Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачі систематично отримують від підприємства послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання і заборгували за надані послуги станом на 16 червня 2016 року 7 839 грн. 79 коп. за період з травня 2013 року по червень 2016 року. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано 290 грн. - 3% річних та 2 588 грн.64 коп. - сума втрат від інфляції. У добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, у зв'язку з чим КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» терпить матеріальні збитки та було вимушено звернутися до суду з даним позовом. В ході судового розгляду судом до розгляду було прийнято заяву представника позивача про зменшення позовних вимог у відповідності до якої представник позивача просив суд солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з травня 2013 року по вересень 2016 року в розмірі 4 503 грн. 62 коп., з яких: 1 624 грн. 38 коп. - борг за централізоване теплопостачання за період з червня 2013 по вересень 2016 року, 290 грн. 60 коп. - 3% річних, 2 588 грн. 64 коп. - сума втрат від інфляції. У судовому засіданні представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення боргу за спожитті послуги централізованого теплопостачання визнали, заперечували проти стягнення з них інфляційних втрат та 3% річних. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше двадцятого числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Судом встановлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у якому проживають відповідачі забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». З особового рахунку № 047184 (а.с.5) вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що також підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 14, 16, 18). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається з оборотної відомості та розрахунку суми заборгованості заборгованість відповідачів за надані послуги централізованого теплопостачання за період з травня 2013 року по жовтень 2016 року становить 1 624 грн. 38 коп. (а.с.37), даний факт не заперечувався відповідачами. При цьому суд звертає увагу на врахування позивачем при обрахунку ввказаної суми заборгованості платежів, що здійснювалися відповідачами в рахунок погашення заборгованості (а.с. 38). Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів цієї суми заборгованості. Щодо стягнення інфляційних та 3% річних, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, слід враховувати, що за юридичною природою правовідносини сторін вони є грошовими зобов'язанннями і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 30 жовтня 2013 року по справі 6-59цс13, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на зазначене, позивачем правомірно нарахована до стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 290 грн. 60 та суми втрат від інфляції в розмірі 2 588 грн. 64 коп. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 1 378 грн., згідно платіжного доручення № 1744 від 11 травня 2016 року на суму 689 грн. та платіжного доручення № 3077 від 18 липня 2016 року. При цьому ціна позову становила 10 689 грн. Як вже зазначалось судом, що в ході судового розгляду справи позивачем було зменшено позовні вимоги з ціни позову 10 689 грн. до ціни позову 4 503 грн. З огляду на зазначене, враховуючи положення статті 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогами, а саме 578 грн. 76 коп., а сума судового збору в розмірі 799 грн. 24 коп., що становить пропорційно розміру ціни позову, на яку позивачем було зменшено позовні вимоги, може бути повернена судом в порядку статті 7 Закону України «Про судовий збір» за заявою позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved