overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у грудні 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та мали місце постійні сварки та конфлікти на побутовому рівні. Позивач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти із судовими повістками, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 19 грудня 2009 року. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З грудня 2014 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у жовтні 2013 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки відповідач залишив її з дітьми і перейшов жити до своїх батьків. Також позивачка просила залишити їй на виховання до досягнення повноліття їх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги позивачки визнав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 27 листопада 2004 року. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. З жовтня 2013 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітніх дітей подружжя слід визначити за їх фактичним місцем проживання, а саме - з їх матір»ю. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що у жовтні 2015 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та мали місце постійні сварки на побутовому рівні. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги позивача визнав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 25 листопада 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року шлюбні стосунки сторони припинили остаточно і поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що узимку 2008 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки відповідач сім'ю не утримував, ображав позивачку, між сторонами мали місце постійні сварки з побутових питань. Позивачка в судове засідання не з»явилась, була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача просила розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать телефонограма (а.с. 19) та конверти із судовими повістками, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 15 березня 2002 року. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З 2008 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх не вважають за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що у квітні 2013 року вони припинили шлюбні стосунки і ведення спільного господарства, оскільки постійно сварилися. Позивач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання рекомендованих листів суду із судовими повістками, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 14 лютого 2012 року. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З квітня 2013 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у квітні 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки відповідач недостатньо приділяв уваги сім'ї, не турбувався про неї, що призвело до непорозумінь та конфліктних ситуацій у побуті, втрати почуттів любові і поваги один до одного та взаємного відчуження. Судом сторонам надавався строк на примирення, але позивачка та відповідач не поновили шлюбні стосунки. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що під час строку на примирення сторони шлюбні стосунки не поновили. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 01 березня 2014 року. Від спільного життя подружжя не має неповнолітніх дітей. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З квітня 2014 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх позивачка не вважає за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у липні 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки з'ясувалося, що вони мають різні погляди на життя та принципи існування сім'ї. Відповідач переїхав жити до своїх батьків і з цього часу спільного господарства вони не ведуть. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача і поновлювати шлюбні стосунки не вважає за можливе. В судове засідання сторони не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність, відповідач також в своїй заяві вказав, що позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 11 вересня 2010 року. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. З липня 2014 року стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у листопаді 2013 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки позивачка з дитиною пішла від чоловіка жити до своїх батьків. В теперішній час у відповідача вже склалися фактичні шлюбні стосунки з іншою жінкою. Позивачка в судове засідання не прибула, була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги позивачки визнав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 20 грудня 2008 року. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. З листопада 2013 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме - з її матір'ю. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що у листопаді 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки відповідач тривалий час не працював, матеріальну сімю не забезпечував, зясувалося, що вони мають різні погляди на сімю. Позивач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача просив розглядати справу в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання рекомендованих листів суду із судовими повістками, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 01 вересня 2006 року. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. З листопада 2014 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у лютому 2014 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння та мали місце постійні сварки та конфлікти на побутовому рівні. В судове засідання сторони не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність, відповідач також в своїй заяві вказав, що позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 24 листопада 2007 року. Від спільного життя вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. З лютого 2014 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка [PERSON] посилаючись на те, що у лютому 2016 року вони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть і мешкають окремо, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні характери і світогляд. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги позивача визнав. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 13 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, а/з № 1082. Від спільного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року шлюбні стосунки сторони припинили остаточно і поновлювати їх позивач не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до свого чоловіка - [PERSON] посилаючись на те, що у серпні 2008 року вони припинили шлюбні стосунки, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, виявилася суттєва розбіжність характерів і наявність різних поглядів на життя та сім'ю. В судове засідання сторони не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність, відповідач також в своїй заяві вказав, що позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 01 липня 2006 року. Від спільного життя подружжя не має неповнолітніх дітей, але відповідач усиновив сина позивачки - [PERSON], [INFO]. Під час спільного життя між подружжям виникали постійні свари, що призвело до втрати взаєморозуміння. З серпня 2008 року шлюбні стосунки подружжя не підтримують, разом не проживають, поновлювати їх позивачка не вважає за можливе. Ці обставини визнані відповідачем і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 - 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved