Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивує свої вимоги тим, що у період часу з 17.09.1994 року по 13.06.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] року. Під час розрівняння шлюбу та у послідуючому, колишнє подружжя спільно нажите подружжям майно не ділило. Від спільного шлюбу позивачка має сина [PERSON], який на час відкриття спадщини був неповнолітнім. Після смерті [PERSON].[INFO] року відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, які були придбані на підставі договорів купівлі-продажу від 27.01.1999 року. Оскільки, позивачка на протязі 7 років до моменту відкриття спадщини вже не перебувала у шлюбі з колишнім чоловіком, то на прийняття спадщини не претендувала. Під час прийняття спадщини після смерті батька неповнолітнім сином [PERSON] було встановлено, що втрачено правоустановчий документ на земельну ділянку, тому мати неповнолітнього, як законний представник звернулась з позовом до суду про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] Рішенням від 14.01.2010 року у цивільній справі № 2-528/10 р. позов було задоволено та визнано за [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, площею 0,0438 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO] року. Оскільки, на момент смерті [PERSON] стосовно нього було не виконане судове рішення у справі № 2-2006/07 від 03.07.2007 р. Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення 102040 грн. на користь [PERSON], а у провадженні ВДВС СМУЮ перебувало відповідне виконавче провадження, то на спадкове майно було накладено державним виконавцем арешт, а ухвалою від 31.01.2012 року у справі № 1806/6-6/12 було замінено сторону виконавчого провадження [PERSON] на [PERSON]. Після цього, позивачка нарешті зрозуміла, що спірні земельна ділянка та житловий будинок є спільною власністю колишнього подружжя, так як [PERSON] придбав його на своє ім'я за спільні кошти подружжя під час його перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], майно не відноситься до особистого майна [PERSON], шлюбний договір відсутній, при розірванні шлюбу та в наступному майно не було поділено між колишнім подружжям, тому вона має право на 1/2 частину житлового будинку А-1 житловою площею 35,8 кв. м. та 1/2 частину господарчих будівель - сарай Б, сарай - В, сарай - Г, погріб п/г, що розташовані в [ADDRESS]. Тому згідно уточнених позовних вимог ( а.с. 61) позивачка просить визнати за нею власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0438 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції зняти арешт та виключити з акту опису й арешту майна від 12 квітня 2012 року 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0438 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. При цьому підтвердили, що за життя померлого в 2008 році [PERSON] (а.с. 10) не ставила питання про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння та земельної ділянки.. Звернення до суду з позовом - це намагання зменшити обтяження сина, який отримав у спадщину майно після смерті батька, дійсно саме вона представляла інтереси неповнолітнього сина - відповідача по справі в 2010-2013 роках в інших судових спорах стосовно спадкового майна ( а.с. 4-9). Вважала, що інтереси її сина в судовому засіданні повинна представляти не вона , а орган опіки та піклування. Пояснювала, що ще до звернення до суду, син та вона не заперечували проти оформлення в нотаріальному порядку на неї ? частини земельної ділянки, але зробити це неможливо через існуючи обтяження на цю ділянку. [PERSON], який на момент судового розгляду не досяг повноліття, повідомив суд, що погоджується з вимогами матері. Представник відповідача - відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції в судовому засіданні 21.01.2014 року, пояснив, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого та він отримав у спадщину не тільки права но і обов'язки спадкодавця, підстав для зняття арешту не вбачається, оскільки вказаний арешт накладено в межах виконавчого провадження ( а.с. 43), Залучена до участі в справі в якості третьої особи - [PERSON] з позовними вимогами не погодилась, пояснила, що померлий [PERSON] є її братом, вона позичала гроші на придбання спірного домоволодіння, гроші не повернуто. На підставі рішення суду здійснюється виконавче провадження про стягнення коштів з спадкоємця. Безпідставна зміна власника частини майна, скасування арешту на майно призведе до порушення її законних прав та інтересів. Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, справу просив розглянути без його участі з урахуванням вимог ч.2 ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку визнано в судовому порядку рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 14.01.2010 року за спадкоємцем померлого [PERSON]- його неповнолітнім сином [PERSON] Представником неповнолітнього сина в цьому судовому спорі виступала позивачка по цій справі - [PERSON] Спірна земельна ділянка придбана [PERSON] в 1999 році ( а.с. 4), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано в 2001 році ( а.с. 8). За період перебування в шлюбі до 2001 року та подальшого життя [PERSON], який помер у 2008 році між ним та позивачкою [PERSON] не виникали будь-які спори стосовно майна придбаного в шлюбі, що підтверджується поясненнями самої позивачки та під сумнів іншими учасниками судового розгляду не ставились. Суд вважає, що відповідач [PERSON] будучи неповнолітнім сином позивачки не порушував та не може порушувати її права на частину спільно майна подружжя, оскільки його інтереси під час судового спору з Сумською міською радою стосовно спадкового майна представляла [PERSON], остання ніколи не ініціювала судовий спір стосовно майна подружжя з померлим [PERSON] та сама ініціювала судовий спір, в результаті якого власником спадкового майна померлого став його син, прийнявши у спадщину не тільки права а і відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України обов'язки померлого, в тому числі і обов'язок по сплаті на користь [PERSON] боргу в сумі 102040 грн. ( а.с. 41). Зазначений другим відповідачем - орган виконавчої служби не порушував та не міг порушити право позивачки на її долю у спільному майні подружжя. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на ? частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Суд вважає, що позивачкою не надано будь-яких доказів, що накладання арешту на земельну ділянку за вищевказаною адресою порушує її законні права та інтереси, вимоги про скасування арешту є похідними від її права власності на частину земельної ділянки, а тому вважає позовні вимоги про скасування арешту не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed