Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Вінницькій міські електричні мережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11.06.2017 року, о 18:20 год. у м. Вінниці по вул. Бучми сталася ДТП за участі [PERSON], який керував транспортним засобом марки «ВАЗ»21121, д.н.з. [NUMBER]. Відповідач вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та спричинив своїми діями майнову шкоду. Внаслідок ДТП було збито електроопору повітряної лінії електропередач від ТП № 317 Л-4, яка знаходиться на балансі та є власністю позивача. 11.06.2017 року о 18год. 50 хв. Товариство отримало інформацію про те, що по вул. Бучми в м. Вінниці між будинками № 46 та № 48 збито залізобетонну опору, що було зафіксовано в рапорті чергового диспетчера. 11.06.2017 року з метою належного електропостачання споживачам м. Вінниці проведено роботи щодо його відновлення та встановлення залізобетонної опори. Вартість понесених витрат по виконанню робіт становила 7\~315, 60 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 60 від 2017 року та калькуляцією вартості виконаних робіт. 19.06.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію грошових коштів в сумі 7315, 60 грн. нарахованих за проведення відновлювальних робіт. 29.06.2017 року відповідач здійснив часткову оплату в сумі 2315, 60 грн., чим фактично визнав свій обовязок по оплаті майнової шкоди нанесеної позивачу. Згідно розрахунку залишок заборгованості майнової шкоди позивача складає 5000, 00 грн. Факт вчинення відповідачем адміністративного правопорушення та нанесення майнової шкоди визначено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2017 року по справі № 127/12787/17, якою відповідача визнано виним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 03.08.2017 року позивач направив вимогу №СО-51-2053 відповідачу щодо порушення терміну проведення оплати за пошкоджену електричну опору, однак відповідач шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в сумі 5000 грн. не оплатив, тому були порушенні законні інтереси позивача. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Вінницькій міські електричні мережі» майнову шкоду в сумі 5000, 00 грн. та 1762, 00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.06.2017 року, о 18:20 год. у м. Вінниці по вул. Бучми сталася ДТП за участі [PERSON], який керував транспортним засобом марки «ВАЗ»21121, д.н.з. [NUMBER]. Відповідач вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та спричинив своїми діями майнову шкоду. Факт вчинення відповідачем адміністративного правопорушення та нанесення майнової шкоди визначено постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2017 року по справі № 127/12787/17, якою відповідача визнано виним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с.14). Внаслідок ДТП було збито електроопору повітряної лінії електропередач від ТП № 317 Л-4, яка знаходиться на балансі та є власністю позивача. 11.06.2017 року о 18год. 50 хв. Товариство отримало інформацію про те, що по вул. Бучми в м. Вінниці між будинками № 46 та № 48 збито залізобетонну опору, що було зафіксовано в рапорті чергового диспетчера. 11.06.2017 року з метою належного електропостачання споживачам м. Вінниці проведено роботи щодо його відновлення та встановлення залізобетонної опори. Вартість понесених витрат по виконанню робіт становила 7 315, 60 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 60 від 2017 року та калькуляцією вартості виконаних робіт (а.с. 6-8). 19.06.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію грошових коштів в сумі 7315, 60 грн. нарахованих за проведення відновлювальних робіт. 29.06.2017 року відповідач здійснив часткову оплату в сумі 2315, 60 грн., чим фактично визнав свій обовязок по оплаті майнової шкоди нанесеної позивачу (а.с.9). 03.08.2017 року позивач направив вимогу №СО-51-2053 відповідачу щодо порушення терміну проведення оплати за пошкоджену електричну опору, однак відповідач шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в сумі 5000 грн. не оплатив (а.с.15). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 78, 79 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно дост. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. За загальним правилом відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, проводиться особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, ордени тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст. 1178 ЦК України). Згідно пунктів 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першоїстатті 1187 ЦКджерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 ПДР України). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок пошкодження електроопори в сумі 5000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762, 00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved