overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] При цьому посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, що був укладений 04.03.2016 р. між [PERSON] та нею. У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка фактично з грудня 2011 р. та по даний час в зазначеній квартирі не проживає. В зв'язку з реєстрацією відповідачки за вказаною адресою вона вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. В зв'язку з викладеним вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування № 1-306 від 04.03.2016 р., посвідченого державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Масловою М.В., що укладений між [PERSON] та [PERSON], остання є власником квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 09.06.2016 р. в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованою: [PERSON] - піднаймач. Відповідно заяв сусідів [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з грудня 2011 р. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки та просить визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою №44, що розташована за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 33. При цьому посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира №44, розташована за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 33. Відповідачка, яка є їй дочкою, зареєстрована у даній квартирі, однак право власності на частку не має. При цьому, вже понад 8 років вона не проживає у цій квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі не має, взагалі квартирою вона не цікавиться. В звязку з викладеним вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира №44, що розташована за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 33 належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою №44, що розташована за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 33.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідач про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 01 листопада 2008 року уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Примирення, на думку позивачки, неможливе, оскільки шлюб суперечить її інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 01 листопада 2008 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідач про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 08 вересня 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів, втрата почуття любові та довіри. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2019 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Примирення, на думку позивачки, неможливе, оскільки шлюб суперечить її інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2012 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів, втрата почуття любові та довіри. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідач про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 11 січня 2006 року уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2018 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Примирення, на думку позивачки, неможливе, оскільки шлюб суперечить її інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, копії свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 11 січня 2006 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя та несумісність характерів. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Вотінова.М.К. про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 квітня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 381. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що вони мають категорично різні погляди на життя виникали постійні сварки. Примирення з відповідачем не можливе. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з квітня 2015 року, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 381. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок того, що вони мають категорично різні погляди на життя виникали постійні сварки. Примирення з відповідачем не можливе. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з квітня 2015 року, спір про поділ спільного майна відсутній Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Горбівської сільської ради, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 53,8 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., (означені в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок - А-1, веранда - а-1, погріб під частино будівлі - а1-1, сарай Б-1,), садиби № 51(п'ятдесят один), по вулиці Перемоги в селі Горбове Куликівського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що [INFO] в селі Горбове Куликівського району померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. Головою даного домогосподарства була померла. За життя мати склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці - [PERSON]. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині немає. Коли вона звернулась до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області з проханням оформити спадщину після померлої на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], їй було відмовлено в зв'язку з тим, що спадкодавиця за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння та не зареєструвала на нього своє право власності. В зв'язку з цим у неї немає можливості вирішити питання, пов'язані з одержанням домоволодіння у спадщину інакше, як у судовому порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмове клопотання, в якому просила провести розгляд справи без її участі та позов задовольнити. Представник відповідача - Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Але надав суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив провести розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області в судове засідання також не з'явився. Але надав суду письмову заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON]. Спадкоємицею за заповітом після померлої є позивачка. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині немає. Позивачка спадщину після померлої матері прийняла. Покійній матері на праві особистої приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Але успадкувати дане домоволодіння шляхом вчинення нотаріальних дій позивачка не має можливості, оскільки спадкодавиця за життя не зареєструвала на себе право власності на спірне домоволодіння, хоча і була його власником. Вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Відповідач позов визнав. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд вважає, що є всі правові підстави визнати за позивачкою право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2006 року у Кам'янській сільській раді Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний запис за № 24. Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склалися через те, що в них різні характери, погляди на подружнє життя, подружжя перестали розуміти одне одного. Шлюбні відносини між ними припинено тривалий час, тому просить суд шлюброзірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторонни тривалий не проживають разом, шлюбнівідносини не підтримують і відновлювати сімейні стосунки наміру не мають. Вказане свідчить, що подальше проживання подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Тому, суд вважає, відповідно до ст.112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2013 вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом ЗАГС по місту Вологда і Вологодському райну, Управління ЗАГС Вологодської області, актовий запис № 1134. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вони мають різні погляди на життя. Примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сімя розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище прізвище «Сарапіна». Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 21.06.2013 зареєстрували шлюб у відділом ЗАГС по місту Вологда і Вологодському райну, Управління ЗАГС Вологодської області, актовий запис № 1134. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що вони мають різні погляди на. Примирення з відповідачем неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта «Міусинська» про стягнення заборгованості по побутовому вугіллю, і в його обґрунтування пояснила наступне. Позивачка перебуває у трудових відносинах з відповідачем і є вуглеотримувачем. Згідно умов колдоговору відповідач зобов'язаний забезпечувати працівників побутовим вугіллям, однак вчасно не виконує умови договору, посилаючись на відсутність побутового вугілля на підприємстві. У зв'язку з чим підприємство заборгувало позивачці побутове вугілля за перше півріччя 2011 року у кількості 2950 кг. та за друге півріччя 2011 року у кількості 2950 кг., а всього 5900 кг. Позивачка просить суд стягнути з ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта «Міусинська» на її користь заборгованість по побутовому вугіллю. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на підприємстві ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта «Міусинська» з 20.01.2010 року по теперішній час, про що свідчить довідка підприємства №75/к від 05.11.2013р. Згідно ст.43 Гірничого Закону України відповідач зобов'язаний забезпечувати позивача побутовим вугіллям у кількості, передбаченій законодавством. Відповідно до довідки ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта «Міусинська» від 17.04.2013 року за №467 перед позивачем утворилася заборгованість підприємства по побутовому вугіллю за перше півріччя 2011 року у кількості 2950кг та за друге півріччя 2011 року у кількості 2950кг. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ДП «Донбасантрацит» в особі ВП шахта «Міусинська» на користь позивача [PERSON] заборгованість по побутовому вугіллю у кількості: за перше півріччя 2011 року у кількості 2950кг, за друге півріччя 2011 року у кількості 2950кг. Оскільки позов судом задоволений, то на вимогу ст. 88 ЦПК України судовий збір стягується з відповідача.

Outcome: approved