Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивачка після уточнення позовних вимог просить поновити її на посаді завідувача бібліотекою клубу військової частини [NUMBER] , стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, виплатити грошову компенсацію у зв`язку з незаконним позбавленням її 50% доплати за підтримку постійної бойової готовності військ за серпень 2015 року, стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 01.01.2014 року працювала на посаді завідувача бібліотекою клубу військової частини, в серпні 2015 року військова частина була реорганізована з полку у батальйон зі збереженням її функціональних завдань та номера частини, відбулося часткове скорочення особового складу, однак її посада залишилася. Проте, ця посада не була їй запропонована та наказом командира військової частини від 28.08.2015 року її звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з реорганізацією. При проведенні розрахунку при звільненні їй не було виплачено надбавку у розмірі 50% від посадового окладу за підтримку бойової готовності, що призвело до зменшення середнього заробітку та розміру вихідної допомоги, незаконне звільнення завдало моральних страждань. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених підстав. Представник відповідача проти позову заперечив, надав письмові заперечення, просить в позові відмовити\~ з тих підстав, що відповідно настанови з організаційно-штатної роботи у Збройних силах України організаційний захід „переформування військової частини проводиться при переведенні військової частини на іншу (нову) організаційно-штатну структуру (новий штат). Результатом переформування є створення нової військової частини, що утримується за новим штатом. 28.08.2015 року окремий полк РЕБ ліквідовано та на його фондах створено окремий батальйон РЕБ, зареєстрований в МО України як нове формування, тому [PERSON] було звільнено. При звільненні не виплачено доплату за підтримку бойової готовності, оскільки це є правом командира. Позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження моральних страждань. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] працювала на посаді завідувача бібліотекою клубу військової частини [NUMBER] з 01.01.2014 року, звільнена з посади з 28.08.2015 року у зв`язку з реорганізацією військової частини, згідно п.1 ст.40 КЗпП України.(а.с.4,5-6,32,35). Про наступне звільнення була попереджена 5.06.2015 року особисто.(а.с.20,25-26) Пунктом 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір,\~ укладений на невизначений строк,\~ а\~ також\~ строковий\~ трудовий\~ договір\~ до\~ закінчення\~ строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін\~ в\~ організації\~ виробництва\~ і\~ праці, в тому числі ліквідації,\~\~ реорганізації,\~\~ банкрутства\~\~ або\~ перепрофілювання підприємства,\~ установи,\~ організації,\~ скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. У відповідності до абзацу другого п. 19 зазначеної постанови у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання\~ до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з\~ нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство\~ або\~ підприємства\~ в\~ господарське\~ товариство)\~ дія трудового\~ договору\~ працівника\~ продовжується. При реорганізації підприємства або при його\~ перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати\~ місце,\~ якщо\~ це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією,\~ професіями. Під скороченням штатів розуміють зменшення кількості посад, передбачених штатним розкладом. \~ \~ \~ \~Згідно з наказом\~ № 171 від 28.08.2015 року тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] [PERSON] . [PERSON] звільнено з посади завідувача бібліотекою клубу, у зв`язку з реорганізацією військової частини. Підставою звільнення є спільна директива Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 26.05.2015 року № 322/1/17 дск.(а.с.35, 71-75) Зазначена директива МО України та Генерального штабу Збройних сил України від 26.05.2015 року, яка вказана як підстава для видання наказу про звільнення позивачки, представником відповідача суду не надані, не було надано цих документів також на письмову вимогу суду.(а.с.68,80,81) В довідці № 3284 від 21.11.2015 року т.в.о. начальника військової частини [PERSON] зазначено, що директива про проведення організаційних(організаційно-штатних) заходів це обов`язковий до керівництва і здійснення акт вищого військового командування, який визначає порядок реалізації рішень Верховної Ради України, Президента, Кабміну, Міністерства Оборони та начальника Генерального штабу ЗС України шляхом проведення організаційних(організаційно-штатних) заходів. До організаційних (організаційно-штатних) заходів відносяться заходи щодо формування(створення), розформування(ліквідації), переведення на інший штат, передислокація, переміщення, внесення змін до штату, переведення на інший штатний розпис, перейменування тощо.(а.с.38) \~ \~ \~ \~Суду надано копії книг\~ штатно-посадового обліку особового складу військової частини [NUMBER] за період з 06.04.2015 року по 28.08.2015 року та штатно-посадового обліку особового складу з 28.08.2015 року.(а.с.39-51,52-64) \~ \~ \~ \~Наказом командира військової частини [NUMBER] № 229 від 12.08.2015 року про введення в дію штату військової частини та переформування окремого полку радіоелектронної боротьби у окремий батальйон введено в дію штат № 18/047 окремого батальйону радіоелектронної боротьби військової частини [NUMBER] з 12.08.2015 року, переформування окремого полку радіоелектронної боротьби у окремий батальйон провести до 31.08.2015 року.(а.с.36-37) \~ \~ \~ \~Отже, з аналізу зазначених вище письмових доказів вбачається, що у військовій частині [NUMBER] фактично відбулася реорганізація, окремий полк реорганізовано у окремий батальйон, введений новий штатний розпис. Такий висновок підтверджується змістом наказу про звільнення позивачки № 171 від 28.08.2015 року, де чітко зазначено, що її звільнено у зв`язку з реорганізацією військової частини. Як вбачається із штатно-посадового обліку військової частини за квітень-серпень 2015 року(до реорганізації) в ньому було передбачено дві посади працівників клубу: начальник клубу та завідувач бібліотекою.(а.с.50,зворот) У новому штатному розкладі передбачено три посади працівників клубу: начальник клубу, водій-кіномеханік та завідувач бібліотекою.