Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 16.02.2012 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2., 3.3. якого банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 51 700 грн. 00 коп. під 31% процент річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк 16.02.2014 або достроково, також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. У відповідності до п. 5.1.1. кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти. Проте, всупереч вимогам кредитного договору, позичальник не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Станом на 15.01.2014 загальна сума заборгованості за кредитним договором та розрахунку суми заборгованості становить 162 734 гр. 21 коп. Тому просив стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 162 734 гр. 21 коп.та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.02.2012 між сторонами було укладено кредитний договір №R53700198223В. У відповідності до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2., 3.3. кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 51 700 грн. 00 коп. під 31% процент річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути кредит в строк 16.02.2014 або достроково, також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. У відповідності до п. 5.1.1. кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру № 33276 від 16.02.2012. Всупереч вимогам кредитного договору, позичальник не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 9.3. кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення цього договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В статті 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, а саме, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 15.01.2014 загальна сума заборгованості за кредитним договором та розрахунку суми заборгованості становить 162 734 гривні 21 копійка, з них: борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 48 627,36 грн. в т.ч.: поточна заборгованість за кредитом - 5 682,76 грн.; заборгованість за простроченим кредитом - 41 554,43 грн.; інфляційні втрати - 475,66 грн.; 3 % проценти річних - 914,51 грн.; Борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 24 736,40 грн. в т.ч.: сума простроченої заборгованості за процентами - 23 148,86 грн.; 3 % проценти річних - 554,16 грн.; Інфляційні втрати - 278,03 грн.; сума заборгованості за процентами за період з 28.12.2013 по 15.01.2014 - 755,35 грн.; Пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 89 370,45 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved