Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач - орган опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на даний час перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей ЗМР, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. 24.05.2016 року малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно із клопотанням служби (управління) у справах дітей ЗМР було тимчасово влаштовано до КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР. [PERSON] за час перебування дітей у комунальному закладі з 24.05.2016 року по теперішній час дітей не відвідувала, станом їх здоров'я не цікавилася. Письмових, усних запитів про дітей на адресу дитячого будинку від останньої не надходило. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться фізичним та розумовим розвитком дітей, матеріально їх не утримує, аліменти на користь закладу, в якому перебувають діти, не сплачує, що суперечить моральним засадам суспільства. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у ньому, наполягала на його задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала у повному обсязі. Пояснила суду, що вона є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вона не має власного житла та близьких родичів для отримання будь-якої допомоги. Деякий час вона мешкала разом із синами на квартирі у біологічного батька дітей, однак у зв'язку з тим, що у неї часто виникали конфліктні ситуації з його матір'ю, їй довелося з'їхати. Через проблеми з паспортом, вона не мала можливості офіційно працевлаштуватися, отримувати належні соціальні виплати, орендувати житло. Була вимушена проживати разом із дітьми у будинку свого знайомого. Чому саме у неї забрали дітей вона не розуміє, оскільки вважає, що виконувала батьківські обов'язки належним чином. Дітей у комунальному закладі вона не відвідує не бажаючи їх травмувати, телефонувати до керівництва не має можливості. У даний час вона мешкає у вищезазначеному будинку, де є всі належні умови для проживання дітей. Не працює, оскільки не відновила документи. Просила суд у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує у повному обсязі, при цьому у заяві зазначив, що [PERSON] своїх малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], які знаходяться на повному державному утриманні в КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР, не відвідує з 24.05.2016 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги надану представником третьої особи заяву, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 10, 11, 12). Згідно з довідками Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції реєстрація народження дітей проводилася відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16-17). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Зі слів відповідача, вона не має власного житла та близьких родичі для отримання будь-якої допомоги. Деякий час мешкала разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] у біологічного батька дітей. Внаслідок ухилення матері від належного виконання батьківських обов'язків, відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей ЗМР було взято малолітніх дітей на облік, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах (зв. а.с. 10, 11, 12). Через загострення конфлікту з власницею квартири, відповідач разом із дітьми з'їхала з квартири за вищевказаною адресою. [PERSON] мала проблеми з документом, що засвідчує особу (пошкодження першої сторінки паспорта) та не отримувала всіх належних соціальних виплат. Спеціалістами Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було надано [PERSON] рекомендації щодо вирішення вищевказаних проблем (зв. а.с. 21). До теперішнього часу відповідачем питання з відновленням документу не вирішене. 13.05.2016 року до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення від громадян, про те, що за адресою: [ADDRESS] мешкають малолітні діти у непридатних для проживання умовах. 13.05.2016 року під час відвідування спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР разом із інспектором молодіжної превенції Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області будинку за вищевказаною адресою було встановлено, що у будинку мешкає [PERSON] разом із трьома малолітніми дітьми. Як повідомила [PERSON] вона приїхала до знайомих погостювати та залишилася. Встановлено, що [PERSON] не оформлювала договір найма житлового приміщення з мешканцями будинку за вищевказаною адресою та не перебуває з ними у родинних відносинах. Під час обстеження з'ясовано, що у будинку повна антисанітарія, непридатні для проживання умови, відсутня їжа, діти брудні, роздягнені, а [PERSON] у неадекватному стані. Встановлено, що за вищевказаною адресою вживають алкогольні напої та не дотримуються санітарних норм. Враховуючи вище вказані обставини, відповідно до Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 13.05.2016 року (а.с. 13, 14. 15) малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] каретою швидкої допомоги було доставлено до дитячої лікарні № 1 ЗМР. Згідно із повідомленням про дитину, позбавлену батьківського піклування від 16.05.2016 року, складеного дитячою лікарнею № 1 ЗМР, малолітніх дітей було поміщено до інфекційного коксованого відділення лікарня, у зв'язку з тим, що вони були недоглянуті. Малолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] на даний час перебувають на обліку в службі (управлінні) у справах дітей ЗМР, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. 24.05.2016 року згідно із клопотанням служби (управління) у справах дітей ЗМР малолітніх дітей було тимчасово влаштовано до КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР. Як вбачається з матеріалів справи після влаштування дітей до комунальної установи, [PERSON] неодноразово відвідувала відділ по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей ЗМР для отримання роз'яснень та консультації щодо повернення дітей. [PERSON] рекомендовано знайти житло, придатне для утримання та виховання малолітніх дітей (або створити підходящі умови за останньою адресою проживання). Останню було ознайомлено з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов'язків та можливість позбавлення батьківських прав. Під час обстеження умов проживання 08.06.2016 року спеціалістами відділу було встановлено, що за адресою: [ADDRESS], незадовільні, антисанітарні умови проживання. Відповідно до листа КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР від 18.08.2016 року № 1294, за час перебування дітей у комунальному закладі з 24.05.2016 року по теперішній час [PERSON], не відвідувала дітей, станом їх здоров'я не цікавилася. Письмових, усних запитів про дітей на адресу дитячого будинку не надходило. Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за вих. № 10/01-01-34/0775 від 04.11.2016 року, встановлено, що матір малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку малолітніх дітей, безвідповідально ставиться до їх подальшої долі (а.с. 6-8). Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону здоров'я» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обов'язку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд критично ставиться до заперечень відповідача проти позовних вимог та пояснень з цього приводу, оскільки вони спростовуються встановленим обставинами в судовому засіданні, а саме: відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ними з 24.05.2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи і дослідженими судом письмовими доказами, які ніким не оспорювалися. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до малолітніх синів ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не утримує їх матеріально, не приймає участі у вихованні синів, не цікавиться станом їх здоров'я, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, тому позовні вимоги стосовно позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх стан здоров'я, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України та не надала суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати КУ «ЗОСБД «Сонечко» ЗОР матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved