Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом в суд про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. В судове засідання позивачка не зявилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. З позовної заяви вбачається, що 03 червня 2010 року постановою Кременецького районного суду визнано незаконним та скасовано рішення двадцять сьомої сесії пятого скликання Старопочаївської сільської ради за № 381 від 23 березня 2010 року в частині надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві Кременецького району Тернопільської області за рахунок земель попереднього землекористувача [PERSON] Зобовязано сесію Старопочаївської сільської ради надати [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві для ведення садівництва. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2014 року постанову Кременецького районного суду від 3 червня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2011 року залишено без змін. Більше семи років постанова Кременецького районного суду від 03 червня 2010 року не виконується. Ухвалою Кременецького районного суду від 8 червня 2011 року розяснено рішення Кременецького районного суду по справі № 2-а-275/2010 року та вказано, що боржником по виконавчому провадженні являється відповідач по справі Старопочаївська сільська рада Кременецького району Тернопільської області в особі її колегіального органу сесії сільської Ради. Голова Старопочаївської сільської ради на виконання вказаного рішення зобовязаний внести на розгляд сесії Старопочаївської сільської ради питання щодо надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві відповідно до рішення Кременецького районного суду від 3 червня 2010 року, яке вступило в законну силу і не підлягає обговоренню та голосуванню на сесії сільської Ради, а лише підлягає виконанню сесією. У звязку з тим, що відповідач не виконує постанову Кременецького районного суду позивачка не має можливості належним чином оформити право власності на вищевказану земельну ділянку, якою вона добросовісно та безперервно користується більш, як 15 років. В позовній заяві позивачка просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,1351 га для ведення садівництва, яка розташована по вул. Орловських в с. Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився надіславши на адресу суд заперечення щодо позову. В своїх запереченнях представник відповідача вказує, що позивачка по справі [PERSON] є жителькою м. Радивилів Рівненської області. В своїй позовній заяві позивачка стверджує, що спірна земельна ділянка знаходиться в її користуванні більше 15 років. Однак, позивачка не зазначає коли та яким чином вона вступила у володіння даним майном. [PERSON] не надано жодного доказу того, що саме вона після смерті попередніх власників матері та брата користується спірною земельною ділянкою. Крім того, позивачка жодного разу не сплачувала земельний податок за користування даною земельною ділянкою. А тому на думку представника відповідача в задоволенні позову слід відмовити в звязку з його безпідставністю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.06.2010 року слідує, що визнано незаконним та скасовано рішення двадцять сьомої сесії пятого скликання Старопочаївської сільської ради за № 381 від 23 березня 2010 року в частині надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві Кременецького району Тернопільської області за рахунок земель попереднього землекористувача [PERSON] Зобовязано сесію Старопочаївської сільської ради надати [PERSON] дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві для ведення садівництва. З ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2011 року вбачається, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.06.2010 року залишена без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2011 року постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.06.2010 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2011 року залишені без змін. З довідки, виданої виконавчим комітетом Старопочаївської сільської ради 23.11.2017 року, слідує, що [PERSON] на території сільської ради користується земельною ділянкою площею 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельною ділянкою площею 0,2 га для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою Кременецького районного суду від 8 червня 2011 року розяснено рішення Кременецького районного суду по справі № 2-а-275/2010 року та вказано, що боржником по виконавчому провадженні являється відповідач по справі Старопочаївська сільська рада Кременецького району Тернопільської області в особі її колегіального органу сесії сільської Ради. Голова Старопочаївської сільської ради на виконання вказаного рішення зобовязаний внести на розгляд сесії Старопочаївської сільської ради питання щодо надання дозволу [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1351 га по вул. Орловських в с. Старому Почаєві відповідно до рішення Кременецького районного суду від 3 червня 2010 року, яке вступило в законну силу і не підлягає обговоренню та голосуванню на сесії сільської Ради, а лише підлягає виконанню сесією. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 8 листопада 2016 року в справі № 32178/10/9104 встановлено, що судове рішення роз'яснюється лише в тому випадку, коли воно незрозуміле та за таким звернулось визначене коло осіб. На думку суду ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2011 року є зрозумілою, позаяк вказане судове рішення не містить положень, що викликають неоднакове тлумачення висновків суду, відтак відсутні підстави для його роз'яснення. З ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.03.2017 року слідує, що роз'яснення рішення суду допускається у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Між тим, Вищий адміністративний суд України не приймав рішення, яке підлягає примусовому виконанню, а відтак правові підстави для роз'яснення цього рішення суду відсутні. Постановою Кременецького районного суду від 03 червня 2010 року встановлено, що спірна земельна ділянка під сад більше 40 років знаходилась в користуванні сімї [PERSON] Після смерті матері [PERSON] продовжувала користуватись даною земельною ділянкою, на якій знаходились 20 фруктових дерев, які є власністю сімї позивачки. Однак, [PERSON] не переоформила на себе документів на право користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. Згідно норм вказаної статті, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється\~Земельним кодексом України\~(далі - ЗК), зокрема\~статтею 119. Згідно з статтею 119 Земельного кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Відповідно до п.3 листа Верховного суду України від 29.10.2008 року № 19-3767/0/8-08 норма ст. 119 ЗК України ( 2768-14 ) щодо набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю може застосовуватися з 1 січня 2017 відповідно до п. 1 розділу IX «Прикінцеві положення» ЗК України (2768-14). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує постанову Кременецького районного суду від 03 червня 2010 року. А тому позивачка не має можливості належним чином оформити право власності на вищевказану земельну ділянку, якою вона добросовісно, безперервно та відкрито користуюся більше 15 років, що порушує її законні права та інтереси. Суд, критично оцінює заперечення відповідача щодо не підтвердження факту користування земельною ділянкою, оскільки даний факт встановлений постановою Кременецького районного суду від 03 червня 2010 року, а тому не потребує доказування. На підставі вищесказанного та

Outcome: approved