Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Бахмут - Вода» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення). Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що КП «Бахмут - Вода» регулярно надавало відповідачам, які проживають за адресою: [ADDRESS] , послуги з постачання питної води, та прийманню стічних вод, та проводило нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Відповідачі, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання у встановленому порядку, тривалий час не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті заборгованість відповідачів відповідно до данних особового рахунку за період з 01.01.2008 року по 31.03.2018 року складає 20 444,23 грн. 20 червня 2018 року по справі за позовом КП «Бахмут - Вода» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачанню та водовідведенню, було винесено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рахунок відшкодування заборгованості за період з 01.01.2008 року по 31.03.2018 року у сумі 26 026, 88 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762 грн. 07.11.2018 року до суду звернулася відповідач [PERSON] із заявою про скасування заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2018 року. За результатами розгляду цієї заяви, 17 грудня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області постановив ухвалу про скасування заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2018 року та призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 16.04.2019 року позивач КП «Бахмут - Вода» звернувся до суду зі зміненою позовною заявою та просив стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01.01.2008 року по 31.03.2018 року суму в розмірі 20 444,23 грн., також судовий збір у розмірі 1 762 грн. Відповідач [PERSON] також звернулася до суду з заявою, згідно якої зазначила, що про порушення свого права вона дізналася 24.04.2018 року, та просила застосувати строк позовної давності саме з 24.06.2018 року. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, заперечень не надали. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за адресою: [ADDRESS] і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Комунальне підприємство «Бахмут - Вода», відповідно до вимог Водного кодексу України, законів України «Про питну воду та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженних постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. КП «Бахмут - Вода» надавало послуги відповідачам з постачання питної води, та прийманню стічних вод, та проводило нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Згідно зі ст..160 Житлового кодексу України повнолітні члени сім`ї несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язанням. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. В своїй заяві, яка надана до суду 02.05.2019 року, відповідач зазначила, що про порушення свого права вона дізналася 24.06.2018 року, та просила застосувати строк позовної давності саме з 24.06.2018 року. Також зазначила, що плата за послуги вноситься споживачем відповідно до договору, однак вони не укладали договір про надання послуг з водопостачання. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з водопостачання у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку, який наданий представником позивача разом зі зміненою позовною заявою відповідачі не виконують своїх обов`язків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за 01.01.2008 року по 31.03.2018 року і складає суму у розмірі 20 444,23 грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача [PERSON] . За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (постанови Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14). Відповідачем [PERSON] до суду надані та долучені до матеріалів справи посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а також довідки, згідно яких відповідачі зареєстровані у Єдиному державному автоматизованому реєстру пільговиків як учасник бойових дій, [PERSON] з 13.11.2017 року, [PERSON] з 29.10.2018 року. За наявністю права отримання пільги відповідачі до Комунальної служби з відповідною заявою у спірний період не зверталися. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачі звернулися до Комунального підприємства з заявою з правом на пільгу в листопаді 2018 року. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного праву або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлено у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями визначеними строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за постачання питної води, та прийманню стічних вод за період з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року в сумі 12 023 грн. 78 коп., в частині вимог за період з 1 січня 2008 року по 31 березня 2015 року в сумі 8 420 гр. 45 коп. у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. З урахуванням висновків про часткове задоволення позовних вимог суд вважає, що позивачу, на підставі ст.141 ЦПК України, слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі пропорційному задоволенню позовних вимог.

Outcome: partial