Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивачка уточнюючи позовні вимоги просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 серпня 2016 року, видане приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2228 на ім'я [PERSON] - спадкоємцю померлого [INFO] [PERSON], щодо 1/2 частини спадкового майна, яке складається з земельної ділянки площею 4.5998 га., розташованої на території Вознесенської сільської ради, Мелітопольського району Запорізької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76, виданого Мелітопольською райдержадміністрацією Запорізької області 19 квітня 2004 року, кадастровий номер [NUMBER]. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], на ? частину земельної ділянки площею 4.5998 га., розташованої на території Вознесенської сільської ради, Мелітопольського району Запорізької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76, виданого Мелітопольською райдержадміністрацією Запорізької області 19 квітня 2004 року, кадастровий номер [NUMBER] посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 4.5998 га., розташованої на території Вознесенської сільської ради, Мелітопольського району Запорізької області, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76, виданого Мелітопольською райдержадміністрацією Запорізької області 19 квітня 2004 року, кадастровий номер [NUMBER]. Після його смерті спадкоємцями першої черги є вона та дружина померлого [PERSON] Оскільки про смерть батька вона дізналася лише 27 вересня 2016 року, так як проживала в м. Києві, то не встигла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк та була змушена звернутися до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 04.05.2017 їй було поновлено строк для прийняття спадщини та надано додатково три місяці. Між тим зазначене рішення було скасовано апеляційним судом за апеляційною скаргою відповідачки. Однак, постановою Верховного суду від 11 квітня 2018 року за результатами розгляду її касаційної скарги було скасовано рішення апеляційного суду, а рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 04.05.2017 залишено без змін. Отримавши рішення касаційної інстанції 31.05.2018 вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Земенкової Ю.А., однак постановою від 02.06.2018 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із тим, що свідоцтво про право на спадщину було видано [PERSON], та роз'яснено право на звернення до суду із вказаним позово Позивачка та її представник - адвоката [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився. Від представника позивачки - адвоката [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, на позові наполягає. В передостанньому судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позов визнає. В передостанньому судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти того, щоб було визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 серпня 2016 року, видане приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою\~Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2228 на її ім'я після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], щодо 1/2 частини спадкового майна, яке складається з земельної ділянки площею 4.5998 га., розташованої на території Вознесенської сільської ради, Мелітопольського району Запорізької області, та щоб було визнано право власності на цю частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом за позивачкою. Представник третьої особи Воробйова К.О. в останнє судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить розглянути справу на розсуд суду на підставі наявних у справі доказів. В передостанньому судовому засіданні вирішення питання залишила на розсуд суду. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 серпня 2018 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Суд, вислухавши представника позивачки, відповідачку, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. Позивачка народилася [INFO] та її батьком є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. /а.с. 6/ 26.02.1993 позивачка уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. /а.с.8/. 01.06.1999 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що зроблено актовий запис № 150, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. /а.с.7/. 29.04.2015 позивачка уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації якого їй присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. /а.с.9/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4,6998 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 19.04.2004 за № 76. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.05.2017 було задоволено позовні вимоги [PERSON], визначено додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. /а.с.14-15/ Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15.08.2017 була задоволена апеляційна скарга [PERSON], рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.05.2017 скасовано та ухвалено нове рішення яким в задоволені позову [PERSON] до [PERSON], третя особа: відділ Державної реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини відмовлено. /а.с.16-18/ Постановою Верховного Суду від 11.04.2018 було задоволено касаційну скаргу [PERSON], рішення апеляційного суду Запорізької області від 15.08.2017 скасовано, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.05.2017 залишено без змін /а.с.19-22/. 02.06.2018 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Земенкової Ю.А. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Відповідно до спадкової справи № 19/2016 заведеної 22 липня 2016 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А., 17.08.2016 дружині померлого [PERSON] - [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з: земельної ділянки площею 4,6998 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 19.04.2004 за № 76 /а.с.75/. 02.06.2018 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Земенковою Ю.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,6998 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], було видано раніше [PERSON], як дружині померлого [PERSON], за її заявою поданою у шестимісячний строк /а.с.13/. Таким чином, за відповідачкою зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,6998 га, розташовану за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна /а.с. 78-80/. Відповідно до вимог ст.ст.1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.ст. 1222,1223,1233 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.1268, ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1267 ЦК України, якою встановлено розмір частки у спадщини за законом, передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина, відповідачка по справі [PERSON], та донька померлого позивачка - [PERSON] Позивачка та відповідачка прийняли спадщину відповідно до вимог закону. Отже, з урахуванням положень ст.1241 ЦК України за наявності двох спадкоємців за законом після смерті [PERSON] відповідачці, належить 1/2 частка спадкового майна, що в даному випадку відповідно до заявлених позовних вимог складається з ? частини земельної ділянки площею 4,6998 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до вимог п.п. 1.2 п.1 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якою регулюється порядок видачі свідоцтва про право на спадщину, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Проте, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] нотаріусом не було виявлено повне коло спадкоємців, а відповідачка при наданні заяви про прийняття спадщини зазначила про відсутність інших спадкоємців крім неї, а тому остання отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку в цілому. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] успадкували спадкове майно в рівних частинах, отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на всю земельну ділянку площею 4,6998 га, порушує спадкові права позивачки. Враховуючи, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON], тому вимоги про визнання частково недійсним оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню пропорційно належній [PERSON] частки. З урахуванням фактичних обставин встановлених в судовому засіданні щодо кола спадкоємців за законом після смерті [PERSON] позивачка має право на 1/2 частку спадкового майна. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що отримання відповідачкою свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в цілому порушує спадкові права позивачки, також враховуючи визнання відповідачкою позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та визнання оспорюваного свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним, визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 4.5998 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, Вознесенська сільська рада, кадастровий номер [NUMBER].

Outcome: approved