Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позову вказує, що на Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради покладене виконання державної соціальної програми - забезпечення підприємств та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Станом на 01.01.2020 борг відповідачів перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 40419,80 грн. Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01.01.2020 борг внаслідок інфляції зріс на 161,01 грн., а 3% річних складають 161,39 грн.. Вказує, що дії відповідачів наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідачів солідарно на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» борг, який виник станом на 01.01.2020 в сумі 40742,20 грн., в тому числі 161,01 грн. інфляційних збитків, 161,39 грн. 3% річних. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна , у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/1074/20. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.02.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 14.04.2020 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно ч.1 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. В порушення вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, позивач не надав суду в якості доказу копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Отже не надав доказів правовідносин між сторонами по суті спору, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, позивач просив стягнути заборгованість в солідарному порядку в сумі 40742,20 грн., в т.ч. інфляційні збитки 161,01 грн. та 3% річних в розмірі 161,39 грн., станом на 01.01.2020. Однак, згідно розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.01.2017 нарахована заборгованість в розмірі 18213,83 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, у зв`язку зі спливом трирічного строку позовної давності станом на 01.01.2017 року сума коштів в розмірі 18213,83 грн. - є необгрунтованою, а вимога позивача у стягненню коштів підлягає відмові. В липні 2010 року в квартирі [ADDRESS] , було встановлено автоматичне газове опалення та відключено постачання теплової мережі, яку надавав позивач. 17.08.2010, представниками позивача було складено акт, в якому встановлено, що власником квартири виконано демонтаж оплювальних приладів (радіоторів) в кількості 3х штук. У зв`язку з цим, з метою припинення нарахувань за постачання теплової енергії, звернулась письмово до позивача із заявою від 20.07.2010. За таких обставин вбачається, що з 17.08.2010 в фактично не користується послугами позивача, оскільки у зазначеній квартирі відсутні опалювальні прилади (радіатори), отже послуга з постачання теплової енергії позивачем не надається, що є підставою для відмови у задоволенні позову повністю. 27.07.2020 від представника КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за довіреністю Зими Д.О. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що єдиною підставою для припинення нарахування або зменшення плати за послуги з теплопостачання є відключення житлового приміщення від централізованого опалення, гарячого водопостачання та встановлення автономної системи опалення в межах та спосіб, визначений Законом. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, введеними в дію постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджений центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. На виконання цієї вимоги Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України наказом № 4 затвердило Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого опалення, зареєстрований Мінюстом України 09.12.07 № 1320/14587. 17.06.2009 рішенням виконкому Черкаської міської ради від № 749 для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води створена Постійно діюча міжвідомча комісія для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж. Для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води його власник повинен звернутися до Комісії з відповідною письмовою заявою. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується лише монтажною організацією, яка реалізує проект за участю представника власника будинку, представника виконавця послуг, після чого складається акт про відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін передається заявником до Комісії на затвердження, яка в свою чергу на засіданні розглядає питання щодо можливості дострокового розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, після чого теплопостачальною організацією може бути зменшено або припинено нарахування плати за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води. В судовому засіданні представник позивача КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за довіреністю Кініченко А.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Дрогоман О.О. та відповідачка [PERSON] заперечували щодо задоволення позовних вимог. Адвокат Дрогоман О.О. зазначив, що позивач звернувся з позовними вимогами до неналежного відповідача, оскільки власником квартири є [PERSON] , а відповідач [PERSON] є лише користувачем даної квартири. Відповідачка [PERSON] пояснила, що в квартирі зареєстрована та проживає з моменту народження, кошти за надані позивачем послуги централізованого опалення та постачання гарячої води сплачувала до 2010 року, після цього відмовились від них, оскільки встановили автономне опалення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Правом на надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради забезпечує населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Відповідно до відомостей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 19.02.2020, отриманих судом 25.02.2020, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] з 11.10.2000 та [PERSON] , [INFO] з 11.07.2016. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона не є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач, оскільки в липні 2010 року в квартирі [ADDRESS] ) було встановлено автоматичне газове опалення та відключено від централізованої мережі теплопостачання, суд оцінює критично виходячи з наступного. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У п. 26 Правил вказано, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 № 4 було затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі Порядок№4). Відповідно до п. 1.2 Порядку №4 для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку №4 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Відповідно до п. 2.2.1 Порядку № 4 при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку №4 отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку №4, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку №4 по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п.2.7). Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2010 відповідачка [PERSON] звернулась до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» з заявою про перерахунок нарахувань за подачу теплової енергії, в зв`язку з встановленням автономного газового опалення. Відповідно до копії акту від 17.08.2010 складеного представником КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» в присутності власника квартири, встановлено, що теплопостачання квартири здійснюється від загально-будинкової системи опалення житлового будинку по [ADDRESS] . Дозвіл міжвідомчої комісії з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від централізованого опалення та гарячого водопостачання відсутній. Технічні умови на відключення квартири від центрального опалення та гарячого водопостачання відсутні. В результаті самостійних дій по від`єднанню власником квартири виконаний демонтаж опалювальних приладів (радіаторів) в кількості 3 шт. Запропоновано терміново відновити попередній стан системи опалення квартири. Таким чином, стороною відповідача не надано суду докази, які б підтвердили законність відключення від централізованої мережі теплопостачання та узаконення встановленого в квартирі автономного опалення, а тому доводи відповідача [PERSON] про те, що вона не є споживачем послуг з централізованого опалення, які надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за адресою: [ADDRESS] , є безпідставними. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Згідно п. 40 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, споживач не звільняється від оплати послуги у разі самовільного (без дотримання встановленої законодавством процедури) відключення (відокремлення) квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). За правилами частини четвертої статті 319, статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] , відповідачі з січня 2017 року не вносили плату за надані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2020 складає 40419,80 грн., крім того позивачем на вказану суму боргу були нараховані 3% річних за період прострочення платежів в розмірі 161,39 грн. та інфляційна складова боргу в сумі 161,01 грн.. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дрогоман О.О. просив застосувати позовну давність до вимог КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», які виникли за три роки до подання позовної заяви, тобто до 07.02.2017. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла за період з 01.01.2017 по 01.01.2020, а позов поданий 07.02.2020, тобто більш ніж через 3 роки від моменту порушення відповідачем права на отримання плати за надані послуги. Позовна давність не переривалась, відповідачі з січня 2017 не сплачували за комунальні послуги, позивач раніше не звертався до суду з вимогою про стягнення заборгованості. За таких обставин, суд вбачає підстави для відмови позивачеві у задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період до 01.02.2017, у зв`язку із спливом позовної давності та відсутності поважних причин її пропущення. При цьому, підлягають до задоволення позовні вимоги в частині солідарного стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання за період з 01.02.2017 по 01.01.2020 у розмірі 20551,82 грн.. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в сумі 161,01 грн. та 3% річних в сумі 161,39 грн.. Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15490 від 04.02.2020, та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial