11 червня 2008 року цей відділ звертався до Великомихайлівського районного суду про оголошення розшуку відповідача, який не виконує добровільно рішення суду та злісно ухиляється від сплати аліментів. Розрахунком цього ж відділу від 23 вересня 2008 року розмір заборгованості був визначений станом на 01 вересня 2008 року в сумі 7858 грн. 99 коп., а постановою відділу від 23 вересня 2008 року виконавче провадження було закрите у зв'язку з тим, що відповідач проживає у [ADDRESS] і працює по найму водієм. У розрахунку Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 06 травня 2010 року вказано, що довідка з місця роботи боржника не надавалась і розмір заборгованості станом на 01 травня 2010 року було встановлено в сумі 17758 грн. 74 коп.. Розрахунком від 27 вересня 2010 року відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області розмір заборгованості по аліментам станом на 01 жовтня 2010 року був встановлений в сумі 19581 грн. 99 коп.. Розрахунком відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 08 серпня 2013 року розмір заборгованості по аліментам станом на 21 березня 2012 року була встановлена в сумі 26439 грн. 50 коп.. У наведених вище розрахунках зазначено, що відповідно до відомостей виконавчого провадження, боржник не працює, інших прибутків не має, будь-які відомості про те, що боржником сплачувались аліменти у виконавчому провадженні відсутні. Відповідно до положень частини 3 і 4 статті 195 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У зв'язку з наведеним, розрахунки державного виконавця щодо наявності та розміру заборгованості відповідача по аліментах приймаються судом до уваги, оскільки вони складені відповідно до наведених вище положень закону і щодо них відповідач не заявляв судових спорів. Відповідно до положень статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, оскільки він є працездатним і мав можливість на протязі 2008-2012 років сплачувати аліменти на сина, проте усвідомлено та навмисно їх не сплачував. Позивачкою наданий розрахунок щомісячного розміру аліментів, який відповідає відомостям наведених вище розрахунків виконавчої служби. Згідно цього розрахунку, розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2008 року по 30 вересня 2013 року становить 388 483 грн. 62 коп.. З відповідача також належить стягнути понесені позивачкою витрати на правову допомогу, яка надавалась у вигляді складання позовної заяви і уточнень до неї, а також участі представника у судових засіданнях 14 жовтня, 04 листопада, 03 грудня 2013 року і 15 січня 2014 року. Оплата цих витрат підтверджена належно засвідченими довідками адвоката, виданим на підставі зареєстрованої у податковому органі книги обліку його доходів, а також розрахунком гонорару за надання правової допомоги, розмір якого не перевищує передбачені законодавством граничні розміри.

Outcome: approved