Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], який мотивувала тим, що 22 серпня 1999 року у с.Джурів Снятинського району між нею і відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №7. Від цього шлюбу у подружжя є неповнолітня донька [PERSON] [INFO]. Сімейне життя подружжя не склалося, оскільки вияснилося, що у них різні характери та погляди на життя, з приводу чого у них виникали різні непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння та припинення спільного проживання. Подружжя вже давно проживає окремо, позивачка вважає, що шлюб існує формально, спроб на примирення ніхто не робить, зберегти їхню сім'ю неможливо, перебувати в такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд її шлюб із [PERSON] розірвати, доньку просить залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка подала до суду заяву, де вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити, а справу просить розглядати у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідач у судовому засіданні був відсутній за невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом. На підставі ст.224 ЦПК України, враховуючи, що позивачка згідна на заочний розгляд справи, у суду є підстави розглядати справу заочно у відсутності відповідача. Суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що позивачці слід залишити її шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved