Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач комунальне підприємство „Харківські теплові мережі” звернулося 20.08.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти позовну заяву до розгляду. Стягнути з [PERSON] на користь КП „Харківські теплові мережі” вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6 у сумі 9005,99 грн. за період з 01.10.2013 р. по 30.04.2014 р., суму інфляційних витрат 88,15 грн., суму трьох процентів річних 22,51 грн., а всього 9116,65 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство „Харківські теплові мережі” зазначає, що відповідач є власником приміщення за адресою: м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6. Згідно акту відпуску – отримання теплової енергії відповідач безоплатно отримує теплову енергію за рахунок позивача. З 01.10.2013 р. по 30.04.2014 р. позивачем спожито теплової енергії на суму 9005,99 грн., вартість якої до сьогоднішнього дня не оплачена. В судове засідання представник позивача комунального підприємства „Харківські теплові мережі” не з’явився, причину неявку суду не повідомив. До суду надійшла заява від [PERSON], яка представляє інтереси комунального підприємства „Харківські теплові мережі” на підставі довіреності № 38 – 601/14 від 17.02.2014 р., в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов КП „ХТМ” підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство „Харківські теплові мережі” є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води”, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Між [PERSON] (продавець) на [PERSON] (покупець) укладений договір купівлі – продажу 21.05.2008 р. За п. 1 цього договору продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлові приміщення 1 – го поверху № 3 -1 : 3 – 7, загальною площею 75,6 кв. м. в літ. А – 5, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Барбюса Анрі, буд. 6. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3950, зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 27.05.2008 р. 01.07.2009 р. між фізичною особою [PERSON] та комунальним підприємством „Харківські теплові мережі” укладений договір № 11957 купівлі – продажу теплової енергії в гарячій воді. За п. 1 цього договору теплопостачальна організація бере на себе зобов’язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов’язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. За п. п. 3.2.6. п. п. 3.2. п. 3 споживач теплової енергії зобов’язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, передбачені договором. 10.09.2013 р. був складений акт № 173/1537 підключення споживача до джерела теплової енергії за адресою: м. Харків, м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6. 14.04.2014 р. був складений акт № 173/268 відключення споживача від джерела теплової енергії за адресою: м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6. В акті звіряння відпуску – отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON] зазначається, що відповідно до даних обліку КП «Харківські теплові мережі» станом на 01.01.2014 р. рахується дебіторська заборгованість за абонентом за отриману теплову енергію в сумі 24109,76 грн. В акті звіряння відпуску – отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом [PERSON] зазначається, що відповідно до даних обліку КП «Харківські теплові мережі» станом на 01.05.2014 р. рахується дебіторська заборгованість за абонентом за отриману теплову енергію в сумі 29175,36 грн. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов’язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Невиконання відповідачем своїх зобов’язань призвело до виникнення заборгованості за спожиту теплову енергію з 01.10.2013 р. по 30.04.2014 р. в розмірі 9116,65 грн., з них: 9005,99 грн. – вартість спожитої теплової енергії, 88,15 грн. – сума інфляційних втрат; 22,51 грн. – сума трьох процентів річних, що підтверджується наданим розрахунком. Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача КП „ХТМ” сума заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 9116,65 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625 ЦК України,

Outcome: approved