Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивачка у вересні 2017 року звернулася в суд з позовом до Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області про визнання незаконними рішення №312 від 14 червня 2016 року «Про відмову в погодженні надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», та рішення №742 від 25 квітня 2017 року «Про відмову в передачі земельної ділянки у власність», визнання права власності на земельну ділянку площею 5,5918 га під господарськими будівлями, яка знаходиться на території Золотопотіцької селищної ради, мотивуючи тим, що до неї перейшло право власності на спірну земельну ділянку разом з набуттям права власності на будівлі, розміщені на цій земельній ділянці, однак Золотопотіцька селищна рада незаконно відмовляє їй в оформленні права власності на земельну ділянку, не визнає її право власності на земельну ділянку, чим порушує її права на землю. За клопотанням позивачки до початку зясування обставин у справі залучено до участі у справі Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області як співвідповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що позивачка була співвласником майна селянської спілки «Хлібороб». Вартість її частки в пайовому фонді майна становила 727632 (сімсот двадцять сім тисяч шістсот тридцять дві) гривні або 29,52%, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай - майновим сертифікатом, серії ТР-111, №017248, дублікат якого №023256 виданий Сновидівською сільською радою 29 грудня 2009 року.Відповідно до рішення загальних зборів співвласників майнових паїв селянської спілки «Хлібороб» від 07.09.2008 р. [PERSON] на її розмір пайового фонду було виділено майно в натурі, в тому числі, будівлю механічної майстерні, будівлі гаражів, споруду холодний гараж, будівлю продовольчого складу, будівлю контори, будівлю диспетчерської, будівлю комори зі спорудою критого току, будівлю двох корівників, будівлю прохідної, будівлю контрольно-пропускного пункту, споруди металевих навісів, споруду стоянки транспортного парку, споруду - криницю, споруду санвузла (туалету), споруду свердловини, споруду водонапірної башти, споруду електропідстанції, споруду цегляної огорожі, споруду зерносушки. Вказані будівлі і споруди були передані позивачці відповідно до актів №№30-37 від 18 вересня 2008р., копії яких долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.Право власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна у вигляді будівель та споруд позивачкою було зареєстровано у встановленому законом порядку в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24 лютого 2009р. на підставі рішення виконавчого комітету Сновидівської сільської ради від 25.01.2009р. №07, що підтверджується свідоцтвами про прав власності на нерухоме майно, в тому числі,свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю корівника №1, А, 998,4 кв. м від 24.02.2009р., серії САС №000398,свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю корівника №2, А, 994,1 кв. м від 24.02. 2009р., серії САС №000399,свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю контори, А, 552,1 кв. м від 24 лютого 2009р., серії САС №000400,свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю механічну майстерню, А, 769 кв. м, приміщення гаражів, Б, 764,9 кв. м від 24.02.2009р., серії САС №000401,свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю комори з критим током, А, 27638 кв. м, зерносушку, Б, 133,7 кв. м, зерносушку, В, 140,2 кв. м від 24 лютого 2009р. серії САС №000402, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю А, 62.0 кв. м, будівлю Б, 177.0 кв. м, піднавіс, В, 525.7 кв. м, піднавіс Г, 863.0 кв. м, піднавіс, Д, 707.9 кв. м, піднавіс, Е, 379.4 кв. м; піднавіс, Є, 384.9 кв. м; піднавіс, Ж, 277.5 кв. м; будівлю, 3, 216.0 кв. м; будівлю, І, 7.7 кв.м. від 24 лютого 2009р., серії САС №000403. Вищевказані будівлі і споруди розміщені на відповідних земельних ділянках, які раніше знаходилися в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки «Хлібороб» і належали до земель сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (колгоспний двір), що підтверджується відповідним державним актом на право колективної власності на землю, виданим 12 січня 2000 року селянській спілці «Хлібороб» та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №7, згідно якого вказаному підприємству було передано у колективну власність 927.4 га землі в межах згідно з планом, у тому числі і вищезазначені земельні ділянки, на яких знаходиться дані об'єкти нерухомого майна. Цей факт визнається відповідачем у справі Золотопотіцькою селищною радою згідно рішення від 14 червня 2016р. №312. Набуття позивачкою права власності на будівлі, споруди та землі (несільськогосподарських угідь) відбулося 24 лютого 2009 р., під час дії ст.120 ЗК України в редакції від № 997-V від 27.04.2007, що діяла до 05 листопада 2009 р., та ст.377 ЦК України в редакції від 16.01.2003 р., яка набрала чинності 01.01.2004 р.Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній переходить до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).Таким чином, ст.120 ЗК України (у редакції, що діяла на момент набуття права власності на будівлі та споруди), передбачала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Така угода була укладена позивачем при набутті права власності на будівлі та споруди відповідно до вимог ст.120 ЗК України. В той же час ст.377 ЦК України передбачала автоматичний перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю.З огляду на вищезазначене, перехід права власності на несільськогосподарські угіддя (як в порядку правонаступництва, так і при відчуженні будівель та споруд) не суперечить мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення (п.15 Розділу X «Перехідні положення» ЗК України), оскільки і буквальне, і цільове тлумачення положень про мораторій вказує, що він не поширюється на випадки відчуження землі разом з будівлями, які регулюються спеціальними нормами законодавства (ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України), що мають пріоритет застосування до спірних правовідносин, ніж загальні норми.Наведеної вище правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах зі спорів, що виникають з земельних правовідносин (постанови ВСУ від 20.06.2006 р. у справі № 3/268 та від 31.10.2006 р. у справі № 387/13-05). На момент набуття права власності на будівлі та споруди - 24 лютого 2009р., право власності на них перейшло до позивачки разом із земельними ділянками, розташованими під ними та призначеними для їх обслуговування.Чинним законодавством не передбачено перехід земельної ділянки, на якій розташована будівля (споруда), до комунальної чи державної власності або до особи, яка не є власником (покупцем) цієї будівлі (споруди). Імперативні норми ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України не допускають порушення принципу наслідування долі будівлі (споруди) земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля (споруда). Представники відповідача Золотопотіцької селищної ради Бучацького району позов не визнали, суду пояснили, що 07 червня 2016 року до Золотопотіцької селищної ради надійшла заява [PERSON] про погодження дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,50 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по вулиці Шкільна,50 села Сновидів. 14 червня 2016 року дану заяву обговорено на сесії Золотопотіцької селищної ради, про що винесено рішення №312, яким відмовлено у погодженні надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір), та попереджено [PERSON], що вона має право на земельну ділянку, на якій розташовані нежитлові приміщення, що належать їй на праві приватної власності, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 09 березня 2017 року до Золотопотіцької селищної ради надійшла заява [PERSON] про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,5918 га з передачею її у власність (цільове призначення, та місце розташування земельної ділянки не вказане). 25 квітня 2017 року дану заяву розглянто на сесії Золотопотіцької селищної ради, про що винесено рішення №742, яким відмовлено у задоволенні заяви з розясненням прав згідно ст.116,118,120,122 Земельного кодексу України. Так, відповідно до п.6 ст.118 Земельного кодексу України в заяві обовязково має бути вказане цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. Також додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що посвідчують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно ст.122 Земельного кодексу України селищна рада не є прямим розпорядником земель за межами населеного пункту. Тому громадяни повинні звертатись із заявою до управління Держгеокадастру в Тернопільській області, а управління, в свою чергу,

Outcome: partial