Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 18.09.2000 року у них народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачем розлучилися, дочка проживає з нею і в теперішній час, будучи повнолітньою, навчається в інституті. У звязку з цим, вона потребує додаткових коштів на утримання, однак відповідач добровільно не підтримує дитину матеріально, хоча має таку можливість. Просила стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини яка навчається в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23 років, за умови, що вона продовжуватиме навчання. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив справу розглянути без його участі. В письмовому відзиві на позовну заяву вказав, що до досягнення дитиною повноліття він сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Зараз також погоджується з цим розміром аліментів, оскільки сплачувати більше він не спроможний. Він не працює, отримує дохід лише від надання майна в лізинг, а його дружина є інвалідом. Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши заперечення відповідача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що Відділом ДРАЦС Буринського РУЮ вчинено актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів №27 від 15.04.2003 року, в якому 18.09.2000 року в них народилася дочка [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про народження дитини, копіями свідоцтва про розірвання шлюбу, рішенням суду (а.с.8-10,15-19). [PERSON], будучи повнолітньою, проживає з позивачкою та навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на комерційній основі, на факультеті хімічних та біологічних технологій, форма навчання денна, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с.3-7,11). Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи вони у шлюбі між собою. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства,\~стягнення аліментів»\~№3\~від 15\~травня 2006\~року зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач не працює, однак отримує дохід від надання майна в лізинг, при цьому його дружина є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується відомостями про доходи, довідками управління соціального захисту населення, довідками про склад сімї, свідоцтвом про шлюб, копією пенсійного посвідчення (а.с.31-39) Також, судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, яка не працює та повнолітньої дитини сторін, яка свого доходу не має. Оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка навчається, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), що не поставить його в скрутне матеріальне становище. При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати ним коштів на утримання дитини у більшому розмірі, оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону. З врахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial