Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач КС «Буковина» звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що згідно договору кредитної лінії №001/2603 від 26 грудня 2013 року позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 200000,00 гривень на термін з 26 грудня 2013 року до 26 грудня 2018 року на умовах щомісячної сплати процентів за користування кредитом. Вказують, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, КС «Буковина» уклала іпотечний договір від 26 грудня 2013 року з відповідачкою. Згідно іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира №85, яка складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 66.90 кв.м., в тому числі житловою площею 39.80 кв.м., що знаходиться в будинку [ADDRESS], яка належна іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Новосельською І.Л., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 29 січня 2007 року за реєстровим номером 436, зареєстрованого у Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації 6 лютого 2007 року у реєстровій книзі № 147 на сторінці № 196 за реєстровим № 8410. Стверджують, що у зв'язку із невиконанням [PERSON] зобов'язань за договором кредитної лінії позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року станом на 13 жовтня 2014 року на загальну суму 225 240 грн., 55 коп. та рішенням суду від 27 листопада 2014 року позов КС «Буковина» задоволено та вирішено: в рахунок погашення боргу [PERSON] перед КС «Буковина» на загальну суму 225240 грн. 55 коп. за договором кредитної лінії № 001/2603 від 26.12 2013 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,90 кв.м., в тому числі житловою площею 39,80 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Буковина» судові витрати на суму 2 252 грн. 40 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.12.2014 року. В подальшому, 25 січня 2016 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було винесено рішення яким позов КС «Буковина» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість за договором кредиту від 26.12.2013 року №001/2603 в сумі 448683,79 грн., з яких 77150,68 грн. - сума заборгованих процентів, 371533,11 - пеня у відповідності до умов договору, оплата страхових платежів у розмірі 1693,47 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 6755,66 грн. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21.07.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та рішення суду першої інстанції змінено, а саме: в задоволенні позову про стягнення процентів відмовлено, стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» пеню в розмірі 20000 грн., в решті рішення суду залишено без змін. Також, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року первісний позов КС «Буковина» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість в сумі 815058,86 грн., яка складається з: 137725,96 грн. - заборгованості по процентах; 661800,63 грн. - заборгованості по пені; 3346,60 грн. - витрат по страхуванню майна; 500,00 грн. - витрат по оцінці майна; 2354,29 грн. - 3% річних; 933.1,38 грн. - індексу інфляції, також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до КС «Буковина» про визнання недійсними умов кредитного договору в порядку захисту прав споживача та про стягнення 9021,37 грн. в порядку реституції - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 05 грудня 2017 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.12.2017 року, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року в частині стягнення заборгованості по процентах змінено, стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість по процентам у розмірі 61307,78 грн. Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічної вимоги про визнання п.7.4 умов кредитного договору недійсними, а також стягнення складових заборгованості в сумі: 661800,63 грн. по пені; 3346,60 грн. витрат по страхуванню майна; 500,00 грн. по оцінці майна, - скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог кредитної спілки «Буковина» про стягнення пені та витрат по страхуванню й оцінці майна відмовлено. Зустрічну вимогу [PERSON] до кредитної спілки «Буковина» про визнання недійсними пункту 7.4. умов Договору кредитної лінії №001/2603 від 26 грудня 2013 року задоволено та визнано недійсним пункт 7.4. договору кредитної лінії №001/2603 від 26 грудня 2013 року, укладеного між кредитною спілкою «Буковина» та [PERSON] В решті рішення суду залишено без змін. Позивач вказує, що таким чином, на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області визнано строк основного зобов'язання таким, що настав в жовтні 2014 року, та змінюючи рішення в частині нарахування відсотків за користування кредитом, суд апеляційної інстанції погодився з тим, що при зміні строку виконання основного зобов'язання нарахування процентів за користування кредитом за межами строку виконання основного зобов'язання можливе лише за обліковою ставкою НБУ та прийняв відповідне рішення. Стверджують, що на сьогоднішній день [PERSON] зобов'язання за рішеннями судів не виконала, заборгованість перед КС «Буковина» не погасила. Відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 05.12.2017 року проценти за користуванням кредиту нараховані за обліковою ставкою НБУ за період з 01.10.2015 року по 19.07.2017 року і дана обставина зазначена мотивувальною частиною рішення. Верховний Суд України постановою від 07.09.2016 року у справі 6-1412цс16 щодо стягнення процентів і штрафних санкцій після спливу виконання зобов'язання за договором надав наступний правовий висновок: «Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України». Позивач звертає увагу суду на те, що враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, як вказує позивач, заборгованість за процентами щодо повернення кредиту за період з 20.07.2017 року по 23.02.2018 року становить 16283,63 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви. Крім того, як стверджує позивач, відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З зв'язку із заборгованістю Позичальника по сплаті процентів, у відповідності до ст.625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивач вказує, що станом на 23.02.2018 року заборгованість в порядку ст.625 ЦК України в межах позовної давності (три роки) становить: 3% річних - 18016,43 гри.; індекс інфляції - 142200 гри. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед КС «Буковина» по сплаті процентів за користування кредитом, 3% річних та індексу інфляції станом на 23.02.2018 року становить 176500,06 грн. На основі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], 10.06.1958р.н., РНОКПП [NUMBER] заборгованість за кредитним договором №001/2603 від 26.12.2013 р. на користь Кредитної спілки «Буковина» п/р № 265003013602 в філії - ЧОУ АТ «Ощадбанк» м.Чернівці, МФО 356334, код ЄДРПОУ 25811231 у розмірі 176 500,06 грн. та стягнути з відповідачки сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав суду, що у позичальника [PERSON] перед КС «Буковина» наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 200000,00 грн., по якому не було здійснено жодного платежу. Всі нарахування згідно позовних вимог здійснені на саме на тіло кредиту. Також вказав, що відповідачем сума заборгованості по тілу кредиту не оспорюється та ствердив суду, що усі суми, заявлені до стягнення у позовній заяві нараховані на суму боргу по тілу кредиту - 200000 гривень. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав. Вказав на те, що представником позивача надано суду неналежний доказ - розрахунок заборгованості відповідачки, який не відповідає вимогам до оформлення документів, не містить необхідних реквізитів, з нього незрозуміло якої особи він стосується. Також, представник відповідача в судовому засіданні ствердив, що відповідач не погоджується з пред'явленими позивачем вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних, оскільки такі суми були стягнуті з неї рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 05.12.2017 року. При цьому, представник відповідача відмовився від заявлення клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]відповідно до укладеного договору кредитної лінії №001/2603 від 26.12.2013 року отримала кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 200000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості Позичальника по кредиту в рамках Кредитної лінії, що підтверджується копією договору кредитної лінії №001/2603 від 26.12.2013 року (а.с.8-10). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, КС «Буковина» було укладено іпотечний договір з відповідачкою від 26 грудня 2013 року. Згідно іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира №85, яка складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 66.90 кв.м., в тому числі житловою площею 39.80 кв.м., що знаходиться в будинку [ADDRESS], яка належна іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Новосельською І.Л., приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу 29 січня 2007 року за реєстровим номером 436, зареєстрованого у Чернівецькому комунальному бюро технічної інвентаризації 6 лютого 2007 року у реєстровій книзі № 147 на сторінці № 196 за реєстровим № 8410, що підтверджується, в тому числі, копією рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.11.2014 року (а.с.11-12). Вказаним рішенням суду від 27 листопада 2014 року позов КС «Буковина» задоволено та вирішено в рахунок погашення боргу [PERSON] перед позивачем на загальну суму 225240 грн. 55 коп. за договором кредитної лінії № 001/2603 від 26.12 2013 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - [ADDRESS], загальною площею 66,90 кв.м., в тому числі житловою площею 39,80 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути із [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Буковина» судові витрати на суму 2 252 грн. 40 коп. (а.с.11-12). Вказане рішення суду набрало законної сили 08.12.2014 року. В подальшому, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 25 січня 2016 року позовну заяву КС «Буковина» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість за договором кредиту від 26.12.2013 року №001/2603 в сумі 448683,79 грн., з яких 77150,68 грн. - сума заборгованих процентів, 371533,11 - пеня у відповідності до умов договору, оплату страхових платежів у розмірі 1693,47 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 6755,66 грн. (а.с.12-14). Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21.07.2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та рішення суду першої інстанції змінено, а саме: в задоволенні позову про стягнення процентів відмовлено, стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» пеню в розмірі 20000 грн., в решті рішення суду залишено без змін (а.с.15-19). Також, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року було частково задоволено первісний позов КС «Буковина» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість в сумі 815058,86 грн., яка складається з: 137725,96 грн. - заборгованості по процентах; 661800,63 грн. - заборгованості по пені; 3346,60 грн. - витрат по страхуванню майна; 500,00 грн. - витрат по оцінці майна; 2354,29 грн. - 3% річних; 933.1,38 грн. - індексу інфляції, також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до КС «Буковина» про визнання недійсними умов кредитного договору в порядку захисту прав споживача та про стягнення 9021,37 грн. в порядку реституції - відмовлено (а.с.20-24). Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 05 грудня 2017 року (а.с.25-28) з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.12.2017 року (а.с.31), рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року в частині стягнення заборгованості по процентах змінено, стягнуто з [PERSON] на користь КС «Буковина» заборгованість по процентам у розмірі 61307,78 грн. Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.08.2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічної вимоги про визнання п.7.4 умов кредитного договору недійсними, а також стягнення складових заборгованості в сумі: 661800,63 грн. по пені; 3346,60 грн. витрат по страхуванню майна; 500,00 грн. по оцінці майна, - скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позовних вимог кредитної спілки «Буковина» про стягнення пені та витрат по страхуванню й оцінці майна відмовлено. Зустрічну вимогу [PERSON] до кредитної спілки «Буковина» про визнання недійсними пункту 7.4. умов Договору кредитної лінії №001/2603 від 26 грудня 2013 року задоволено та визнано недійсним пункт 7.4. договору кредитної лінії №001/2603 від 26 грудня 2013 року, укладеного між кредитною спілкою «Буковина» та [PERSON] В решті рішення суду залишено без змін. При цьому, з вказаних рішень Шевченківського районного суду м.Чернівці та Апеляційного суду Чернівецької області вбачається. що з відповідачки по справі на користь позивача було стягнуто 3% річних та інфляційні, які нараховані на суму заборгованості саме по відсотках, а не по тілу кредиту. Судом також встановлено, що пунктом 2.1. договору кредитної лінії, укладеного між сторонами, передбачено строк зобов'язання - а саме до 26 грудня 2018 року. Відповідно до п. 3.1 договору кредитної лінії № 001/2603 від 26 грудня 2013 року плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 40% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості Позичальника по кредиту в рамках Кредитної лінії. Проценти нараховуються на фактичне число календарних днів користування кредитом і підлягають сплаті не пізніше 24-го числа кожного місяця, за повний календарний місяць. Відповідно п. 5.1.7 даного договору позичальник зобов'язаний оплатити третім особам за свій рахунок пов'язані виконанням цього договору витрати, а саме: оцінку предметів застави, судові витрати, нотаріальні послуги, страхові платежі, поштово-телеграфні витрати, оголошення про виклик до суду. Пунктом 3.6. договору передбачено, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіку розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п. 2.1. договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими кредитними коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Відповідно до пункту 3.8. договору якщо виникло і триває невиконання зобов'язань на протязі 10 днів, позичальник зобов'язаний на вимогу кредитодавця погасити суму простроченої заборгованості, нараховану згідно з цим договором, про що кредитодавець письмово повідомляє позичальника. Пунктом 3.9. договору передбачено, що у випадку несплати простроченої заборгованості більше одного календарного місяця з часу відправлення повідомлення, кредитодавець набуває право достроково вимагати повернення всієї суми заборгованості, згідно цього договору та звернути стягнення на предмет забезпечення зобов'язань позичальника згідно договору застави (іпотеки). При стягненні сум за кредитним договором слід керуватись положенням ч. 1 ст. 1050 ЦК України та виходити з того, що стягнення сум (процентів) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а стягнення сум згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Як встановлено судом, на підставі рішення апеляційного суду Чернівецької області від 05.12.2017 року визнано строк основного зобов'язання таким, що настав в жовтні 2014 року, та змінюючи рішення в частині нарахування відсотків за користування кредитом, суд апеляційної інстанції погодився з тим, що при зміні строку виконання основного зобов'язання нарахування процентів за користування кредитом за межами строку виконання основного зобов'язання можливе лише за обліковою ставкою НБУ та прийняв відповідне рішення. При цьому, суд приймає до уваги твердження позивача з приводу того, що на сьогоднішній день [PERSON] зобов'язання за рішеннями судів не виконала, заборгованість перед КС «Буковина» не погасила. При цьому, відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону, а також враховуючи вищевказані рішення судів, що набрали чинності, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості за договором кредитної лінії відповідача перед позивачем на загальну суму 200000 грн. Водночас, відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 05.12.2017 року проценти за користуванням кредиту нараховані за обліковою ставкою НБУ за період з 01.10.2015 року по 19.07.2017 року і дана обставина зазначена мотивувальною частиною рішення суду. При цьому звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань (спосіб цивільно-правової відповідальності боржника). У подальшому при невиконанні рішення суду у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язальні правовідносини не припинилися. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись ним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Разом з тим, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року, якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки відсотків у розмірі 16283,63 грн. до задоволення не підлягає. При цьому, суд враховує ту обставину, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 листопада 2014 року позов КС «Буковина» задоволено та вирішено в рахунок погашення боргу [PERSON] перед позивачем на загальну суму 225240 грн. 55 коп. за договором кредитної лінії № 001/2603 від 26.12 2013 р. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 66,90 кв.м., в тому числі житловою площею 39,80 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів та, таким чином, позивачем було пред'явлено до відповідачки вимоги згідно ст.1050 ЦК України. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд враховує позицію сторін по справі з приводу розрахунку заборгованості відповідача та наводить відповідний розрахунок у рішенні. А саме, сукупний індекс інфляції за вказаний позивачем період судом вираховується наступним чином: 110,8%/100% (березень 2015) х 114%/100% (квітень 2015) х 102,2%/100% (травень 2015) х 100,4%/100% (червень 2015) х 99,0%/100% (липень 2015) х 99,2%/100% (серпень 2015) х 102,3%/100% (вересень 2015) х 98,7%/100% (жовтень 2015) х 102,0%/100% (листопад 2015) х 100,7%/100% (грудень 2015) х 100,9%/100% (січень 2016) х 99,6%/100% (лютий 2016) х 101,0%/100% (березень 2016) х 103,5%/100% (квітень 2016) х 100,1%/100% (травень 2016) х 99,8%/100% (червень 2016) х 99,9%/100% (липень 2016) х 99,7%/100% (серпень 2016) х 101,8%/100% (вересень 2016) х 102,8%/100% (жовтень 2016) х 101,8%/100% (листопад 2016) х 100,9%/100% (грудень 2016) х 101,1%/100% (січень 2017) х 101,0%/100% (лютий 2017) х 101,8%/100% (березень 2017) х 100,9%/100% (квітень 2017) х 101,3%/100% (травень 2017) х 101,6%/100% (червень 2017) х 100,2%/100% (липень 2017) х 99,9%/100% (серпень 2017) х 102,0%/100% (вересень 2017) + 101,2%/100% (жовтень 2017) х 100,9%/100% (листопад 2017) х 101,0%/100% (грудень 2017) х 101,5%/100% (січень 2018) та становить 1,718 (143 600,00 гривень). З огляду на наведене, суд приймає до уваги викладені у позовній заяві позивача вимоги позову та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума інфляційних у розмірі 142200 гривень. Три відсотки річних від вказаної суми за період з 24.02.2015 по 23.02.2018 року розраховується за формулою: 200000*3%/365*1096 та становить 18016,43 грн. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] перед КС «Буковина» по сплаті 3% річних та індексу інфляції становить 160216,43 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме: з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь КС «Буковина» суму заявлених позивачем позовних вимог у розмірі 160216,43 грн. та пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір у сумі 2403,13 грн.

Outcome: partial