Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити її позовні вимоги, вказуючи, що 16 грудня 2011 року помер її дядько [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS], загальною площею 40,0 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, яка в цілому складається з: одної кімнати житловою площею 18,5 кв.м, кухні площею 7,7 кв.м, сполученої вбиральні площею 2,9 кв.м, коридору площею 5,0 кв.м, вбудованої шафи площею 1,2 кв.м, балкону площею 2,4 кв.м, яка належить померлому [PERSON], на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має, так як мати [PERSON] та брат [PERSON] відмовились від спадщини на її користь. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що при наданні документів до нотаріуса був відсутній документу щодо підтвердження права власності померлого на приналежну йому квартиру (оригіналу рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13.10.2006 року), у зв'язку з чим позивачка звертається до суду з зазначеним позовом. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити та справу розглядати за його відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, згідно до заяви з позовом згодна, просила задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, згідно до заяви з позовом згоден, просив задовольнити та розглядати справу за його відсутністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 грудня 2011 року помер рідний дядько позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом на: квартиру [ADDRESS], загальною площею 40,0 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, яка в цілому складається з: одної кімнати житловою площею 18,5 кв.м, кухні площею 7,7 кв.м, сполученої вбиральні площею 2,9 кв.м, коридору площею 5,0 кв.м, вбудованої шафи площею 1,2 кв.м, балкону площею 2,4 кв.м. В встановлений законом шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, що при наданні документів до нотаріуса був відсутній документу щодо підтвердження права власності померлого на приналежну йому квартиру (оригіналу рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13.10.2006 року). Спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився його рідний брат [PERSON], який являється рідним батьком позивачки. 16 листопада 2012 року батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 317634. Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишились донька [PERSON], дружина [PERSON] та син [PERSON]. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Факт того, що [PERSON] являється рідною донькою померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 260174 від 03.08.1971 року, свідоцтвом про шлюб серії III-ЖД № 371524 від 12.08.1992 року. Згідно відповіді Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори № 2122/01-16 від 31.12.2016 року встановлено. Що спадкова справа № 280/2012 до майна померлого 16.12.2012 року [PERSON] заведена Білгород-Дністровською міською нотаріальною конторою 09 жовтня 2012 року за заявою про прийняття спадщини за законом брата померлого [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги чи заповіту, або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку не має, оскільки мати позивачки [PERSON] та брат позивачки [PERSON] відмовились від спадщини на її користь.. Відповідно до роз'яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивачка від спадщини не відмовлялася, заяв не подавала, тому є єдиною спадкоємицею спірного майна. Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: квартири [ADDRESS], загальною площею 40,0 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, яка в цілому складається з: одної кімнати житловою площею 18,5 кв.м, кухні площею 7,7 кв.м, сполученої вбиральні площею 2,9 кв.м, коридору площею 5,0 кв.м, вбудованої шафи площею 1,2 кв.м, балкону площею 2,4 кв.м, яка належить [PERSON], яке відкрилось за законом після смерті її рідного дядька [PERSON], який помер 16.12.2011 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved