Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.09.2008 року між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є третя особа, було укладено кредитний договір №443/П/27/2008-840. В якості забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між відповідачем та банком, тоді ж, 02.09.2008 року було укладено договір іпотеки №443/П/27/2008-840, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №8550, відповідно до якого в іпотеку було передано наступні земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,0796 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0039, що розташована за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0065, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також 02.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачкою було укладено договір поруки, відповідно до умов пункту 1.1. якого вона поручалась перед банком за належне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №443/П/27/2008-840 від 02.09.2008 року по поверненню кредиту на суму не більше ніж 78 461,20 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на дату підписання договору поруки становило суму в розмірі 618 800,00 гривень. 30.12.2013 року позивачка отримала досудову вимогу банку від 13.12.2013 року про погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивачці було запропоновано протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання вимоги виконати зобов'язання взяті по договору поруки та сплатити 618 800,00 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 09.01.2014 року позивачка, як поручитель, у письмовому вигляді повідомила відповідача про отримання досудової вимоги та необхідність виконання зобов'язання в розмірі 618 800,00 гривень, на що той повідомив, що не в змозі виконати зобов'язання по кредитному договору. 31.01.2014 року позивачка в рахунок виконання договору поруки внесла в касу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» кошти в розмірі 618 800,00 гривень, чим фактично виконала зобов'язання по договору поруки, копію прибутково-видаткового касового ордеру №128392671 подала до матеріалів справи. 31.01.2014 року після внесення коштів в касу банку, тобто виконання зобов'язання за договором поруки від 02.09.2010 року, між банком та позивачкою в особі представника за довіреністю [PERSON] було укладено договір про відступлення (набуття) права вимоги за кредитним договором №443/П/27/2008-840 від 02.09.2008 року. Відповідно до пункту 1. вказаного договору, позивачка набула права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 618 800,00 гривень. Також 31.01.2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та позивачкою додатково було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки №443/П/27/2008-840, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] 02.09.2008 року за реєстровим номером №8550. За умовами договору про відступлення прав за договором іпотеки банк передав позивачці всю сукупність прав, належних за договором іпотеки, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.02.2014 року позивачем було особисто під розпис вручено відповідачу повідомлення про погашення заборгованості по кредитному договору відповідно до умов договору поруки в сумі 618 800,00 гривень та надано тридцяти денний строк для погашення заборгованості. 05.03.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін в договір іпотеки від 02.09.2008 року, відповідно до умов якого було замінено сторону іпотекодержателя з банку на позивачку. Враховуючи те, що станом на дату подання даної позовної заяви минув наданий тридцяти денний строк для виконання зобов'язання та погашення заборгованості Позивачка змушена звернутись до суду для захисту своїх прав. Просила звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №443/П/27/2008-840 від 02.09.2008 року шляхом визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0796 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0039, що розташована за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0065, що розташована за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості в по Кредитному договору №443/П/27/2008-840 та Договору поруки від 02 вересня 2010 року. Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) право власності на земельну ділянку площею 0,0796 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0039, що розташована за адресою: [ADDRESS]; Визнати за [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) право власності на земельну ділянку площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0065, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка не з'явилась, подала до суду письмову заяву про те, що позов підтримує, просила його задовольнити у повному обсязі у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні не з'явився, подав суду письмову заяву, де просив справу слухати у його відсутність. Проти позову заперечень не подав. Представник третьої особи у судовому засіданні не з'явився, подав суду письмову заяву, де просив справу слухати у його відсутність та позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка 02.09.2008 року між відповідачем та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є третя особа, було укладено кредитний договір №443/П/27/2008-840. В якості забезпечення виконання зобов'язання по Кредитному договору між відповідачем та банком, тоді ж, 02.09.2008 року було укладено договір іпотеки №443/П/27/2008-840, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №8550, відповідно до якого в іпотеку було передано наступні земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,0796 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0039, що розташована за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка площею 0,0800 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222410600:01:005:0065, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також 02.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та позивачкою було укладено договір поруки, відповідно до умов пункту 1.1. якого вона поручалась перед банком за належне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №443/П/27/2008-840 від 02.09.2008 року по поверненню кредиту на суму не більше ніж 78 461,20 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ на дату підписання договору поруки становило суму в розмірі 618 800,00 гривень. 30.12.2013 року позивачка отримала досудову вимогу банку від 13.12.2013 року про погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої позивачці було запропоновано протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги виконати зобов'язання взяті по договору поруки та сплатити 618 800,00 гривень в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 09.01.2014 року позивачка, як поручитель, у письмовому вигляді повідомила відповідача про отримання досудової вимоги та необхідність виконання зобов'язання в розмірі 618 800,00 гривень, на що той повідомив, що не в змозі виконати зобов'язання по кредитному договору. 31.01.2014 року позивачка в рахунок виконання договору поруки внесла в касу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» кошти в розмірі 618 800,00 гривень, чим фактично виконала зобов'язання по договору поруки, копію прибутково-видаткового касового ордеру №128392671 подала до матеріалів справи. 31.01.2014 року після внесення коштів в касу банку, тобто виконання зобов'язання за договором поруки від 02.09.2010 року, між банком та позивачкою в особі представника за довіреністю [PERSON] було укладено договір про відступлення (набуття) права вимоги за кредитним договором №443/П/27/2008-840 від 02.09.2008 року. Відповідно до пункту 1. вказаного договору, позивачка набула права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 618 800,00 гривень. Також 31.01.2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та позивачкою додатково було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки №443/П/27/2008-840, посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] 02.09.2008 року за реєстровим номером №8550. За умовами договору про відступлення прав за договором іпотеки банк передав позивачці всю сукупність прав, належних за договором іпотеки, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.02.2014 року позивачем було особисто під розпис вручено відповідачу повідомлення про погашення заборгованості по кредитному договору відповідно до умов договору поруки в сумі 618 800,00 гривень та надано тридцяти денний строк для погашення заборгованості. 05.03.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін в договір іпотеки від 02.09.2008 року, відповідно до умов якого було замінено сторону іпотекодержателя з банку на позивачку. Отже, позивачка набула всі права за договорами, що первинно укладались між відповідачем та третьою особою. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України, ст.ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку», в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», та відповідно п. 4.4 договору іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або будь-яких гарантій, наданих іпотекодержателем за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки. За умовами п.5.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається у тому числі шляхом ухвалення судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем; пунктом 5.4. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах передбачених пунктом 5.3. договору іпотеки. Ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Однак, внаслідок невизначеності конкретних вимог для здійснення самої процедури передання предмету іпотеки у позасудовому порядку, отже відсутні підстави для перереєстрації права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Пунктом 39 тої ж Постанови Пленуму передбачено, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved