Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з жовтня 2002 року по листопад 2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матерю, відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку із чим вимушена звернутися до суду з даним позовом. 27 березня 2014 року позивачка до суду надала заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначила, що у зв'язку з добровільним вирішенням питання про розмір стягнення з відповідача аліментів, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Позивачка, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася. У письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився. У письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Просив суд стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., посилаючись на мінливий дохід так як часто змінює місця роботи, оскільки як правило вона сезонна. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. - При визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших непрацездатних дітей або батьків та інші обставини, що мають істотне значення. - Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS], у той час як відповідач мешкає в м. Києві. Також встановлено, що позивачка самостійно опікується матеріальним утриманням сина, у той час, як відповідач не належним чином виконує свої батьківські зобов'язання, щодо участі у його матеріальному утриманні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Із вимог ст. 184 СК України випливає, що у різі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач часто змінює місце робото, як правило це сезонні роботи. Тобто він не має постійного місця роботи, а має дохід від тимчасових підробіток. Таким чином, суд приходить до висновку, що доходи відповідача є мінливими, а тому розмір аліментів на утримання дитини, що він має сплачувати, необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Відповідач є здоровою, працездатною особою, який не має на своєму утриманні інших осіб, окрім малолітнього сина [PERSON]. При таких встановлених обставинах, що мають суттєве значення для справи, суд вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть утримуватися з відповідача на користь позивачки у розмірі 1000 грн. 00 коп., проти чого не заперечував і сам відповідач. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 і ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивачку за законом звільнено, а саме - судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене ,

Outcome: approved