Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилаються на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 15,65 кв.м., особовий рахунок: № [NUMBER] . Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017 р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. Оплата за надані послуги повинна здійснюватися споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зазначають, що відповідач своїх обов`язків не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, за період з 01.11.2017 року по 31.08.2021 року у сумі 6 475, 74 грн. За вказаний період МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до суду з позовною заявою не зверталось. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідач не відреагував, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Також вказують, що у відповідності до вимог ст.625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу втрати від інфляційних процесів в сумі 506,34 грн., три відсотки річних - 207,37 грн. та 2270 грн. судового збору. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, подала до суду разом із позовом заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] опалювальною площею 15,65 кв.м. Також МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було відкрито відповідачу особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Теплова енергія надавалась до помешкання відповідача протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно. За період часу з 01.11.2017 року по 31.08.2021 року відповідач користувався послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснював оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 6 475, 74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 269194178 від 05.08.2021, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , реєстраційний номер майна: 35713226 (а.с.7). Відповідно до даних Довідки ОСББ про склад сім`ї вих. № 35 від 20.02.2012 встановлено, що [PERSON] , [INFO] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Із розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2017 по 31.08.2021 заборгованість складає 6 475,74 грн. (а.с.9). Також суду надано розрахунок інфляційних та 3-х % річних, згідно ст. 625 ЦК України по вищенаведеній заборгованості, згідно якого інфляційні витрати становлять - 506,34 грн., а 3 % річних - 207,37 грн. (а.с.10). Також до позовної заяви долучено Договорів про надання послуг з централізованого опалення від 22.02.2017 року, укладений між сторонами, згідно якого встановлено, що [PERSON] підписавши цей договір погодилась на умови МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та зобов`язалася вчасно проводити оплату. Крім того, договором передбачено тарифи на послуги, порядок оплати та виконання зобов`язань сторонами (а.с. 11-12). Позивачем надсилалося повідомлення відповідачу, щодо добровільного погашення заборгованості (а.с.6,13). Відповідно до п.24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення…» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 - споживав може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п.6, ч.1, ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що Споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до пункту першого частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з пунктом третім частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, тому споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 643/5280/15-ц (провадження № 61-35750св18) та Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV, споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року № 2633 IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату Теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положенням ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги гуртуються на законі і підлягають до задоволення. Враховуючи вище викладене суд вважає, що з відповідача, необхідно стягнути на користь позивача Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення (надану теплову енергію) за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2017 по 31.08.2021 в розмірі 6 475,74 грн., інфляційні витрати- 506,34 грн. та 3 % річних - 207,37 грн. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved