Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2013 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом»янського РУЮ м. Києва. Від данного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] року. Син проживає разом з позивачкою та знаходитьтся на її утриманні . Відповідач не надає їй коштів на утримання дитини. Позивачка працює лікарем розмір її доходу становить 4000 гривень. Дитина є дошкільного віку її необхідно готувати до школи , це потребує додаткових витрат. Відповідач має неофіційні доходи , спроможний сплачувати аліменти , адже є працездатною особою. Середньомісячний дохід відповідача становить 50 000 гривень. Зважаючи на дані обставини просить стягнути з відповідача аліменти в сумі по 12 500 гривень на дитину щомісячно , починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. 05.02.2019 року на адресу суду надійла заява представника позивачки про зменшення позовних вимог , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі ј заробітку( доходу) щомісячно , починаючи з дня подачі заяви до досягненя дитиною повноліття. Представник позивачки в судове засідання не з»явився надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 12.02.2019 року, якою визнав зменшені позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 09.09.2014 року відповідач є батьком дитини. Судом встановлено що дитина сторін проживає разом з позивачкою, за адресою: [ADDRESS]. Згідно досліджених доказів відповідач на утримання дитини надає не значні кошти а також інколи купляє іграшки та необхідні речі. Однак, дитина постійно знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка працює але її заробітна плата є не значною. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач бере не значну участь в утриманні своєї дитини та при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач надав суду заяву в якій визнав зменшені позовні вимоги позивачки, суд вважає за можливим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі ј заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права , свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову му прийнятті визнання віповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка подала позов 18.07. 2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 18.07.2018 року. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved