Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5856 гривень та додаткові витрати на навчання у розмірі 3950 гривень, мотивуючи тим, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів та, що 23 лютого 2016 року її мати [PERSON] понесла витрати на оплату навчання. Представники позивачки позов підтримали, суду пояснили, що позивачка продовжує навчання, є студентом четвертого курсу Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету та студентом першого курсу Тернопільського вищого професійного училища сфери послуг та туризму. Відповідно до рішення Бучацького районного суду від 13 лютого 2014 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в користь позивачки у розмірі 1200 гривень щомісячно до припинення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. У звязку з нерегулярною сплатою відповідачем аліментів на утримання позивачки утворилась заборгованість в сумі 3600 гривень, а тому з відповідача слід стягнути пеню по даній заборгованості в сумі 5856 гривень за період з 01.09.2015 року по 30.11.2015 року. Окрім того, 23 лютого 2016 року мати позивачка - [PERSON] оплатила 3950 гривень за навчання позивачки. Оскільки мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, вони вважають, що ці витрати повинен був понести відповідач, а тому з нього слід стягнути додаткові витрати на навчання у розмірі 3950 гривень. Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він не має постійного місця роботи, а тому його доходи мінливі, у звязку з чим була допущена заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.09.2015 року по 30.11.2015 року. На даний час ця заборгованість ним повністю погашена. Оскільки мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, вважає, що додаткові витрати на навчання позивачки у розмірі 3950 гривень мають нести батьки дитини у рівних частинах, а тому згідний відшкодувати матері позивачки половину вказаної суми. Заслухавши пояснення представників позивачки та відповідача, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Позивачка є студентом четвертого курсу Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету та студентом першого курсу Тернопільського вищого професійного училища сфери послуг та туризму; Відповідач зобовязаний сплачувати в користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 11 грудня 2014 року до припинення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років; Станом на 26 лютого 2016 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3600 гривень за період з 01.09.2015 року по 30.11.2015 року; 23 лютого 2016 року мати позивачка - [PERSON] оплатила 3950 гривень за навчання позивачки в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обовязок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ст.549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це вид забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати божника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховуються на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з наступного: - 1200 гривень (заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2015 року) х 1% (пеня) х 30 (кількість днів у вересні) = 360 гривень; - 1200 гривень (заборгованість зі сплати аліментів за жовтень 2015 року) х 1% (пеня) х 31 (кількість днів у жовтні) = 372 гривні; - 1200 гривень (заборгованість зі сплати аліментів за листопад 2015 року) х 1% (пеня) х 30 (кількість днів у листопаді) = 360 гривень. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) складає 1092 гривні. Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5856 гривень, розрахунок якої подано позивачкою, і вважає, що позовну вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід задовольнити частково, у розмірі 1092 гривні. Статтею 185 СК України встановлено обовязок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ст.141 СК України мати, батькомають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Суд приходить до переконання, щовитрати матері позивачки - [PERSON] на оплату 3950 гривень за навчання позивачки в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму є додатковими витратами на дитину, що викликані розвитком здібностей дитини, в яких має брати участь відповідач, а тому, виходячи з принципу рівності обовязків батьків щодо дитини, позовну вимогу про стягнення 3950 гривень додаткових витрат на дитину слід задовольнити частково, у розмірі 1975 гривень.

Outcome: partial