Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач ПАТ «БГ Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01 лютого 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 17, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 324 000,00 доларів США, для поточних потреб, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами, зі строком повернення кредиту 31 січня 2018 року. Згідно умов п. 2.3 договору позичальник повертає кредит шляхом внесення визначеної, згідно Графіку погашення кредиту, суми грошових коштів, не пізніше 10-го числа місця, наступного за місяцем, вказаним у Графіку погашення кредиту та в день закінчення строку погашення. За порушення встановлених кредитним договором строків сплати відсотків, інших строкових платежів, передбачених цим договором, банк має право нараховувати та стягувати, а позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу банку пеню, штраф на прострочену суму зазначених платежів, передбаченому договором. У зв`язку з тим, що [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, станом на 01.04.2018 року у позичальника виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 175 641,90 доларів США, з яких заборгованість за кредитом становить 120 567,55 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 55 074,30 доларів США. На час звернення з позовом до суду заборгованість [PERSON] перед ПАТ «БГ Банк» залишилась непогашеною. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 17, укладено 01.02.2008 року Договір поруки № 17-1 між ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] , договір поруки № 17-2 між ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] , відповідно до яких поручителі зобов`язались відповідати солідарно з боржником перед банком за належне виконання кредитного договору. Відповідно до умов п. 4.1 договору поруки, передбачено обов`язок поручителя виконати зобов`язання боржника перед банком. Апеляційний суд Київської області своїм рішенням від 06 квітня 2016 року по справі 369/9814/15-ц остаточно встановив факт приналежності ПАТ «БГ Банк» права вимоги за кредитним договором № 17 від 01.02.2018 року, тому строк позовної давності про стягнення кредитної заборгованості має обраховуватись з 06 квітня 2016 року по 06 квітня 2019 року. Враховуючи викладене, позивач ПАТ «БГ Банк» просив стягнути солідарно на користь ПАТ «БГ Банк» з [PERSON], [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року на суму 171 527,54 доларів США та витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні 09.07.2018 року судом було ухвалено залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Адлібітум». У судовому засіданні представник позивача ПАТ «БГ Банк» позов підтримав та просив його задовольнити. У судову засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «Адлібітум», не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмовідокази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 17, відповідно до умов п. 1.1 якого банк на умовах, передбачених цим договором, надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 324 000,00 доларів США, для поточних потреб, зі сплатою 13,5 % річних, за користування кредитом. Відповідно до умов п. 1.3 кредитного договору строк повернення кредиту - 31 січня 2018 року, або строк, встановлений у відповідності з п. 2.7, 2.8 цього договору. Згідно умов п. 1.5 кредитного договору сукупна вартість кредиту за цим договором складається з витрат позичальника на сплату відсотків, розмір яких зазначений п. 1.1 цього договору, витрат на послуги банку та інші фінансові зобов`язання позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, розміри та графік платежів яких передбачений додатком № 3 до цього договору. Відповідно до умов п. 2.4 кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються банком у валюті надання кредиту по дату настання строку погашення на суму щоденної заборгованості позичальника за кредитом. Відповідно до п. 2.12 кредитного договору виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором по сплаті кредиту та відсотків здійснюється у валюті кредиту, по сплаті пені - розраховується у валюті кредиту та здійснюється у національній валюті України по офіційному курсу НБУ, який встановлений на день такої сплати, по сплаті штрафів, збитків - здійснюється у національній валюті України. У відповідності до вимог п. 2.13 кредитного договору передбачено, що у відповідності із законодавством України виконання зобов`язання позичальником за цим договором може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком за окремо укладеним для цього сторонами договором При цьому банк може вимагати від позичальника надання одного або декількох видів забезпечення. 10 грудня 2013 року між ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 17 від 01.02.2008 року. 11 березня 2014 року між ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 17 від 01.02.2008 року. 05 вересня 2014 року між ПАТ «БГ Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 17 від 01.02.2008 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальником в повному обсязі за договором було укладено, а саме: 01 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером №474, відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Іпотекодавець передає, а Іпотекодержатель приймає в заставу (іпотеку) земельну ділянку розміром - 0,1200 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житловий будинок під [ADDRESS] , загальною площею 188,6 кв.м., у т.ч. житловою площею 79,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якості забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань Позичальника за Кредитним договором зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи ті, що можуть бути укладені в майбутньому, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, щодо своєчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором, сплати неустойки штрафу, пені у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у Іпотекодержателя в зв`язку з укладенням та виконанням Кредитного договору (далі - Основне зобов`язання). 01 лютого 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 17-2, відповідно до умов п. 1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором та законодавством України поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання всіх зобов`язань позичальника за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, що можуть бути внесені протягом його дії, укладеного між кредитором та позичальником, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у кредитора у зв`язку з укладенням та виконанням кредитного договору та цього договору. Відповідно до умов п. 2.1 договору поруки № 17-1 в порядку та на умовах, передбачених цим договором, порукою забезпечуються вимоги кредитора, що випливають з кредитного договору, зокрема зобов`язання позичальника повернути в термін до 31 січня 2018 року кредит у розмірі 324 000,00 доларів США, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором шляхом внесення суми грошових коштів в касу кредитора або безготівковим шляхом на рахунок № [NUMBER] в ВАТ «УБРП» МФО 320995 код ЄДРПОУ 20717958; сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 % та в строки, визначені кредитним договором; використати грошові кошти на поточні потреби; у разі порушення умов кредитного договору сплатити неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором; відшкодувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що можуть виникнути у кредитора у зв`язку з укладенням та виконанням кредитного договору; інші права та обов`язки, які випливають з кредитного договору. 01 лютого 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки № 17-1, відповідно до умов п. 1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором та законодавством України поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання всіх зобов`язань позичальника за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, що можуть бути внесені протягом його дії, укладеного між кредитором та позичальником, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у кредитора у зв`язку з укладенням та виконанням кредитного договору та цього договору. Відповідно до умов п. 2.1 договору поруки № 17-1 в порядку та на умовах, передбачених цим договором, порукою забезпечуються вимоги кредитора, що випливають з кредитного договору, зокрема зобов`язання позичальника повернути в термін до 31 січня 2018 року кредит у розмірі 324 000,00 доларів США, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором шляхом внесення суми грошових коштів в касу кредитора або безготівковим шляхом на рахунок № [NUMBER] в ВАТ «УБРП» МФО 320995 код ЄДРПОУ 20717958; сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5 % та в строки, визначені кредитним договором; використати грошові кошти на поточні потреби; у разі порушення умов кредитного договору сплатити неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором; відшкодувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що можуть виникнути у кредитора у зв`язку з укладенням та виконанням кредитного договору; інші права та обов`язки, які випливають з кредитного договору. На підставі рішення Загальних зборів учасників банку згідно протоколу № 3 від 16.05.2008 року Національним банком України 11 листопада 2008 року погоджено нову редакцію Статуту банку щодо зміни назви банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсальний банк розвитку та партнерства» на Відкрите акціонерне товариство «БГ банк». В подальшому, позивач ВАТ «БГ банк» виступив правонаступником всіх прав та зобов`язань ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства». На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до рішення Загальних Зборів акціонерів Банку було змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «Банк Перший». Публічне акціонерне товариство «Банк Перший» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «БГ банк». Звертаючись з позовом до суду позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим в неї наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 175 641,90 доларів США. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості станом на 01 квітня 2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 17 становить 175 641,90 доларів США, яка складається із заборгованості по основній сумі кредиту (строкова) - 0,00 доларів США, заборгованість по основній сумі кредиту (прострочена) - 120 567,55 доларів США, заборгованості по нарахованим процентах (строкова) - 0,00 доларів США, заборгованості по нарахованих процентах (прострочена) - 55 074,35 доларів США. Видача коштів за кредитним договором № 17 від 01 лютого 2008 року підтверджується випискою по особових рахунках з 01.02.2008 року по 07.05.2018 року. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Банк виконав свої зобов`язання по договору, надавши кредит, проте ні відповідач, ні його поручителі у встановлені строки борг не повернули та не сплатили відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК (435-15); Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Згідно положень ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» за № 15-93 від 19 лютого 1993 року, резиденти та нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України. Положеннями ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зазначені види операцій, для здійснення яких необхідна індивідуальна ліцензія на здійснення разової валютної операції. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «БГ Банк», посилаючись на те, що у грудні 2016 року [PERSON] отримала від ТОВ «Адлібітум» лист про відступлення права вимоги та зміну кредитора у зобов`язанні. Представник відповідача також посилався на те, що у січні 2017 року [PERSON] було здійснено повний розрахунок по кредитному договору № 17 від 01.02.2008 року з ТОВ «Адлібітум», про що свідчить заява ТОВ «Адлібітум» від 17.01.2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрована в реєстрі за № 86. В даній заяві зазначено, що ТОВ «Адлібітум», який є іпотекодержателем за договором про відступлення прав вимоги, свідчить про повне виконання зобов`язань [PERSON] за договором іпотеки, посвідчений 01.02.2008 року, у зв`язку з чим, в даній заяві ТОВ «Адлібітум» просив зняти відчуження з нерухомого майна, яке було предметом іпотеки. За вказаних обставин представник відповідача посилався на те, що відповідач [PERSON] в повному обсязі виконала зобов`язання перед кредитором, яким на момент проведення повного розрахунку було ТОВ «Адлібітум», а тому у ПАТ «БГ Банк» відсутні підстави вимагати від відповідача [PERSON] повернення заборгованості за кредитним договором, яка вже сплачена у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву, представником відповідача [PERSON] було подано копію заяви ТОВ «Адлібітум» від 17.01.2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., реєстровий № 86, в якій зазначено, що ТОВ «Адлібітум», як іпотекодержатель за договором про відступлення права вимоги, посвідченого 23.03.2016 року ПН КМНО Незнайком Є.В. за реєстровим № 604, свідчить про повне виконання зобов`язань [PERSON] , за договором іпотеки, посвідченого 01.02.2008 року приватним нотаріусом КМНО Івановою Л.М. за реєстровим № 474, яке було забезпечене земельною ділянкою - площею 0,1200 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та житловим будинком [ADDRESS], що знаходиться за адесою: [ADDRESS] . В даній заяві ТОВ «Адлібітум» в особі директора [PERSON] просив приватного нотаріуса зняти заборону відчуження, провести державну реєстрацію припинення обтяження забороною та припинення іпотеки з вищевказаного нерухомого майна, яке є предметом вищевказаного договору. Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 ЦПК України достовірними є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, відповідачем [PERSON] не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що заборгованість за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року нею була погашена в повному обсязі. Наявна в матеріалах справи нотаріально посвідчена заява ТОВ «Адлібітум» від 17.01.2017 року не є належним та допустимим доказом, який підтверджує повне погашення відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року, а також відсутність в [PERSON] заборгованості перед ПАТ «БГ Банк». Доводи, на які посилався представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні в обґрунтування заперечень на позовну заяву, не спростовують висновків суду про задоволення позовних вимог ПАТ «БГ Банк» про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідачі не виконують взятих на себе за договором зобов`язань, суд вважає, що позов ПАТ «БГ Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року підлягає задоволенню. Оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, тому відповідачі [PERSON] , [PERSON] мають відповідати перед ПАТ «БГ Банк» у солідарному порядку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звертаючись з позовом до суду, позивач ПАТ «БГ Банк» просив стягнути солідарно на користь ПАТ «БГ Банк» з [PERSON], [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року на суму 171 527,54 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 120 567,55 доларів США та заборгованості за процентами за користування кредитом - 55 074,30 доларів США. Однак з даного розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року становить 175 641,85 доларів США, а в прохальній частині позовної заяви позивач ПАТ «БГ Банк» просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року у розмірі 171 527,54 доларів США, отже різниця загальної суми заборгованості становить 4 114,36 доларів США. За вказаних обставин, у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» заборгованість за Кредитним договором № 17 від 01 лютого 2008 року у розмірі 171 527,54 доларів США, яка станом на 01.04.2018 року складається із заборгованості за кредитом - 118 510,37 доларів США, та заборгованості за процентами за користування кредитом - 53 017,17 доларів США. У червні 2018 року представником відповідача [PERSON] було подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій представник відповідача посилався на те, що як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого банком до позовної заяви, відповідач [PERSON] здійснила останнє погашення кредиту 10 жовтня 2014 року. Отже, з моменту настання строку погашення чергового платежу (листопад 2014 року) у позивача виникло право на звернення до суду із позовом. Представник відповідача посилався на те, що кінцевим терміном звернення до суду є листопад 2017 року, а банк звернувся до травні 2018 року, пропустивши строк позовної давності. Враховуючи викладене, представник відповідача [PERSON] просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ «БГ Банк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інте\-ресу судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2014 року між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» було укладено договір про відступлення права вимоги, та 14.11.2014 року було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого відступлено право вимоги за кредитними договорами та договорами, що забезпечують виконання кредитних договорів. 28.11.2014 року, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 року № 745, в ПАТ «БГ Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ Банк» Новікову М.М.. 26.02.2015 року постановою Правління Національного банку України № 134 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БГ Банк». 27.02.2015 року на підставі постанови Правління національного банку України від 26. 02.2015 року № 134, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 43 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК». У відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду було направлено повідомлення про виявлення факту нікчемності правочинів з ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» та подано позов з метою визнання нікчемних правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів щодо відступлення прав вимоги до Господарського суду м. Києва. Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 року у справі № 910/2924/15 г за позовом ПАТ «БГ БАНК» до ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» про визнання нікчемних правочинів недійсними та застосування наслідків, у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року у справі № 910/2924/15-г за позовом ПАТ «БГ Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І.А., ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід», ТОВ «Факторингова компанія «Агро фактор», ТОВ «Компанія з управління активами «Домініон-Капітал», про визнання нікчемних правочинів та застосування наслідків їх недійсності, скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 року по справі № 910/2924/15-г. Вказаною постанова Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року у справі № 910/2924/15-г, яка залишена без змін Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016 року було визнано недійсними Договір про відступлення права вимоги від 14.11.2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ГОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А., зареєстрований в реєстрі № 1025; Договір про відступлення права вимоги від 12.11.2014 року, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло». Рішенням апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2016 року по справі № 369/9814/15-ц скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ТОВ «ФК «Агро Фактор» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, з підстав приналежності саме ПАТ «БГ Банк» права вимоги за кредитним договором № 17 від 01.02.2008 року. За вказаних обставин строк позовної давності позивачем ПАТ «БГ Банк» не було пропущено, оскільки право вимоги у позивача виникло у квітні 2016 року, а з позовом до суду позивач звернувся у травні 2018 року. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За вказаних обставин суд не вважає, що при зверненні до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа ТОВ «Адлібітум» про стягнення заборгованості, позивачем у відповідності до вимог ст. 257 ЦК України був пропущений строк позовної давності. Судові витрати по справі слід стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved