Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивачка просить поновити її на роботі у відповідача і стягнути на її користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду, завдану незаконним звільненням з роботи, в сумі 10000грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що була звільнена з роботи 8.07.2015р. за п.3 ст.40 КЗпП, і таке звільнення вважає незаконним, оскільки підстав для звільнення в дійсності не було, ніяких дисциплінарних стягнень на неї не накладалось, не було систематичного порушення трудової дисципліни чи іншого невиконання трудових обовязків, що свої трудові обовязки у відповідності до посадової інструкції вона виконувала належним чином, а причиною свого звільнення вважає неприязні стосунки з адміністрацією підприємства. Вважає, що при звільнені порушені її трудові права, звільнення для неї було несподіваним, крім того, під час відпустки, про своє звільнення вона дізналась, вийшовши на роботу після відпустки, 28.07.2015р. зі слів, станом на день подання позову до суду наказу про звільнення і трудової книжки не отримала, тому вважає, що не пропустила строку звернення до суду. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди мотивувала тим, що на даній роботі працювала багато років, мала багато подяк і грамот, виконувала добросовісно свою роботу, незаконним звільненням вона була приголомшена і глибоко ображена, втратила єдиний дохід, тривалий час не працювала, вимушена витрачати час на захист своїх прав, зневірена і подавлена від несправедливості щодо неї. Відповідач позов не визнав, вважає звільнення позивачки обґрунтованим і таким, що проведене з дотриманням вимог закону, без порушень трудових прав позивачки. З приводу звільнення представник відповідача пояснив, що позивачка систематично протягом багатьох років не виконувала свої трудові обовязки, зокрема не набирала групу учнів понад 15 осіб, що необхідно на повну ставку, неодноразово проведеними перевірками було виявлено, що вона проводить заняття у групі з кількістю учасників від одного до пяти ; позивачка не виконує вимоги щодо щомісячного звіту шляхом подання журналу обліку учнів і занять - документу, необхідного для підтвердження підстав для нарахування їй заробітної плати у розмірі повної ставки; позивачка жодного разу не проводила звітні концерти, і жодного разу її група не приймала участі у концертах та інших заходах; за виконання трудових обовязків позивачка неодноразово притягалась до дисциплінарної відповідальності, їй оголошувались догани, але в 2014 році її не звільнили, дали можливість виправитись,однак висновків позивачка не зробила, ігнорувала всі вимоги керівництва і фактично усунулась від виконання своїх трудових обовязків. При з'ясуванні конкретно тих порушень (проступок або проступків), за які позивачку було звільнено, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що підставою для звільнення позивачки було систематичне, протягом декількох років невиконання своїх трудових обовязків, а саме, не набирання нею групи учнів більше 15 осіб, не проведення жодного разу звітних концертів, не приймання участі з танцювальним колективом у творчих заходах у місті, не подання на перевірку журналу обліку роботи студії танцю, ігнорування будь-яких вказівок і вимог керівництва, і всі дані проступки нею допущені по травень 2015 року, за ці проступки вона притягалась до дисциплінарної відповідальності, в тому числі протягом 2014-2015 років тричі, в останнє в кінці травня 2015р., після чого не виправилась, відмовлялась йти на контакт з керівництвом, і тому за систематичне невиконання своїх трудових обовязків була звільнена. Під час розгляду справи по суті ухвалою суду на виконання вимог ст..237 КЗпП України суд залучив до участі у справі у якості третьої особи посадову особу, що видала наказ про звільнення (про розірвання трудового договору), - директора Міського культурного центру [PERSON], яка спочатку приймала участь у розгляді справи у якості представника відповідача (на підставі наказу про призначення на посаду директора) і давала пояснення, після залучення її у якості третьої особи, пояснила, що звільнення позивачки вважає законним, процедуру звільнення дотриманою, причиною звільнення позивачки було систематичне невиконання нею своїх трудових обовязків і небажання виправлятись і йти на будь-який контакт з керівництвом. Після дослідження поданих доказів і допиту свідків, другий представник відповідача пояснив, що підставою для звільнення була доповідна [PERSON] (заступника директора) від 30.06.2015р., згідно якої позивачка не подала звіту, не виконує свої професійні обовязки, не надала журнал обліку роботи студії народного танцю, не провела звітного концерту, відмовилась давати звіти і проводити концерт, відмовляється мати будь-які стосунки з керівництвом. З приводу самого звільнення відповідач пояснив, що на день звільнення позивачка була відсутня на робочому місці, тому було неможливим вручити їй наказ про звільнення і трудову книжку з записом про звільнення, і з даної причини вказані документи були їй відправлені рекомендованим листом, який позивачка відмовилась отримати на поштовому відділенні. Тому відповідач вважає, що він дотримався вимог закону про вручення наказу та трудової книжки, і що позивачка сама ухилилась від їх отримання і пропустила строк звернення до суду з даним позовом. Крім того відповідач просив врахувати, що 8.07.2015р. позивачка допустила грубе порушення трудової дисципліни прогул, що також є дисциплінарним проступком і підставою для звільнення. З пояснень сторін і з наданих доказів суд встановлено наступне: Згідно наданої довідки Міського культурного центру (далі МКЦ), з запису в трудовій книжці позивачки встановлено, що позивачка [PERSON] за наказом №3-к від 20.01.1998р. прийнята в МКЦ на посаду керівника студії народного танцю за переводом з відділу у справах сім'ї та молоді; згідно наказу №11 від 03.01.2008р. [PERSON] переведена з посади керівника студії народної творчості на посаду керівника студії народного танцю, згідно затверджених штатів на 2008р. Згідно витягу з індивідуальних штатів МКЦ (додаток №1 до наказу №11 від 3.01.2008р.) посадовий оклад керівника студії народного танцю на 2008р. - 809грн. В даній посаді позивачка працювала до дня звільнення, з оплатою згідно штатного розкладу - на одну ставку. Згідно наказу № 25-к від 8.07.2015р. « за систематичне невиконання без поважних причин [PERSON] обовязків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, приймаючи до уваги те, що до неї раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення,

Outcome: partial