Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. Вона з відповідачем має спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Позивачка в ході судово розгляду справи змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти не у твердій грошовій сумі, а у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Відповідач в свою чергу подав на змінені позовні вимоги відзив, та зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, оскільки його заробітна плата на даний час складає 4173 гривень на місять, а окрім дитини [PERSON] , він має другу дитину [PERSON] , [INFO] , яку йому також необхідно утримувати, а також він утримує її мати [PERSON] , з якою він перебуває у фактичному шлюбі, тому згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частини з сіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність. Позивачка у судове засідання надала заяву що на змінених позовних вимогах наполягає, справу просила слухати у її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем має спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. Відповідач зазначені позовні вимоги не визнає та не заперечує про ти них, а згоден сплачувати у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Як вбачається відповідач посилається, що в нього є ще друга дитина, яку він утримує та дану обставину він підтвердив копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] , тобто є доведеною та не оспорюється. Тому суд виходячи з того, що дохід відповідача складає 4173 гривень на місяць, що підтверджується довідкою про місце роботи відповідача, відповідач має на утриманні другу дитину, вважає за доцільне призначити аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 768,40 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial