Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,3100 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0374, та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0373, які призначені для ведення особистого селянського господарства, а також на земельну ділянку, площею 0,1700 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0375, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в [ADDRESS] як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері залишилась спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок, однак так як в державному акті на право власності на дані земельні ділянки та у витягах з Державного земельного кадастру не співпадають цільове призначення цих земельних ділянок, позивачці, як спадкоємиці за заповітом, нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився і звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №032470, виданого 11.12.1996 року на ім'я [PERSON], останній належали земельні ділянки, площею 0,3100 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0374, та площею 0,1500 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0373, які призначені для ведення особистого селянського господарства, а також земельна ділянка, площею 0,1700 га, кадастровий номер 1822084400:03:002:0375, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в [ADDRESS] Однак, в даному акті та у витягах з Державного земельного кадастру не збігається цільове призначення спірних земельних ділянок, що є перешкодою для прийняття позивачкою спадщини у вигляді цих земельних ділянок. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом від 26.11.2003 року, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно донькам, тобто позивачці та [PERSON], нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 30 листопада 2011 року, відповідно до якої остання відмовилася від своєї частини спадщину після смерті матері на користь позивачки, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.10.2013 року, яким встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивачка є дочкою [PERSON], згаданим державним актом на право власності на землю серії І-ЖТ №032470, який видано 11.12.1996 року; рішенням Житомирського районного суду від 03.07.2013 року, згідно з яким за позивачкою в порядку спадкування після смерті [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS], який розташований на спірній земельній ділянці, витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-1800779912013, №НВ-1800780242013 та №НВ-1800780412013 від 17.12.2013 року, у відповідності до яких спірні земельні ділянки, площею 0,3100 га та 0,1500 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, а земельна ділянка, площею 0,1700 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також постановою нотаріуса №265/02-31 від 20.02.2014 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки, у зв'язку із тим, що у вищевказаних державному акті на землю та витягах з Державного земельного кадастру не збігаються цільове призначення спірних земельних ділянок. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON], не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірні земельні ділянки, які за життя належали померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved