Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та про зміну способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітніх дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2012 року з відповідача були стягнуті на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частки доходу відповідача, щомісячно, починаючи з 05.04.2011 і досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дітей. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд задовольнити позов про зміну способу стягнення та розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], зокрема, визначивши їх в розмір у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, замість 1/2 частки доходів відповідача, які стягувались відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2012 року. \~ \~ \~ \~Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи.\~ Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду відповідач не подавав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази, надані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає,\~ що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15.05.2012 року з відповідача були стягнуті на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.04.2011 р. і до повноліття дітей. \~ \~ \~ \~За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. \~ \~ \~ \~Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до СК України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). \~ \~ \~ \~Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Хоча позивачкою не було надано доказів на підтвердження факту погіршення її матеріального становища або покращення матеріального становища відповідача, однак суд вважає, що наявні обставини, які дають змогу для задоволення позову про зміну способу їх стягнення. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,\~стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Надалі суд звертає увагу на наступне. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину, визначений законодавчими актами України, то додаткове ухвалення рішення суду з цього приводу не потребується. Так само не потребується зазначення у рішенні суду про мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину. В той же час станом на час розгляду справи [PERSON], [INFO], досяг повноліття. А стягнення аліментів припиняється з досягненням дитиною повноліття. Станом на час отримання цієї цивільної справи судом [PERSON], [INFO], вже досяг повноліття. Тому суд не може змінити спосіб стягнення аліментів щодо дитини, яка досягла повноліття. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved