Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 29.04.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-12085-290407, відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 515 грн. на придбання певного майна/ послуг на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3 договору відповідач сплачує відсотки, виходячи зі ставки 12 % на рік, а також ведення кредитної справи у розмірі 2,75 % в місяць згідно п. 2.5., однак відповідач станом на 28.02.2014 року свої зобовязання за договором не виконав, а тому має прострочену заборгованість на загальну суму 1002,42 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту у сумі 513,69 грн., заборгованості за відсотками у сумі 70,98 грн., заборгованості за комісіями в сумі 417,75 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, що 29.04.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є позивача ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-12085-290407 про надання кредитних коштів у розмірі 515 грн., які згідно меморіального ордеру відповідач отримав 03.05.2007 року, але станом на 28.02.2014 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 1002,42 грн., яка складається з простроченого тіла кредиту у сумі 513,69 грн., заборгованості за відсотками у сумі 70,98 грн., заборгованості за комісіями в сумі 417,75 грн. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved