Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних поглядів на життя, між ними часто почали виникати суперечки та скандали. Відповідач почав агресивно відноситись до неї, наносив тілесні ушкодження. На даний час протягом тривалого часу вони разом не проживають, не ведуть спільне господарство, вважає, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище та стягнути з відповідача в її користь судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 02.06.2020 р. провадження у справі зупинено до закінчення визначеного судом трьохмісячного строку для примирення. Ухвалою суду 10.09.2020 р. після закінчення визначеного судом строку для примирення провадження у справі поновлено. Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Подану відповідачем письмову заяву від 11.12.2020 р. про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю бути присутнім на судовому засіданні, а також бажанням скористатися послугами адвоката суд оцінює критично як свідоме затягування розгляду справи, оскільки попереднє судове засідання, зокрема 29.10.2020 р. вже відкладалося за клопотанням відповідача у зв`язку з поганим самопочуттям, жодних доказів на підтвердження поданої заяви відповідач суду не надавав. Крім того дана справа перебуває на розгляді у суді з 12.03.2020 р., відтак у відповідача було достатньо часу та можливості для скористання послугами адвоката. За таких обставин суд ухвалив закінчувати розгляд справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 18 вересня 2010 року, у якому народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , існує формально, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейних відносин. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не привели до позитивного результату. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище. З відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується оригіналом квитанції від 11.03.2020 р.(а.с.4). Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8518,40 грн., суд зазначає наступне. Згідно з вимогами п.1 ч.2 та ч.3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На обґрунтування вартості правничих послуг стороною позивача надано засвідчені копії договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.03.2020 р. (а.с.11-12), актів-розрахунків виконаних робіт від 11.03.2020 р. на суму 2518,40 грн. (а.с.14), від 01.06.2020 р. на суму 3000 грн. (а.с.26), від 07.10.2020 р. на суму 1500 грн.(а.с.46), від 14.12.2020 р. на суму 1500 грн.(а.с.59) та квитанції від 11.03.2020 р., 01.06.2020 р., 07.10.2020 р., 14.12.2020 р. про сплату позивачкою загальної суми витрат 8518,40 грн. за надання правничої допомоги (а.с.18, 35, 47, 60). Враховуючи вказані вище вимоги ст.137 ЦПК України та наступні обставини, а саме: справа про розірвання шлюбу є малозначною, представник позивачки- адвокат Будинкевич М.М. приїжджав до Тисменицького районного суду з м. Долина Івано-Франківської області на судові засідання 02.06.2020 р. та 14.12.2020 р., на засіданні 23.04.2020 р. ні позивачка, ні її представник не були присутні, 07.10.2020 р. судове засідання не відбулося, тому суд визначає до стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5518,40 грн. Вказані витрати складаються з 2518,40 грн. за консультацію, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовку процесуальних документів, 1500 грн. за участь у судовому засіданні 02.06.2020 р., 1500 грн. за участь у судовому засіданні за 14.12.2020 р. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивачки 840,80 грн. судового збору, 5518,40 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 6359,20 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved