Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] та аліменти на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. Посилається в позові на те, що між нею та позивачем 13 серпня 2011 року укладений шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітній син [INFO], який постійно проживає з нею. У зв'язку з різними поглядами на життя сторони проживають окремо, розпочата процедура, щодо припинення шлюбу. Зазначила, що відповідач протягом довгого часу не забезпечує та жодним чином не бере участі у вихованні дитини, з сім'єю не проживає. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча згідно ст. 180 СК України зобов'язаний це робити як батько дитини. Також зазначила, що у зв'язку з ігноруванням відповідачем своїх батьківських обов'язків весь тягар стосовно забезпечення дитини лежить на ній. На підставі зазначених обставин вона змушена була приступити до роботи, але отриманих коштів не вистачає для забезпечення інтересів матері та дитини. В судовому засіданні позов підтримала та на підставі цього просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Зазначив, що аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку буде достатнім для забезпечення неповнолітнього сина. Також заперечував стосовно задоволення позову в частині стягнення аліментів ј частини усіх видів заробітку на користь матері дитини. Крім того, пояснив, що з моменту окремого проживання з позивачкою щомісячно надає близько 2000 грн на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Сторони перебували у шлюбі з 13 серпня 2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. /а.с.6-7/ Син сторін постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані. Встановлено, що [PERSON] приступила до роботи після відпустки по догляду за дитиною на посаду асистента кафедри основ архітектури та архітектурного проектування згідно наказу від 29.01.2016 № 106/1. /а.с.19/ За нормою ст. 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сторони такої домовленості до звернення до суду не досягли, як пояснила позивачка відповідач дійсно сплачує їй близько 2000 грн щомісячно, але не працює, постійного доходу не має, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.. Відповідно до статті 191 сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Виходячи з того, що відповідач працездатний, працює та може утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими в цій частині. Враховуючи дохід відповідача, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в частині ј частини від усіх видів заробітку/ доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно доказів, наявних у справі, а також пояснень сторін щодо відсутності у відповідача постійного стабільного заробітку (доходу), суд вважає, що маткеріальне забезпечення чоловіка є недостатнім для стягнення з нього аліментів на її утримання згідно ч. 4 ст. 84 СК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Закон України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VIII визначає, що з 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1 378 гривень. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Виходячи з цього судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. гр. в зв'язку з задоволенням позову про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial