overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву, наполягав на розірванні шлюбу, зазначив, що з 2015 р. вони з дружиною проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, через відсутність почуттів один до одного та різні погляди на життя, почуття любові між сторонами втрачено. Не заперечував щодо проживання доньки після розірвання шлюбу разом з матір'ю [PERSON] до досягнення дитиною10-ти років. Примирення між сторонами неможливе, будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 02.02.2013 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 31.05.2013 р. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає, дитина залишається проживати з матір'ю. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на розірванні шлюбу, вказала, що з 01.09.2016 року вони з відповідачем проживають окремо, сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, спору, щодо місця проживання дітей між сторонами немає, судові витрати просила стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував, вказав, що з 01.09.2016 року вони з позивачкою проживають окремо, сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення між сторонами не можливе. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11.09.1999 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 692, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Дітей від шлюбу не мають. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені у позовній заяві підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що з 2000 року вони з чоловіком проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, почуття любові між сторонами втрачено. Примирення між сторонами неможливе, будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Також просила відновити дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 06.01.1996 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Добровеличківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає. Відповідно до статті 113 СК України, «особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище». У зв'язку з укладенням шлюбу позивач змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. У судовому засіданні позивач висловила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем [PERSON]. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства тривалий час не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Дітей від шлюбу не мають. В судовому засіданні позивачка вимоги викладені у позовній заяві підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що з березня 2015 року вони з чоловіком не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки не підтримують, почуття любові між сторонами втрачено. Примирення між сторонами неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 26.09.1992 р. [PERSON] до [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Владикавказ, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1063, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Тривалий час не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують. Від даного шлюбу сторони сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. В судовому засіданні позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що з травня 2016 року вони з чоловіком проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, чоловік часто вчиняє сварки. Примирення між сторонами неможливе, будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 19.03.2011 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 344, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [NUMBER] Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати разом з матір'ю. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тим, що 10 грудня 2011 року, третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про, що зроблено актовий запис № 607. Від шлюбу дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося. Між ними дуже часто виникали непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби поновити сім'ю ні до чого не привели. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивачка в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву згідно якою позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином про, що свідчить повідомлення в матеріалах цивільної справи. Про причини неявки відповідач не сповістив. а.с.16,18 Вивчив матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Викладене позивачем підтверджується: - свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованому 10 грудня 2011 року третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 607. а.с.3 На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та викладеного, суд доходить висновку про те, що родина розпалася остаточно й відновлена бути не може, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тим, що 13 жовтня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 795, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося. Між ними дуже часто виникали непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби поновити сім'ю ні до чого не привели. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивачка з`явилася в судове засідання, надала до суду заяву згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином про, що свідчить поштове повідомленням в матеріалах цивільної справи. Про причини неявки суд не сповістив. а.с.14 Вивчив матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Викладене позивачем підтверджується: - свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ( [INFO]), зареєстрованому 13 жовтня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 795 . а.с.5. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та викладеного, суд доходить висновку про те, що родина розпалася остаточно й відновлена бути не може, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючі свої вимоги тім, що 03 вересня 1993 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, актовий запис № 943, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Життя з відповідачем не склалося. Між ними дуже часто виникали непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби поновити сім'ю ні до чого не привели. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню. Позивачка в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву згідно якою позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи сповіщався належним чином про, що свідчить повідомлення в матеріалах цивільної справи. а.с.13 Вивчив матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Викладене позивачем підтверджується: - свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), зареєстрованому 03 вересня 1993 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Одеси, актовий запис № 943. а.с.3 На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та викладеного, суд доходить висновку про те, що родина розпалася остаточно й відновлена бути не може, тому шлюб повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який вони зареєстрували 10 вересня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №1310, посилаючись на те, що в сім'ї були постійні сварки та конфлікти, в них різні характери, а також, що вони з відповідачем разом не проживають вже два роки. Від спільного проживання у них дітей не має. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку та не повідомив про причини неявки, в зв'язку з чим суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка проти такого розгляду не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №1310. Вони тривалий час не проживають разом, де на даний час проживає відповідач позивачка не знає. Від спільного проживання сторони дітей не мають. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, а тому його потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 05.11.2015 року рішенням Тисменицького районного суду розірвано. Від даного шлюбу у них народилося п»ятеро дітей: син [PERSON] - [INFO], який на даний час повнолітній і навчається на четвертому курсі в Івано-Франківському музичному училищі ім.Д.Січинського, неповнолітній син [PERSON] - [INFO], неповнолітній син [PERSON] - [INFO], неповнолітня дочка [PERSON] - [INFO], дочка [PERSON] - [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не цікавитися дітьми, їх вихованням, моральним і фізичним розвитком, не надає достатньо коштів на їх утримання. Просить стягнути аліменти з останнього на утримання дітей у твердій грошовій сумі, яка складає по 800 грн. на місяць на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що оскільки він офіційно не працює та має мінливий дохід, то розмір аліментів в сумі 800 грн. є для нього завеликим; згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 400 грн. Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно поданої суду копії рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.11.2015 року встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 05.11.2015 року розірвано. Від даного шлюбу, згідно представлених суду копій свідоцтв про народження дітей, у них народилося п»ятеро дітей: син [PERSON] - [INFO], який на даний час повнолітній і навчається на четвертому курсі в Івано-Франківському музичному училищі ім.Д.Січинського (а.с.4,11), неповнолітній син [PERSON] - [INFO], неповнолітній син [PERSON] - [INFO], неповнолітня дочка [PERSON] - [INFO], дочка [PERSON] - [INFO] (а.с.4-9). Відповідач офіційно на роботі не зареєстрований, і в добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, хоча і має нерегулярний дохід. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї повнолітньої дитини, сина [PERSON] та неповнолітніх дітей, синів [PERSON], [PERSON] та дочок [PERSON] і [PERSON] ухиляється, то суд враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає, що йому слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 450 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з 14 листопада 2009 року по 17 жовтня 2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 08 серпня 2014 року відповідачем було складено заяву відповідно до якої він зобов'язується сплачувати кошти на утримання сина в сумі 5000 грн. щомісячно, дана заява нотаріально посвідчена. Однак зобов'язання відповідачем виконуються не належно та несвоєчасно. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до судового засідання не з'явився, скерував до суду заяву в якій просив не розглядати справу у його відсутність. Проти позову заперечував з тих підстав, що кожного місяця сплачував на утримання сина 5000 грн. Крім того залишив квартиру, придбану в період шлюбу позивачці та синові, зробивши договір дарування своєї частини на ім'я сина. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, так як відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Неповнолітній проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується паспортними даними, які міститься в матеріалах справи. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Доказів про перерахування коштів на утримання дитини у відповідності із нотаріально посвідченою заявою, відповідачем не надано. Тому суд вважає, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини до його повноліття.

Outcome: approved