(а.с.63,зворот) Отже, скорочення штату не відбулося, посада завідувача бібліотекою клубу збережена у новому штатному розкладі військової частини. Слід також зазначити, що за змістом ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП обов`язком роботодавця є запропонувати працівнику іншу роботу на цьому ж підприємстві, перевестись на іншу роботу, і, в свою чергу, лише правом останнього є прийняття таких пропозицій. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, разом із попередженням про наступне звільнення позивачці не було запропоновано іншої роботи, що є порушенням ст.49-2 КЗпП України. Зазначені порушення трудового законодавства керівництвом військовою частиною [NUMBER] були встановлені перевіркою Житомирського зонального відділу військової служби, зокрема: командиром військової частини не було запропоновано позивачці посаду завідуючої бібліотекою клубу у окремому батальйоні, яка передбачена штатом, могла бути зайнята цивільним працівником, що мало наслідком безпідставне звільнення [PERSON] (а.с.15-16) Докази на підтвердження того, що позивачці пропонувалася будь-яка інша робота у військовій частині, яку вона могла виконувати, в матеріалах справи відсутні, що також є підставою для поновлення позивачки на роботі. \~ \~ \~ \~Отже, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON] за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України проведено з порушенням вимог трудового законодавства, тому вона підлягає поновленню на посаді. Згідно із ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення працівника на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. \~ \~ \~ \~Час вимушеного прогулу тривав з 29.08.2015 року по день ухвалення судового рішення, тобто до 17.02.2016 року, і становить 123 робочих днів. \~ \~ \~ \~Відповідно до чинного законодавства розрахунок оплати за час вимушеного прогулу здійснюється виходячи з заробітку за два останні календарні місяці роботи, що передували звільненню. Середній заробіток розраховується згідно з постановою Кабміну України № 100. \~ \~ \~ \~Довідки про середньоденний заробіток позивачки суду не надано. Для розрахунку середньоденного заробітку суд бере зарплату за травень, липень 2015 року(у зарплату за липень увійшли нарахування за відпустку, які не включаються до заробітку для розрахунку середнього заробітку працівника). \~ \~ \~ \~Отже, середньоденний заробіток позивачки становить\~ 124,97 грн.(3242,80 +2255,8 : 44р/дн.= 124,97 грн.), середній заробіток за весь час вимушеного прогулу становить 15371,28 грн.(124,97 грн. х 123 р/дн.) \~ \~ \~ \~Відповідно до п.32 постанови Пленуму\~ Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи(одержана допомога по тимчасової непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. \~ \~ \~ \~Згідно з наданими документами [PERSON] при звільненні отримала вихідну допомогу в сумі 4079,97 грн. та допомогу по безробіттю в сумі 10680,31 грн., загалом 14760,28 грн.. \~ \~ \~ \~Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу, який належить до виплати позивачці становить 611 грн.(15371,28 грн. 14760,28 грн.) \~ \~ \~ \~Позивачка просить стягнути з військової частини невиплачену їй при звільненні доплату в розмірі 50% до посадового окладу за підтримку постійної бойової готовності військ. \~ \~ \~ \~Представник відповідача проти такої вимоги заперечив, мотивуючи тим, що це є правом командира військової частини, залежить від зональних асигнувань на потреби військової частини. \~ \~ \~ \~Постановою КМУ № 167 від 9.03.1995 року надано право в тому числі органам управління військових формувань установлювати доплату в розмірі 50 відсотків посадового окладу(ставки), працівникам Збройних Сил України та інших військових формувань, оплата яких проводиться на основі Єдиної тарифної сітки, затвердженої постановою КМУ від 25.01.1993 року № 44 „Про оплату працівникам бюджетних установ і організацій на основі Єдиної тарифної сітки, за підтримку постійної бойової готовності військ(сил). Додаткові витрати на зазначену мету провести у межах загальних асигнувань передбачених у державному бюджеті на грошове утримання Збройних Сил та інших військових формувань. \~ \~ \~ \~За резолюцією командира військової частини [PERSON] не виплачено надбавку за підтримку постійної бойової готовності військ за серпень 2015 року.(а.с.24) \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи позивачка отримувала зазначену доплату майже у кожному місяці продовж 2014-2015 років.(а.с.90-97) \~ \~ \~ \~Поряд з тим, виходячи з положень постанови КМУ № 167 від 9.03.1995 року, право встановлювати доплату в розмірі 50 відсотків посадового окладу(ставки) працівникам Збройних Сил України належить органам управління, тобто командиру військової частини, який може визначити розмір доплати в межах 50 відсотків від посадового окладу. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що позивачкою не доведено її беззаперечне право на отримання доплати в розмірі 50 відсотків посадового окладу за підтримку постійної бойової готовності військ за серпень 2015 року. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України працівник має право на відшкодування моральної шкоди у разі порушення його законних прав, які призвели до моральних страждань та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Позивачка в заяві зазначила, що незаконне звільнення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя, розмір моральної шкоди визначила в сумі 10000 грн., проте не надала суду жодного доказу на підтвердження втрати нормальних життєвих зв`язків, глибини та тривалості моральних страждань та додаткових зусиль, докладених нею для організації життя. Позивачка отримала вихідну допомогу в розмірі 4079,97 грн., щомісячно отримує допомогу по безробіттю в середньому 2700 грн., тобто за час вимушеного прогулу мала постійний матеріальний дохід. \~ \~ \~ \~З урахуванням ст. 237-1 КЗпП України, роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», досліджених у справі доказів, суд вважає недоведеним факт заподіяння моральної шкоди позивачці. \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині поновлення позивачки на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В решті вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при подачі позову до суду, підлягає стягненню в дохід держави з відповідача в сумі 1102,40 грн.( 551,20 грн.х2)

Outcome: partial