Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений 16.08.2013 року, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2013 року. Шлюбні стосунки сторони припинили через втрату взаємопорозуміння, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Відповідач є батьком дитини, у зв'язку з чим зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим позивачка просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитини повноліття. Крім цього, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10), у зв'язку з чим має нести обов'язок з утримання дитини. Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.13). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини і відповідача, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач повинен надавати допомогу позивачці на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та надавати допомогу позивачці на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Таким чином суд вважає, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини є законними, обґрунтованими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір справляється за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У зв'язку із чим, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved