Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, посилаючись на те, що відповідачі за надані позивачем послуги зобов'язані щомісячно вносити на його рахунок оплату за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Однак, відповідачі добровільно не проводять оплату за наданні послуги протягом тривалого проміжку часу, внаслідок чого, за період з 01 вересня 2012 року по 01 червня 2014 року, виникла заборгованість у розмірі 7441,36 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів та стягнути понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги уточнює та просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 2700,04грн., оскільки відповідачами частково в добровільному порядку погашено заборгованість, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання відповідачі суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином і повторно не з'явилися у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідачі проживають у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS], чим стверджується довідкою ПМП «СОВР» № 38 від 31.01.2014 р. Судом встановлено, що КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла, яке займають відповідачі та їм відкрито особовий рахунок [NUMBER] для проведення нарахування та оплати послуг за опалення і гаряче водопостачання. Також, з'ясовано, що 04 жовтня 2013 року проведений запуск системи опалення по [ADDRESS], що стверджується актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2013-2014 рр. від 04 жовтня 2013 року. Згідно ч.1 ст.66 ЖК України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.66 ЖК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу УРСР, п. п. 7, 17, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, наймач та члени сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Згідно виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання, видане КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» від 15.09.2014р., відповідачі не проводили оплату за спожиту теплову енергію та гарячу воду з вересня 2012 року, внаслідок чого, виникла заборгованість у розмірі 7441,36 грн. 14.04.2014р. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» направило на адресу відповідачів письмове попередження із пропозицією оплатити борг, однак сума заборгованості в установлений законом термін оплачена не була. Відповідно до квитанції від 05.11.2014року вбачається, що [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS] частково оплачено заборгованість перед позивачем. У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 543 ЦК України, передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, який підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved