Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з даним позовом\~ мотивуючи\~ тим, що [INFO] померла їхня прабаба [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0155195. Після смерті останньої спадщину прийняла її дочка (баба позивачок) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем за заповітом, але юридично не оформила і померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син (батько позивачок) [PERSON] шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, будучи спадкоємцем першої черги за законом і отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, що належало особисто [PERSON] та [INFO] помер. Вони прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до органів нотаріату, будучи спадкоємцями першої черги за законом. Однак нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай), так як оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був втрачений. Крім того, у вище зазначеному сертифікаті ім`я та по батькові спадкодавця невірно зазначене « [PERSON] » замість вірного «Олена Іллінічна», яке зазначене у свідоцтві про смерть та не підтверджуються родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) в графі мати значиться « [PERSON] » (в російському варіанті), а в Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , вказано, що її матір`ю є « [PERSON] », у зв`язку з чим просили встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] , факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а також визнати за кожною право на Ѕ частину земельної частки (пай) в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позові. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою. Представник відповідача Буринської міської ради належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами. Представник третьої особи Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо підтвердили, що покійна [PERSON] , яка проживала в с. Олександрівка Буринського району Сумської області, є матір`ю покійної [PERSON] .. Вони спільно проживали та мали спільний побут, вели спільне господарство, [PERSON] здійснила поховання матері. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд\~ приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла прабаба позивачок [PERSON] , яка мешкала в с. Олександрівка, Буринського району, Сумської області, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі,\~ право на земельну частку (пай),\~ яка перебувала у колективній власності\~ САПТЗТ «Олександрівське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено\~ сертифікатом серії СМ №0155195, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , листом відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, копією Державного акта на право колективної власності на землю з додатком №1 та інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю) (а.с.14, 15, 17-20). Спадщину після смерті останньої прийняла її дочка (баба позивачок) [PERSON] \~ фактично вступивши в управління\~ та володіння спадковим майном згідно вимог ст.534, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем за заповітом, але юридично не оформила і померла [INFO] , що вбачається з довідки Олександрівської сільської ради, копії свідоцтва про одруження, копії заповіту посвідченого 19.05.1998 року секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради народних депутатів Буринського району Сумської області та зареєстрованого в реєстрі за №18, копії свідоцтва смерть [PERSON] (а.с.21, 24-26). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син (батько позивачок) [PERSON] \~відповідно до положень відповідно до\~ч.3\~ст.\~1268\~ЦК України,\~оскільки \~на день\~смерті постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~і протягом\~строку,\~встановленого ст.1270\~цього Кодексу,\~не заявив\~про відмову\~від неї,\~входячи до\~кола спадкоємців першої черги за законом та на частину спадкового майна, яке належало особисто [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, і помер [INFO] , що вбачається з довідки Олександрівської сільської ради, копії свідоцтва про народження [PERSON] , копії свідоцтва смерть [PERSON] , копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копії спадкової справи №71/2016 (а.с.27-29, 32, 57-79). Після смерті [PERSON] також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі,\~ право на вищевказану земельну частку (пай), яке належало [PERSON] , яку прийняли [PERSON] та [PERSON] - позивачки по справі, подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, будучи спадкоємцями за законом, що підтверджується копіями паспортів позивачок, копіями свідоцтв про народження позивачок, копіями свідоцтв про укладення шлюбу позивачок, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копіями спадкових справ (а.с.8-13, 31,103-126). Разом з тим, позивачки не спроможні отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, оскільки сертифікат виданий на ім`я « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я, по батькові останньої зазначені як « [PERSON] » та оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу був спадкодавцем втрачений, а дублікат отримати вони також не можуть, у зв`язку із змінами в законодавстві та смертю спадкодавця, що вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] , листів відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000014, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Олександрівське» 06.07.1995 року, інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю) та листа приватного нотаріуса Анохіна О. (а.с.14-20, 34). Разом з тим право [PERSON] на вказану земельну частку (пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу\~ від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95. Зокрема, згідно п.2\~\~ Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай)\~ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України (\~ 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи колишнім членом КСП, пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000014, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Олександрівське» 06.07.1995 року і їй\~ вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий, про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №195, але оригінал цього правовстановлюючого документу був втрачений (а.с.16-20). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При цьому, у ході формування списків осіб, які мали право на земельну частку (пай), ім`я та по батькові останньої було помилково записано « [PERSON] ». Між тим, факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) саме [PERSON] , повністю підтверджений дослідженими доказами. Зокрема, як вбачається з повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в с. Олександрівка, Буринський район, Сумська область (а.с.14). Згідно довідки виданої 04.03.2019 року №97 Олександрівським старостинським округом Буринського району Сумської області [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та постійно проживала в с. Олександрівка Буринського району Сумської області (а.с.21). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає ім`я та по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] », в даному випадку, ідентичними. Крім того, позивачки також не спроможні належними чином оформити свої спадкові права через неможливість підтвердження родинних відносин між їх прабабою [PERSON] та бабою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), оскільки у посвідці про народження останньої в графі мати значиться « [PERSON] » (в російському варіанті), а в Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00022436260 від 25.03.2019 р. [PERSON] , вказано, що її матір`ю є « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та копії свідоцтва про одруження (а.с.22-24). Між тим, родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , щодо їх кровної спорідненості, повністю підтверджені матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] народилася « [PERSON] » (в російському варіанті) і її батьком записаний « [PERSON] » (в російському варіанті), матір`ю « [PERSON] » (в російському варіанті) (а.с.22). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00022436260 від 25.03.2019 р. [PERSON] народилася [INFO] і її батьком записаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (а.с.23). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] .. Таким чином, провівши системний аналіз зазначених норм права, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовної заяви позивачок та наявність підстав для її задоволення.

Outcome: approved