Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 103 06,12 грн., індекс інфляції 3 223,90 грн. та 3 % річних у розмірі 604,77 грн. Представник позивача Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує розглядати справу в порядку заочного розгляду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи цивільної справи, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідок адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області, наданих на запит Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим або знятим з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6), не значиться, відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданого розрахунку боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, наданого КП «Дніпроводоканал» ДМР, розмір заборгованості за період з 1999 року по березень 2018 року за адресою: [ADDRESS] , становить 10306,12 грн., індекс інфляції 3223,90 грн. та 3 % річних у розмірі 604,77 грн. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до вимог ст.1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб. Згідно положень ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» , суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Позивач у своєму позові вказує, що договір про надання відповідних комунальних послуг між ним та відповідачами не укладався, проте між КП «Дніпроводоканал» ДМР та [PERSON] встановились фактичні відносини з приводу надання таких послуг, абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В обґрунтування наявності фактичних відносин споживання своїх послуг відповідачем [PERSON] , позивач додає довідку про розрахунок заборгованості, з якого слідує, що на неї відкрито особовий рахунок [NUMBER] (а. с. 8), однак інших доказів того, що відповідач є споживачем питної води та/або послуг з водовідведення суду не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням встановлених судом обставин справи, відповідач [PERSON] за адресою надання позивачем комунальних послуг: [ADDRESS] , не зареєстрована, відповідач [PERSON] взагалі зареєстрованим або знятим з реєстрації за вказаною адресою не був. Відповідно до п.п. 6 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Таким чином, не встановлено той факт, що відповідачі по справі є споживачами комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , що надаються Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про що також представником позивача не надано відповідних доказів, в зв`язку з чим у задоволенні позову про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed