Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований 27.09.2016 року у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 110. Від цього шлюбу у сторін по справі є дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати дитину, сплачувати аліменти на утримання, проте на момент звернення до суду, між сторонами по справі не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати сина. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не несе витрат на оздоровлення та розвиток здібностей дитини. У зв`язку з підвищенням цін на продукти, одяг та ліки, тих доходів, які отримує позивачка, не вистачає, щоб в повному обсязі задовольнити всі потреби дітей, особливо останнім часом, коли розмір мінімальної заробітної плати в країні виріс до 4 723,00 грн., а з ним підвищилися ціни на всі продукти і послуги. Враховуючи викладене позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та зазначила, що сторони проживають окремо, мають різні бюджети, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вона працює дорожнім працівником на підприємстві КиївАвтодор та отримує заробітну плату в розмірі 15000 гривень, нерухомого та рухомого майна не має. Дитина має задовільний стан здоров`я. Відповідач не працює, має задовільний стан здоров`я, має дитину від іншого шлюбу. Сторони у спільній власності мають земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Направив через канцелярію суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивачка забрала дітей та переїхала жити до м. Києва. Він постійно та стабільно надає допомогу на утримання сина у вигляді грошових коштів. Він неодноразово пропонував здійснювати повне забезпечення та утримання своєї дитини, на що дружина відмовилася, заявивши, що їй особисто потрібні грошові кошти. Після переїзди позивачки до м. Києва на постійне місце проживання, він намагається відвідувати свою дитину, але позивачка не допускає його до сина, при цьому здійснює психологічно настрій його проти батька та всіх його рідних і близьких. Оскільки дружина чинить перешкоди у вихованні сина, то він звернувся з відповідною заявою до Служби у справах дітей з питанням визначення днів побачень з дитиною та способів участі в її житті, яка розглядається Службою. Просив позовні вимоги [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина задоволити частково, а саме стягнути з нього аліменти у розмірі ј частини від його заробітку. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, враховуючи відзив відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.09.2016 року (а.с. 5, 8). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З Довідки № 267 від 31.07.2020 року вбачається, що [PERSON] має такий склад сім`ї: чоловіка [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7, 10). З копії довідки Супоївського НВК № 167 вбачається, що [PERSON] , 10.10.2016 року, є вихованцем старшої дошкільної групи Супоївського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Яготинської районної ради Київської області (а.с. 11). З довідки Малютинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 252 від 18.09.2020 року вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , діти перебувають на утриманні матері (а.с. 26). З довідки Боярської ЗОШ № 193 від 16.09.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в Боярській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. № 2 Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з 01.09.2020 року (а.с. 27). Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 84, 91 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», Конвенцію про права дитини, враховуючи, що відповідач до відзиву не додав в підтвердження жодних доказів, а також враховуючи пояснення відповідачки, позов необхідно задовільнити частково. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, щоз відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі ј частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial