Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини його заробітку на кожну дитину щомісячно та до повноліття наймолодшої дитини, вказавши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року, від якого у них народились доньки. 21.04.2016 року шлюб був розірваний. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.04.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НО № 612324, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області 14.08.2014 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НО № 614463, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08.10.2014 року. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У відповідності до ч. 3 ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття молодшої дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого постановлено рішення, звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved