Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка у березні 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що 27.08.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №615. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем вони проживають окремо, добровільної допомоги на утримання дитини він не надає. Тому, просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця міста Дніпропетровська, Дніпропетровської області на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку, або розмір аліментів у твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.08.2005 року, який був зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №615 (а.с.2). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача. Тому, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач не працює, та вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини, у твердій грошовій сумі по 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. Також, суд бере до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість матеріально утримувати дитину, що є його обов'язком, інші стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial