Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач ПАТ«Банк « Фінанси та Кредит»» звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог пояснили, що 04 серпня 2008року між відкритим Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого за всіма правами та обов*язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №121/SFG4-08-078 від 04 серпня 2008року, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу [PERSON] кредит в сумі 5000/п*ять тисяч/грн, зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами 0.0001% річних та 2.50% від суми кредиту щомісячної комісійної ставки та 40% процентна ставка по несанкціонованої заборгованості а з 04.01.2012року 60%. Позичальник зобов*язується повністю повернути отримані Кредитні ресурси в строк до 04.10.2010року та сплатити відсотки за користування Кредитними ресурсами у розмірі, порядку та в терміни, встановлені даним Договором. Позивачем було відкрито на ім.*я [PERSON] картковий рахунок, зараховано на нього кошти на суму 5000грн та видано платіжну картку. Для забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 04 серпня 2008року. Відповідач зобов'язувався щомісяця, відповідно до графіку повернення кредиту та сплаті процентів, визначеному у кредитному договорі, сплачувати проценти та гасити суму кредиту щомісяця і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 04.10.2010 року. Починаючи з січня 2009року відповідач не виконує свої зобов*язання, на даний час борг несплачений, внаслідок чого станом на 08 липня 2014року виникла заборгованість в сумі 31205грн. 05коп., в тому числі: · Всього на кінець звітного періоду - 31205.39грн; · Заборгованість несанкціонована - 2000грн.00коп.; · Заборгованість за нарахованою комісією - 100грн.00коп.; · Нараховані відсотки по /несанкціонованій заборгованості/ - 29105грн. 39коп. В зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором та не сплатив у встановлений строк кредит, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, позивач набув право примусового стягнення з відповідачів повної суми заборгованості у судовому порядку. Прохали суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредиту в сумі 31205.39грн. та судові витрати. В процесі розгляду справи представником позивача вимоги змінив та остаточно прохав суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №121/SFG4-08-078 від 04 серпня 2008року та договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Snstant Issue від 04.08.2008року в сумі 31205.39грн. та судові витрати В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підтримав змінені позовні вимоги і прохав їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні з позовом не погодилися, та пояснили, що дійсно отримала кредит в сумі 3000грн, про що свідчить договір№121/SFG4-08-078 від 04 серпня 2008року, повністю розрахувалася по кредиту. Всі документи по договору зазначають суму 3000грн., а не 5000грн. як зазначено в позовній заяві. Після отримання 3000грн. вона картку віддала особі,яка оформлювала кредит. Після останнього розрахунку вона підписала документ про повний розрахунок. Прохали суд відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодилася, пояснила що дійсно уклала з позивачем договір поруки, але не на 5000грн, як зазначено в позовній заяві, була поручителем лише на 3000грн. Прохала суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова Відповідача відшкодувати ПАТ КБ «Приватбанк» у добровільному порядку заборгованість за Кредитним договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язань є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2008року між відкритим Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого за всіма правами та обов*язками є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №121/SFG4-08-078 від 04 серпня 2008року, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу [PERSON]. кредит в сумі 3000/три тисяч/грн, зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами 0.0001% річних та 2.50% від суми кредиту щомісячної комісійної ставки та 40% процентна ставка по несанкціонованої заборгованості, а з 04.01.2012року 60%. Позичальник зобов*язується повністю повернути отримані Кредитні ресурси в строк до 04.10.2010року та сплатити відсотки за користування Кредитними ресурсами у розмірі, порядку та в терміни, встановлені даним Договором. Позивачем було відкрито на ім.*я [PERSON] картковий рахунок. Для забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 04 серпня 2008року., де [PERSON] є поручителем за [PERSON], яка отримала кредит в сумі три тисячі грн.. Кредитні кошти позивач надав відповідачу на картковий рахунок № 4476 0716 8055 5610, відкритий на ім'я відповідача [PERSON] на підставі договору № 121/SFG4-08-078 від 04.08.2008 року про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. 04 серпня 2008 року відповідач [PERSON] отримала платіжну картку, за допомогою якої використала кредитні кошти на особисті потреби шляхом зняття готівки в банкоматах. Посилання представника позивача на те, що сума кредитного ліміту була збільшена в односторонньому порядку на 2 000 грн., в зв'язку з чим відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитним договором не заслуговує на увагу, оскільки стягнення з відповідача додаткової суми карткового ліміту виходить за межі позовних вимог і не є заборгованістю за кредитним договором. Факт отримання грошових коштів відповідачем в сумі 3 000 грн. підтверджується: · кредитним договором № 121/SFG4-08-078 від 04.08.2008 року; · копією заяви [PERSON] на отримання кредиту від 04.08.2014 року на ім'я начальника відділення № 4 філії «Придніпровське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Лахицького В.С.; · розпорядженням начальника відділення № 4 філії «Придніпровське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Лахицького В.С. від 04.08.2008 року про перерахування коштів в сумі 3000 грн. згідно кредитного договору № 121/SFG4-08-078 від 04.08.2008 року, · додаток №1 до кредитного договору № 121/SFG4-08-078 від 04.08.2008 року - графік зниження розміру заборгованості, де зазначена сума 3000грн.; · інформація про умови кредитування від 04.08.2008року, де зазначено що відповідач отримала кредит в сумі 3000грн.; · договір поруки № 121/SFG4-08-08 від 04.08.2008 року, де зазначено, що поручитель бере зобов*язання за кредитом 3000грн.. Суд критично відноситься до пояснень представника позивача, що відповідачем отриманий кредит в сумі 5000грн, хоча відповідно до укладеного договору № 121/SFG4-08-078 від 04.08.2008 року відповідачу наданий кредит в сумі 3000грн., та представником позивача не конкретизовано особу, яка отримала кошти, тобто без визначення конкретної особи. Суд розглядає справу в межах договірних правовідносин та не бере до уваги зняття та обезлічення суми, яка перевищує суму кредиту. На підставі вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором №121/SFG4-08-078 від 04 серпня 2008року та договором про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Snstant Issue від 04.08.2008року в сумі 31205.39грн. та судові витрати задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed