Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказавши, що вона з 04 серпня 2009 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом №213-у від 29.08.2014 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Проте, в день звільнення відповідач остаточного розрахунку з нею не здійснив, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 2982,62 грн., яка на підставі судового наказу, виданого Новокаховським міським судом, була стягнута з відповідача на її користь. Проте, до цього часу відповідач вказану заборгованість не виплатив, що змусило її звернутись до суду із вказаним позовом, в якому вона просить стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 серпня 2014 року по день постановлення рішення суду та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Свої позовні вимоги [PERSON] уточнила, просила суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частину заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 4751,31 грн.. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачів, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 04 серпня 2008 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод»; наказом №213у від 28 серпня 2014 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. На день звільнення заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем становила 2982,62 грн. та була стягнута відповідно до судового наказу виданого Новокаховським міським судом Херсонської області від 01.04.2015 року. Відповідно до листа в.о.начальника ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області №07-37/2394 від 24.02.2016 року, кошти на користь [PERSON] не перераховувались, борг не погашено. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За таких підстав, враховуючи що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того в установлений законом строк після звільнення позивача не провів з ним повного розрахунку, суд враховуючи надані позивачем розрахунки, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 серпня 2014 року (день наступний за днем звільнення) по день постановлення рішення суду в розмірі 31 183,36 грн. з подальшим утриманням податків та обовязкових платежів(74,96 грн. (середньоденна заробітна плата позивачки (9,37 середньочасова заробітна плата Х 8 годин робочого дня = 74,96)відповідно до наданої нею довідки) Х 416 (кількість днів затримки розрахунку при звільненні) = 31183,36 грн.) та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 4751,31 грн., що підтверджується наявними в справі відповідними розрахунками. Крім того враховуючи, що порушено законні права позивача, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що розмір відшкодування, заподіяної позивачу моральної шкоди, слід визначити у розмірі 1 000 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 408,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial