Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: житловий будинок № 11, що розташований по вул. Верхня в с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», веранди літ. «в», підвалу з шийкою літ. «в1», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», навісу літ. «Є», сараю літ. «І», споруд № 1-5, I-водопроводу, II-відмостки, вказуючи, що 02 лютого 1995 року помер її рідний батько [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного майна, на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як її мати [PERSON] відмовилась від спадщини на її користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка не може в зв'язку з тим, що пропустила шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у зв'язку з чим позивачка звертається до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, представила заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 1995 року помер рідний батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина за законом на житловий будинок № 11, що розташований по вул. Верхня в с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», веранди літ. «в», підвалу з шийкою літ. «в1», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», навісу літ. «Є», сараю літ. «І», споруд № 1-5, I-водопроводу, II-відмостки, який належав [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1991 року. Відкриту після смерті батька спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки постійно проживала в будинку разом з померлим до дня його смерті, на даний час продовжує проживати в спірному будинку, підтримуючи будинок у господарському порядку, сплачуючи усі податки та комунальні платежі, а також проводить ремонти, здійснюючи діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. Відповідно до ч. 5 ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом внуки та правнуки спадкодавця являються спадкоємцями по закону, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, які б мали бути спадкоємцями; вони наслідують порівну в тій частині яка б належала при наслідуванні за законом їх померлим батькам. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт, що [PERSON] була донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 354944 від 04.08.1992 року. Спадкоємцем після смерті [PERSON] також являється його дружина, мати позивачки [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивачки. Враховуючи, що позивачка являється єдиним спадкоємцем спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: житловий будинок № 11, що розташований по вул. Верхня в с. Приморське, Білгород-Дністровського району, Одеської області, який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 54,1 кв.м, житловою площею 40,3 кв.м, сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», веранди літ. «в», підвалу з шийкою літ. «в1», вбиральні літ. «Г», сараю літ. «Д», навісу літ. «Є», сараю літ. «І», споруд № 1-5, I-водопроводу, II-відмостки, який належав [PERSON], яке відкрилось за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 02.02.1995 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved