Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач - Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 38 641 грн. 03 коп. В обґрунтування вимог вказує, що на підставі поданої відповідачем заяви про надання статусу безробітного від 12.06.2018 року [PERSON] з 12.06.2018 Одеським міським центром зайнятості було надано статує безробітного відповідно до наказу про надання статусу безробітного від 14.06.2018 р. № НТ 180614 та відповідно до наказу від 19.06.2018 № НТ 180619 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 19.06.2018. В результаті перевірки було встановлено факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з Громадською організацією «Захист Одеса» з 01.04.2018 р. та наказом від 26.04.2019 № НТ 190426 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 19.04.2019 р., у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття . Посилаючись на положення ст.4 , 22 Закону України «Про зайнятість населення» та ст.31, 36, 38 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття позивач просив стягнути із відповідача 38641 грн. 03 коп. та судовий збір в розмірі 1921 грн. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до ст..128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання , а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач в судове засідання на розгляд справи повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без її участі та відзив суду не надав. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11 розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. [PERSON] з 12.06.2018 р. Одеським міським центром зайнятості було надано статує безробітного, що підтверджується наказом про надання статусу безробітного від 14.06.2018 р. № НТ 180614 та заявою відповідача про надання статусу безробітного від 12.06.2018 року (а.с.14-15). Відповідно до наказу від 19.06.2018 № НТ 180619 відповідачу призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 19.06.2018 року (а.с.16). Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно п. 1 ст. 31. Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Однак, відповідачем не було повідомлено центр зайнятості про те, що він перебуває у трудових відносинах з Громадською організацією «Захист Одеса» з 01.04.2018 року. Чим було порушено, п. 2 ст. 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, згідно з яким застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» , сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На виконання службової записки відділу організації працевлаштування населення від 20.03.2019 року № 224 Одеським міським центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та складено Акт № 68 (а.с.22-23), за результатом якого було підтверджено факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з Громадською організацією «Захист Одеса» з 01.04.2018 року на підставі наказу № 2 від 30.03.2018 р. (а.с. 24). Наказом від 26.04.2019 № НТ 190426 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 19.04.2019 року, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення (а.с.17). Позивач на адресу відповідача направляв лист-претензію від 03.05.2019 року вих. № 895/19/06, в якому було зазначено вимоги Одеського міського центру зайнятості до відповідача, щодо повернення безпідставно отриманої ним допомоги по безробіттю. (а.с. 20-21) Відповідно до довідки щодо заборгованості з допомоги по безробіттю станом на 22 липня 2019 року на балансі Одеського міського центру зайнятості обліковується заборгованість [PERSON] по КЕКВ 2710,50 «Допомога по безробіттю» в сумі 38 641 грн. 03 коп.(а.с.24), тобто в добровільному порядку [PERSON] заборгованість не була погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , будучи працевлаштованим та відносячись до категорії зайнятого населення, під час звернення до Одеського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, приховав факт працевлаштування , внаслідок чого незаконно отримував допомогу по безробіттю. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач зобов`язаний повернути незаконно отримані кошти , виплачені йому як безробітному, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 38641 грн. 03 коп. на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного ,

Outcome: approved