Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення донькою повноліття, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини, не утримує її. До початку судового засідання від позивача та відповідача надійшли заяви, за змістом яких вони дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення донькою повноліття. Відповідач не заперечував проти визначення розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1\\4 частки доходів. Уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: З свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], донька проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо, відповідачем дані факти не заперчувались. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, працює та має стабільний дохід, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Наданими доказами доведено, що дитина потребує допомоги з боку відповідача, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання. З урахуванням тих обставин, які вказані позивачем і визнані відповідачем. Суд вважає, що присудження аліментів, у визначеному сторонами розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача на утримання дитини з зазначенням встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину згідно ч.2 ст.182 СК України, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Аліменти на дитину слід стягувати з дня пред'явлення позову, тобто з 13.09.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни обстановки відповідач і позивачка мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, який розраховується згідно ст.80 ЦПК України від ціни позову, визначеної як сукупність виплат за шість місяців, але не менший ніж 640 грн. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved