Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача борг у розмірі 108000 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2004 року відповідач взяв у неї грошові кошти в борг у присутності свідків у розмірі 12000 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ гривні до долара становило 60000 грн., про що була складена розписка. 25.12.2013 року відповідач повернув їй 2000 доларів США і цього ж дня склав розписку, згідно якої зобов'язується повернути кошти до 25.04.2014 року. 17.04.2014 року відповідач повернув ще 1000 доларів США і цього ж дня склав розписку, згідно якої зобов'язався залишок суми у розмірі 9000 доларів США, що еквівалентно 109000 грн., повернути до 01.06.2014 року. Але у оговорений термін відповідач гроші не повернув, ухиляється від виконання зобов'язання. Також вказує на те, що відповідач зазначив у останній розписці, що раніше дані ним розписки є недійсними. Вважає, що за розпискою [PERSON] від 16.12.2013 року виникло його нове боргове зобов'язання перед нею, яке припинило первісні зобов'язання за розпискою, виданою 20.08.2004 року. Посилаючись на викладені обставини, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що до теперішнього часу відповідач не повернув грошові кошти, залишок суми боргу становить 9000 доларів США, що еквівалентно 108000 грн. Відповідач і його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю і пояснили, що 20.08.2004 року відповідач отримав в борг від позивачки, яка є його матір»ю, 12000 доларів США і зобов'язався повернути за першою вимогою. 25.12.2013 року повернув 2000 доларів США, 17.04.2014 року - 1000 доларів США, а залишок суми 9000 доларів США зобов»язався повернути до 01.06.2014 року. Через тяжке матеріальне становище у встановлений строк не повернув. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач 20.08.2004 року отримав від позивачки у борг 12000 доларів США, про що власноруч написала розписку, зобов'язавшись повернути борг за першою вимогою (а.с. 13). 25.12.2013 року відповідач повернув позивачці 2000 доларів США, а залишок зобов'язався повернути до 25.03.2014 року, про що свідчить розписка (а.с. 12). 17.04.2014 року відповідач повернув позивачці 1000 доларів США, залишок у розмірі 9000 доларів США, що еквівалентно 108000 доларів США, зобов'язався повернути до 01.06.2014 року, згідно розписки (а.с. 11). Сторони у судовому засіданні погодилися, що курс гривні по відношенню до долара США станом на час розгляду справи становить 12 грн. за 1 долар США, всього залишок становить 9000 доларів США, що еквівалентно 108000 грн., а тому, виходячи з положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню. До теперішнього часу відповідач зобов'язання не виконав, залишок суми боргу не повернув. Стаття 629 ЦК України, встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З урахуванням викладеного суд вважає, що права позивачки порушені відповідачем і підлягають судовому захисту. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати у розмірі 3654 грн. (а.с.1).

Outcome: approved