Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем 02 листопада 2003 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Після багатьох років життя у них виникли різні інтереси та різні погляди на сімейне життя, що призводило до постійних сварок та непорозумінь. 08 жовтня 2017 року під час чергової сварки на побутовому ґрунті відповідач наніс їй кілька тілесних ушкоджень, внаслідок чого з 11.10.2017 року вона перебувала на лікарняному з діагнозом забій лівого плечового суглобу, гематома. Після цього вони остаточно припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, вона забрала дітей та переїхала проживати окремо в орендовану квартиру. Вважає, що збереження сімї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна. З моменту припинення спільного проживання відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона працює в представництві «Абботт Лабораторіз Гмбх» на посаді медичного представника, однак отримує незначний дохід, якого не вистачає на всі потреби дітей. Відповідач працює в ТОВ «Фарма Старт» на посаді медичного представника, тому має можливість надавати аліменти на утримання дітей. А тому просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, зазначених у відзиві, не заперечував протирозірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працює, отримує доходи і має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Але разом з тим, суд вважає, що позивачкою не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, матеріальний стан позивачки та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх дітей мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно,починаючи з 08 грудня 2017 року і до їх повноліття, задовольнивши частково позовні вимоги. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідач сплатив позивачці суму 6000 грн., а тому суд вважає, що необхідно зарахувати сплачені [PERSON] кошти в сумі 6000 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів на користь [PERSON] за період з 08.12.2017 року по 28.02.2018 року, оскільки позивач не заперечує. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial