Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини з зони проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України і доводи мотивує тим, що з відповідачем по справі вона мешкала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства, що підтверджується посвідченням ААБ №197007. 10.07.2009 року шлюб було розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, зроблено актовий запис № 247, місце реєстрації Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області. В позовній заяві позивачка зазначає, що вона мешкала з неповнолітнім сином окремо від відповідача в м. Макіївка, Донецької області, яке (на теперішній час) знаходиться на неконтрольованій території (територія, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України). Батько дитини відповідач по даній справі покинув родину і на теперішній час мешкає у м. Волноваха, Донецької області. 05 липня 2016 року позивачка разом з сином поїхала до м. Бердянськ для оздоровлення неповнолітнього сина та придбання ліків. На теперішній час позивачка мала наміри виїхати з дитиною до м. Макіївка, Донецької області, але в пункті пропуску лінії розмежування їй пояснили, що без згоди батька вона не має можливості вивезти дитину за межі України. Також зазначає, що при вїзді на територію України співробітники прикордонної служби їй про це не повідомили. Позивачка зверталася до відповідача з приводу надання дозволу, але він їй відповів, що він не має часу, тому запропонував щоб вона сама вирішувала свої проблеми. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою і просить надати їй дозвіл на виїзд сина [PERSON], [INFO], на тимчасово неконтрольовану територію України, а саме м. Макіївка, Донецької області до досягнення дитиною віку 16 років без згоди та супроводу батька - [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, а подала заяву про розгляд справи у її відсутність позовну заяву підтримала. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутність з прийняттям рішення на розсуд суду. Третя особа - представник органу опіки та піклування Волноваської міської ради, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог закону, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про причину неявки суд не інформував, причину неявки суд визнає не поважною, заперечень на позовну заяву також не надав, тому суд вважає, що позов визнав. Суд, вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», документом, який дає право на виїзд з України і посвідчує особу громадянина України під час перебування за межами країни, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. На підставі ст. 4 вищевказаного закону, оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально посвідченої заяви батьків або законних представників батьків. При відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої громадянина України за межі України або на не підконтрольну територію України, може бути наданий на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 6 вказаного вище Закону, вказані підстави, для тимчасових обмежень у справі виїзду громадян за межі України, або на не підконтрольну територію України в даній справі відсутні. Відповідно до п. 5.1.2 Тимчасового Порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей вїзд на неконтрольовану територію дітей, які досягли 16-ти річного віку. Здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетину державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.01. 1995року № 57. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мешкали в зареєстрованому шлюбі а 10.07.2009 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 247, місце реєстрації Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області. Про те, що сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO], вбачається з копії свідоцтва про народження, де в графі батьки вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], зроблено актовий запис № 145, місце реєстрації Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області серія 1 НО № 106844. Доводи про те, що неповнолітня дитина є інвалідом дитинства вбачається з посвідчення серії ААБ № 197007 де зазначено, що [PERSON] [INFO] є інвалідом дитинства, виданого 24.11.2008 року. З паспорту на імя позивачки [PERSON], [INFO] вбачається, що вона народилась, зареєстрована і мешкає м. Макіївка вул. Б. Хмельницького б. № 37 кв. № 26, серії ВН № 344955, виданого ЦентральноМіським РВ Макіївського МУ ГУМВС України Донецької області 11.01.2007 року. Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що позов позивачки підлягає задоволенню, оскільки з наданих доказів вбачається, що неповнолітній син [PERSON] мешкає з матірю, після розірвання шлюбу між сторонами по справі. Добровільно відповідач не надав згоди на виїзд неповнолітнього сина з території проведення антитерористичної операції на непідконтрольну територію України, а саме в м. Макіївку, Донецької області де постійно мешкає син, який разом з матірю поїхав на оздоровлення в м. Бердянськ та придбання ліків, оскільки є інвалідом дитинства, за відсутністю згоди одного з батьків вїзд неповнолітнього з території проведення антитерористичної операції на не підконтрольну територію України може бути дозволений за рішенням суду.

Outcome: approved