Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 10 травня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано за рішенням суду 4 липня 2019 року. У період шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно сплачувати аліменти не погоджується, дитина проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка спрямувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просив розглядати у його відсутності. Суд, вивчив матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження (серія [NUMBER] ) сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2003 року. Відповідно до рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 4 липня 2019 року, шлюб між [PERSON] до [PERSON] , було розірвано. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER] ), у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Статтею 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Сюди входять забезпечення дитини харчуванням, одягом, житлом. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Частиною другою ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до приписів ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінив та дослідив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, так як відповідач зобов`язаний та може надавати допомогу, є працездатним, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Розподіл судових витрат суд здійснює у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved