Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , та забов`язати Маріупольську міську раду зареєструвати право власності на вищевказану квартиру. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06 липня 1999 року, між [PERSON] та її батьком [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої у [ADDRESS] . Проте, у зазначеному договорі [PERSON] помилково виступила як довіритель [PERSON] . У довідці, виданій 16.07.1999 року Маріупольським Бюро технічної інвентаризації власниками вказаної квартири в рівних долях зазначено [PERSON] та [PERSON] . В подальшому, після смерті [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем майна визнано [PERSON] , на підставі відмови на її користь 1/3 частки дочки [PERSON] та 1/3 частки дружини спадкодавця [PERSON] . Таким чином, свідоцтво про право на спадщину було видано на Ѕ квартири, що належала [PERSON] та яка переходить до [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину. В березні 2019 року, [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно з метою проведення державної реєстрації квартири, однак у державній реєстрації їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що в документах, поданих для проведення державної реєстрації наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. З огляду на викладене, вона була змушена звернутися до суду з даним позовом, за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити, надалі надала заяву про завершення розгляду справи за її відсутністю. Представник відповідача [PERSON] надав клопотання, в якому позовні вимоги в частині визнання права власності залишає на розсуд суду, в частині забов`язання Маріупольську міську раду зареєструвати право власності - просив відмовити, та розглянути справу за його відсутності. Суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 46404676 від 10.04.2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що в документах, поданих для проведення державної реєстрації наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження /а.с. 5/. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 06 липня 1999 року, між [PERSON] та її батьком [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири, розташованої у [ADDRESS] /а.с.6/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 04.02.2003 року, [PERSON] належить Ѕ частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Згідно з реєстраційним свідоцтвом №36306 від 16.07.1999 року, квартира [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності по Ѕ частки за кожним /а.с. 9/. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене,\~а також\~ту обставину,\~що позивачка\~позбавлена можливості\~захистити свої\~права як\~власника майна\~іншим чином,\~окрім як\~в судовому\~порядку,\~суд дійшов\~висновку,\~що за\~позивачкою слід\~визнати право\~власності на\~квартиру за\~адресою: [ADDRESS] , тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, проте частковому. В іншій частині позову слід відмовити, оскільки ці вимоги є передчасними.

Outcome: partial