Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 007-19042-301112 від 30.11.2012 року в сумі 24 630,90 грн. посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний договір, згідно умов якого останньому було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 гривень та відкрито картковий рахунок [NUMBER]. Відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 20.05.2014 року не виконує належним чином зoбов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на суму 24 630,90 гривень, з яких: тіло кредиту - 11079, 26 гривень, прострочене тіло кредиту - 3920,74 гривень, заборгованість за комісіями - 9630, 90 гривень. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином судовими повістками про що свідчить повідомлення про вручення йому поштового відправлення, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2012 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір, відповідно до умов заяви № 007-19042-301112 [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] із лімітом кредитної лінії 15 000 гривень. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток тарифного пакету «Кредитна картка №1 2012 (на все)» Відповідач зобов'язався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, процентів за недозволений овердрафт, штраф за прострочену заборгованості та суми заборгованостей минулих періодів. [PERSON] зобов'явся щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого визначаються тарифами на обслуговування платіжних карток. Проте відповідачем зазначені зобов'язання за даним кредитним договором не виконуються, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку представленого банком, станом на 20.05.2014 року становить 24 855,90 гривень. З яких: - тіло кредиту - 11079, 26 гривень; - прострочене тіло кредиту - 3920,74 гривень; - заборгованість за комісіями - 9630, 90 гривень; - пеня - 225 гривень. Проте, позивач в позовних вимогах не просить стягувати нараховану пеню за невиконання умов кредитного договору. На день розгляду справи в суді зобов'язання відповідачем не виконане. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). В силу вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. В силу вимог ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язується сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору у зв'язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 24630,90 гривень. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Тому, враховуючи вимоги закону, встановлені обставини справи, позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 007-19042-301112 від 30.11.2012 року в розмірі 24 630,90 гривень, з яких: тіло кредиту - 11079,26 гривень, прострочене тіло кредиту - 3920,74 гривень, заборгованість за комісіями - 9630, 90 гривень. Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути 246,31 гривень судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved