Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2014 року близько 11 години на перехресті вулиць Густинська - Боброва в м.Прилуках трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перетинаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул.Густинська з боку вул.Гірняка в м.Прилуках, порушивши таким чином вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. Винним в дорожньо-транспортній пригоді відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року визнано [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивачка, будучи пасажиркою автомобіля [NUMBER] отримала тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта з частковим ушкодженням зв»язкового апарату, забою груднини, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я. Оскільки, ПАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки», яка є власником автомобіля [NUMBER], з якою [PERSON] перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди у трудових відносинах, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «АСК «ІНГО України» за завдану шкоду життю, здоров»ю та майну третіх осіб, заподіяну під час керування вищезгаданим автомобілем будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, позивачкою і подано позов про відшкодування шкоди, заподіяної її життю та здоров»ю та стягнення з ПАТ «АСК «ІНГО України» 2859,08 грн. витрат на лікування, обстеження та пальне; 50 000 грн. моральної шкоди та 243,60 грн. сплаченого судового збору. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилися, проте згідно з письмовою заявою просять суд розглядати справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т. - Прилуки»у судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без участі його представника. Представник відповідача ПАТ «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО України» у судове засідання також не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без участі його представника. Щодо заявлених уточнених позовних вимог заперечує та просить відмовити суд в їх задоволенні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте надіслав заяву, згідно з якою просить суд розглядати справу без його участі. Щодо заявлених уточнених позовних вимог покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 13 серпня 2014 року близько 11 години на перехресті вулиць Густинська - Боброва в м.Прилуках трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перетинаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул.Густинська з боку вул.Гірняка в м.Прилуках, порушивши таким чином вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року у адміністративному провадженні №3/742/1169/14 (єдиний унікальний №742/4411/14), винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] та застосовано до нього стягнення, передбачене за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Постанова суду порушником не оскаржувалась та набрала законної сили 07 жовтня 2014 року (а.с.7). У відповідності до копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року у цивільному провадженні №2/742/1743/14 (єдиний унікальний №742/4996/14) задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «АСК «ІНГО Україна». Стягнуто з ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь [PERSON] 41057 грн. 03 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 920 грн. в рахунок витрат за проведення автотранспортної товарознавчого дослідження, 410 грн. 57 коп. сплаченого судового збору, а всього 42387 грн. 60 коп. Згідно копії даного рішення, власником автомобіля [NUMBER] є ПАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки», керування яким на законних підставах здійснював [PERSON], який на час скоєння ДТП перебував із даною компанією у трудових відносинах. Відповідно до копії полісу №АІ/0746318 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 20 червня 2014 року ПАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т Прилуки» та ПАТ «Акціонерна Страхова Компанія «ІНГО Україна» уклали договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 20 червня 2014 року до 19 червня 2015 включно. За даним полісом застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та майну треті осіб, заподіяну під час керування автомобілем [NUMBER] будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Ліміт відповідальності страховика, 100000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю (на одного потерпілого) та 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну, при нульовій франшизі. Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження від 17 вересня 2014 року, в наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримала пасажирка автомобіля [NUMBER] [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта з частковим пошкодженням зв»язкового апарату, забою груднини, які згідно висновку судово-медичної експертизи №405 від 08 вересня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я (а.с.5-6). Статтею 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1. ст.22 даного Закону встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.23 Закону, шкодою, заподіяної життю та здоров»ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов»язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов»язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Згідно п.24.1. ст.24 даного Закону, у зв»язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов»язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров»я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров»я (абз.3 п.24.1 ст.24 Закону). У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, ч.1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.\~ Таким чином, враховуючи те, що третя особа в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала в трудових правовідносинах з юридичною особою і була її працівником, та керувала транспортним засобом в силу своїх трудових обовязків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини працівника, з підстав передбачених ст. ст. 1172, 1187 ЦК України, несе виключно юридична особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки.\~ У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).\~\~\~\~\~ Таким чином, у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України, ст. ст. 22-24, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» та на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова компанія зобовязана відшкодувати особі шкоду, заподіяну життю та здоров»ю потерпілого. Згідно оригіналів чеків наданих позивачкою на підтвердження витрат у зв»язку з лікуванням від ДТП, яка сталася 13 серпня 2014 року, судом приймаються до уваги чеки про витрати позивачки саме на лікарські засоби на загальну суму 2181,88 грн. Суми ж витрачені на пальне та гігієнічні засоби (чек від 17.08.2014 та від 18.08.2014, а.с.32), суд не бере до уваги як такі, що не можуть бути підтвердженням витрат, пов»язаних з лікуванням позивачки. При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача ПАТ «АСК«ІНГО України» про те, що у порушення п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] у встановленому порядку не зверталася до страхової компанії, що згідно до ст.37 вказаного Закону є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Статтею 35 вказаного Закону визначено порядок звернення особи, яка має право на відшкодування такої шкоди до страховика з метою її компенсації, проте даною нормою не передбачена можливість відмови у виплаті страхового відшкодування страховиком з підстави несвоєчасного звернення такою особою. Виключний перелік підстав, за яких така шкода не відшкодовується визначений ст.32 вищевказаного Закону, якою також не передбачена вказана підстава відмови у виплаті страхового відшкодування. Оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 13 серпня 2014 року близько 11 години на перехресті вулиць Густинська - Боброва в м.Прилуках трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], перетинаючи перехрестя на заборонений сигнал світлофора здійснив зіткнення із автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], та згідно з постановою Прилуцького міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, та застраховано цивільно правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та майну треті осіб, заподіяну під час керування автомобілем [NUMBER] будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, то страхове відшкодування [PERSON] підлягає стягненню з ПАТ «АСК «ІНГО України» в розмірі 2181,88 грн. Крім того, у відповідності до ст.26-1 Закону, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров»я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. При вирішенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг душевних страждань яких зазнала позивачка внаслідок ушкодження здоров»я під час дорожньо-транспортної пригоди, і вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди частково, а саме в розмірі 2000 грн., в іншій же частині позову щодо стягнення моральної шкоди відмовити Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial