Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.04.2010 року в Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 6. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO] Після народження дитини взаємини позивачки та відповідача погіршилися. Спільне сімейне життя не склалось із-за різних поглядів на життя, ведення спільного господарства. Між позивачкою та відповідачем немає взаєморозуміння та поваги. З кінця грудня 2015 року не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, іі вже не зберегти, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Питання поділу спільного майна в даний час не ставиться. А тому позивачка звернулася до суду та просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 551,20 гривень. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує повністю, просить задоволити. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували 24.04.2010 року в Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що після народження дитини взаємини позивачки та відповідача погіршилися. Спільне сімейне життя не склалось із-за різних поглядів на життя, ведення спільного господарства. Між позивачкою та відповідачем немає взаєморозуміння та поваги. З кінця грудня 2015 року не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивачки від 28.03.2016 р. вбачається, що вона остаточно визначилася та збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 28.03.2016 року вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А відтак, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». А тому, суд прийшов до переконання, що позивачці після розірвання шлюбу слід відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім'я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 551,20 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, суд прийшов до переконання стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтверджені судові витрати в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved