Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03 серпня 2002 року у виконавчому комітеті Чорнопільської сільської ради Білогірського району Автономної Республіки Крим, актовий запис №03. Під час шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Просить шлюб укладений між ними розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася від неї до суду надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, оскільки в наданий судом тримісячний термін на примирення вони з відповідачем не примирилися. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча судом належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи про причини неявки суд не повідом. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 03 серпня 2002 року у виконавчому комітеті Чорнопільської сільської ради Білогірського району Автономної Республіки Крим, актовий запис №03/а.с.6/. Під час шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначене положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ч.3 статті 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, оскільки в наданий судом строк на примирення сторони не примирилися, отже їхня сім`я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved