Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка після уточнення позовних вимог просить суд ухвалити рішення про надання дозволу малолітній [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїздів з України без згоди батька - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачка послалася на таке: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2014 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею. Через непорозуміння, різні характери та погляди на життя подружжя втратило любов та повагу один до одного, на разі проживає окремо. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, більше того, постійно і безпідставно чинить перешкоди у побаченні дитини з її дідом та бабою, що проживають в Липецькій області, РФ, не даючи добровільно дозволу на виїзд дитини за кордон для спілкування та оздоровлення. Такі дії з боку відповідача шкодять інтересам дитини та не сприяють її всебічному та гармонійному розвитку, що вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Враховуючи вказане, позивачка просить надати їй дозвіл на виїзд дитини за кордон, а саме, у Російську Федерацію, без дозволу (згоди) батька дитини в період з дати набрання рішенням чинності до 01.02.2018 року терміном, що не перевищує 30 днів. А також надати їй дозвіл без згоди батька дитини оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до Російської Федерації у вказаний період. Позивачка в судове засідання не прибула, проте, надала письмову заяву про розгляд справи без її кчасті, на позові наполягає, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце, день і час слухання по справі повідомлений належним чином, причини неявки не пояснив, судові заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі, з росив позов задовольнити. Тому, суд, отримавши згоду позивачки, розглядає справу заочно без участі відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши уточнену позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2014 року (а.с.21). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (а.с.22). Згідно Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» виїзд дитини за кордон можливий тільки за згодою обох батьків або на підставі рішення суду. Згоду батька позивач отримати не має можливості, тому що з відповідачем втрачений зв'язок. У зв'язку із чим, позивач протягом декількох років не може поїхати на відпочинок за кордон разом з дитиною на оздоровлення. Щоб мати можливість разом з дитиною виїжджати за кордон на оздоровлення дитини та побачення з дідом та бабою, позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»: «Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби в самостійному виїзді неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з положень СК України зокрема, ст. 150 СК України: «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнюють сімейні стосунки та розширюють кругозір дитини. З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що тимчасові поїздки за кордон позивачки та її дитини - є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком. Відповідач не цікавиться дитиною, ухиляється від участі в її розвитку та вихованні. Таким чином, суд вважає, що безвідповідальне відношення батька до доньки не може бути перешкодою для вивозу дитини за кордон у супроводі матері.

Outcome: approved