Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач, ПАТ «Альфа-Банк», у листопаді 2015 року, звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому прохає стягнути заборгованість за кредитним договором № 500953314 від 23 липня 2014 року у сумі 62549 гривень 45 копійок та судові витрати у сумі 1218 гривень (а.с. 2-3). В обґрунтування позовних вимог вказав, що на підставі укладеного кредитного договору № 500953314 від 23 липня 2014 року [PERSON] отримав кредит у сумі 41773 гривень 16 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з терміном повернення до 24 липня 2019 року. Відповідач зобовязувався погашати кредит, сплачувати відсотки за користуванням ним і комісію у терміни та на умовах, передбачених договором. Позивач свої зобовязання виконав, видавши [PERSON] кошти. Однак, відповідач своїх обовязків за угодою не виконує, так як кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитом та комісію за його обслуговування не сплачує. Внаслідок цього, станом на 24 жовтня 2015 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 62549 гривень 45 копійок, яку позивач прохає стягнути із [PERSON] разом із судовими витратами у сумі 1218 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином, звернувся до суду із письмовою заявою з проханням провести судове засідання за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 33). Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Пояснив, що уклав кредитний договір з метою здійснення ремонту у квартирі, так як на час його укладання мав дві роботи. Однак, згодом, його заробіток суттєво зменшився, а тому на сьогоднішній день не має фінансової можливості повернути кредитні кошти. Вислухавши відповідача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23 липня 2014 року банк та [PERSON] уклали кредитний договір № 500953314, згідно з яким позичальнику надано кредит у сумі 41773 гривень 16 копійок, зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 15,99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 24 жовтня 2015 року, за ним утворилася заборгованість у сумі 62549 гривень 45 копійок, яка складається з наступного: із заборгованості за кредитом у сумі 41773 гривні 16 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6533 гривні 64 копійок; заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 11842 гривні 65 копійок; штрафу у сумі 2400 гривень (а.с. 11). Судові витрати складають 1218 гривень (а.с.1). Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Банк уклав із [PERSON] кредитний договір. Позичальник умови договору належним чином не виконує. Внаслідок цього, право банка на повернення його власності кредитних коштів, відсотків, нарахованих за час користування ним та комісії за обслуговування кредиту, у встановлені у договорі строки, порушено, а тому підлягає захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості із [PERSON] і реалізував це право, звернувшись до суду. З цих підстав, позовні вимоги про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом у сумі 41773 гривні 16 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6533 гривні 64 копійок та заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 11842 гривні 65 копійок підлягають задоволенню. Однак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити суму нарахованого штрафу до 400 гривень, яка підлягає стягненню із відповідача. Понесені позивачем судові витрати також підлягають стягненню у сумі 1218 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial