Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Вугледарської міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не визнає [PERSON] своїм сином та не бажає брати участь у його утриманні та вихованні, має намір звернутись до суду з позовом про заперечення свого батьківства. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. Малолітній [PERSON] перебуває у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, фактично залишився без батьківського піклування і утримання, однак отримати статус дитини, позбавленої батьківського піклування та отримувати належну державну допомогу і гарантії, останній не має можливості, оскільки його батько не позбавлений батьківських прав. Тому, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до повноліття дитини. В подальшому представник позивача надала до суду письмову заяву, якою уточнила вимоги позову та просила суд стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача Барбашова О.М. в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, якою просила суд справу розглядати за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Прокурор в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2017 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану виданих Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України № 00017732228 від 02 березня 2017 року, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], мати останнього - [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 лютого 2017 року (а.с. 5, 6, 7). В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 09.02.2017 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №113 від 13.03.2017 року (а.с. 8). До служби у справах дітей Вугледарської міської ради звернулись з запитом Служба у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації Донецької області щодо надання висновку про доцільність/недоцільність повернення дитини [PERSON] до батька [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до витягу з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дитини Вугледарської міської ради від 12.06.2017 року та висновку органу опіки та піклування № 1/37-0770 від 18.07.2017 року, [PERSON] не визнає [PERSON] своїм сином та не бажає брати участь у його утриманні та вихованні, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, має намір звертатись до суду з позовом про невизнання батьківства. Орган опіки та піклування Вугледарської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] у відносно малолітного [PERSON] (а.с. 10-11, 12-13). Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання малолітнього сина, не цікавиться станом його здоров'я, не забезпечує необхідного утримання, не вважає [PERSON] своїм сином та не бажає брати участь у його утриманні та вихованні. Більше того, надав суду письмову заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] Тому, суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об'єктивного їх з'ясування, характер ставлення відповідача до дитини, а також його згоду на позбавлення батьківських прав, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, діючи в інтересах малолітньої дитини, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч. 2 ст. 182 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідача, який є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання свого малолітнього сина, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на користь установи або закладу, де проживає або буде проживати дитина, на утримання його малолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, а саме, з 18.07.2017 року, і до повноліття [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону за подання до суду фізичною особою позову з вимогами немайнового характеру розмір судового збору за кожну з вимог, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на час розгляду справи становить 1600 гривень. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень. Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON], що у відповідності до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved