Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач КП «Служба єдиного замовника» звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що основним наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Квартира не приватизована, знаходиться на балансі позивача. З 2011 року по теперішній час відповідач в квартирі не мешкає і його місцезнаходження не відомо, комунальні платежі не сплачує. Заяви від відповідача про продовження 6-місячного строку у звязку з відсутністю з поважних причин до КП «СЄЗ» не надходило. Враховуючи те, що відповідач більше шести місяців без поважних причин у зазначеній квартирі не проживає, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства за місцем своєї реєстрації, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило. Враховуючи позицію представника позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи стосовно відповідача у порядку заочного провадження, той факт, що відповідач неодноразово належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним дану справу розглянути за відсутності відповідача, заочно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що Устінов проживав у їх будинку, але більше 10 років вона його не бачила. Вона проживає в будинку з 1984 року. [PERSON] народився на 31 або на 34 кварталі, там жили його батьки. Потім квартиру кинули та переїхали у будинок до бабусі і дідуся. [PERSON] Ірина мешкала в Лозовій. На теперішній час вона померла. Коли [PERSON] було 18 або 19 років його забрали працівники міліції, де він зараз, їй невідомо. [PERSON] має заборгованість зі сплати комунальних послуг. Вона є старшою будинку і їй в ЖЕКу говорять, що по їх будинку існує велика заборгованість. У квартирі немає ванни, туалету, вікон та дверей. Через такий стан цієї квартири їх будинок скоро завалиться. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає в будинку з 1968 року. [PERSON] вона знає з дитинства. Їй відомо, що Устинов, будучи дорослим, відбував покарання у вязниці, більше 10 або 12 років вона його не бачила. У квартирі вибиті вікна, немає батарей, ванни, меблі відсутні. Квартира перебуває у такому стані, оскільки в ніхто не проживає. Їй невідомо, коли Установа вперше посадили у вязницю. [PERSON] вона не бачила жодного разу. Знає, що вона проживає у Лозовій. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) м. Мирноград Донецької області знаходиться на балансі позивача, є комунальною власністю Димитровської міської ради (а.с. 18-20). За даними КП «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради, даних щодо реєстрації права власності на вищезазначену квартиру немає (а.с. 6). У вказаній квартирі на підставі договору найма жилого приміщення в якості основного наймача зареєстрований [PERSON], на його імя відкритий особовий рахунок № 12812. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, платежі за послуги не сплачує, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ» про склад сімї, копією особового рахунку (а.с. 4-5). Згідно з актом, складеним 18.03.2016 р. Приватним підприємством «Домінант-Сервіс» в м. Димитров відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ([PERSON]) в м. Мирноград не проживає з 2011 року (а.с. 3). Вказані обставини та факт не проживання відповідача в квартирі за адресою: м. Мирноград Донецької області, вул. Абрамця, б. 5, кв. 9 без поважної причини, був підтверджений в судовому засіданні також поясненнями свідків. Незважаючи на доведеність у судовому засіданні факту не проживання відповідача у спірній квартирі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтею 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана як така, що втратила право користування житлом. Але, за умовами пункту 7 частини третьої статті 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім*ї понад шість місяців у випадках взяття особи під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання. Як встановлено з наданих суду даних Димитровським міським судом Донецької області від 21 вересня 2016 року та Мирноградським відділенням Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 5 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO] засуджувався тричі: 28 лютого 2008 року і 2 вересня 2009 року Димитровським міським судом Донецької області, 23 травня 2013 року Близнюковським районним судом Харківської області. За зазначеними вироками судів відбував покарання в установах пенітенціарної системи у період з 23 грудня 2009 року до 21 серпня 2012 року та з 10 серпня 2013 року до 4 травня 2016 року (а.с. 42, 46-47), тобто у цей період відповідач не мав фізичної можливості перебувати за місцем своєї реєстрації і у зазначений період суд не може визнати відсутність його за місцем реєстрації без поважних причин. З урахуванням цих, встановлених в судовому засіданні обставин, дати звернення позивача до суду з цим питанням, суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на підставах, визначених статтею 71 Житлового кодексу України, тому судом задоволені бути не можуть. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: dismissed