Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Білгород-Дністровська місцева прокуратура, служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та просить суд: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20.09.2019 року справа № 495/963/19 позбавлено батьківських прав батька [PERSON] , [INFO] , та відмовлено в позбавленні матері [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . На підставі цього за клопотанням Руськоіванівської сільської ради від 08.11.2019 року № 501 та листа служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 11.11.2019 року № 01-13/1060 малолітню [PERSON] , [INFO] , було повернено з Центру соціально-психологічної реабілітації дітей до біологічної родини 11.12.2019 року. З лютого 2020 року відповідач [PERSON] знову перестала виконувати батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , а саме: вживаючи постійно спиртні напої, не займалась моральним та духовним розвитком дитини, не цікавилась навчанням дитини в школі, а також недостатньо забезпечувала фізіологічні потреби дитини, в результаті чого поведінка дитини та відвідування нею школи погіршилась. Стан виконання матір`ю своїх обов`язків було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради від 26.02.2020 року та прийнято рішення № 05/2020 зобов`язати [PERSON] , привести у відповідність до санітарних вимог житло в 30-ти денний термін, вести здоровий спосіб життя без вживання алкогольних напоїв, посилити контроль за поведінкою дитини в навчальному закладі та належним чином виконувати батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Але, відповідачем вищезазначене рішення не виконувалось, на зауваження сільського голови, уповноваженої особи, дільничного інспектора національної поліції, фахівців служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не звертала уваги та продовжувала вести аморальний спосіб життя. 08 квітня 2020 року відповідач (мати дитини) [PERSON] , повернувшись разом із співмешканцем [PERSON] із сусіднього села додому, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, застосували до дитини фізичне насильство, а саме, побили та прив`язали її металевими ланцюгами за руку та ногу до ліжка, з метою запобігти втечі дитини, крім того залишивши дитину протягом дня без їжі. Під час відвідання сім`ї, дитину було знайдено на ліжку на неї був брудний одяг, ланцюги були закріплені на тілі дитини, вона мала заляканий вигляд (акт обстеження умов проживання від 09.04.2020). Згідно проведення оцінки рівня безпеки дитини проведеної спеціалістом служби у справах дітей, інспектором ЮПСП Білгород-Дністровського ВП, директором Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, сільським головою 08.04.2020 року висновок щодо рівня безпеки дитини - дуже небезпечно (негайне відібрання дитини у батьків). У зв`язку із загрозою здоров`ю та життю дитини органом опіки та піклування здійснена організація соціального захисту дитини, а саме, влаштовано до Старокозацької ЦРЛ з метою медичного обстеження, де було з`ясовано, та дитиною усно підтверджено, нанесення тілесних ушкоджень матір`ю дитини. Згідно виписного епікризу лікаря Старокозацької лікарні [PERSON] № 716/191 від 09.04.2020 року: «забій м`яких тканин лівого колінного суглоба. Садна лівого та правого зап`ястя». Згідно з постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області Хоменко І.І. від 10.04.2020 р. призначена судово-медична експертиза. Рішенням виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради від 09.04.2020 року № 09/2020 відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дитини. Наразі по вищезазначеному факту згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12020160240000600 (дата реєстрації 09.04.2020 року) відкрито провадження за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України. На даний час малолітня дитина згідно направлення служби у справах дітей від 09.04.2020 року 01-19/374 влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Наказом служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 09.04.2020 року № 13 малолітню дитину [PERSON] , 28.02.2009 року взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Відповідно до довідки Руськоіванівської сільської ради від 13.04.2020 року № 112 Руськоіванівської сільської ради, дитина разом з матір`ю проживала на території сільської ради з лютого 2017 року. Згідно характеристики Руськоіванівської сільської ради від 09.04.2020 року № 103 [PERSON] проживає зі співмешканцем [PERSON] в його будинку. Власного житла не має. Працює по найму. Вживає спиртні напої. Сім`я [PERSON] з 2017 року перебуває на обліку сімей які опинились в складних життєвих обставинах в Білгород-Дністровському районному центрі соціальних служб для сім`ї дітей та молоді. Крім того, згідно заяви матері [PERSON] від 25.05.2009 року та розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 07.07.2009 № 1004/А-2009 дитина [PERSON] , [INFO] , була влаштована на повне державне забезпечення та перебувала в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини. За дорученням в.о. голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації № Д/01-5 від 22.08.2016 року була переведена до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в будинку дитини. Вибула з центру соціально-психологічної реабілітації дітей до біологічної родини 07.02.2017 року Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у відсутності позивача, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток про час, дату та місце судового розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Кучеров С.О. не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути дану справу за його відсутності. Позов просив задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Білгород-Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] не з`явився. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення суду. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА Коростенська О.В. не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 17.04.2020 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.06.2020 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач відзиву не надав. Враховуючи дані обставини, а також позицію позивача, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 07.07.2009 № 1004/А-2009 за заявою матері [PERSON] від 25.05.2009 року дитина [PERSON] , [INFO] , була влаштована на повне державне забезпечення та перебувала в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини (а.с. 36). За дорученням в.о. голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації № Д/01-5 від 22.08.2016 року була переведена до центру соціально-психологічної реабілітації дітей у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в будинку дитини (а.с. 38). 06.02.2017 року службою у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації надано згоду на повернення 07.02.2017 року малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 29.08.2016 року, в біологічну родину до матері [PERSON] [INFO] , на виховання та спільне проживання, оскільки мати виконала всі рекомендації по влаштуванню житлово-побутових умов та зобов`язується сумлінніше виконувати свої батьківські обов`язки (а.с. 39). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2019 року позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Руськоіванівської сільської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] було відмовлено (а.с. 9-12). У зв`язку із тим, що виконавчим комітетом Руськоіванівської сільської ради було встановлено, що [PERSON] неналежно виконуються свої батьківські обов`язки, а саме, вона недостатньо приділяє увагу вихованню своїй малолітній доньці, мати вживає алкогольні напої, житло не відповідає санітарним вимогам, дівчинка має зауваження щодо поведінки в навчальному закладі, Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області прийнято рішення від 26.02.2020 року № 05/2020, яким зобов`язано [PERSON] привести у відповідність до санітарних вимог житло в 30-денний термін, вести здоровий спосіб життя без алкогольних напоїв, посилити контроль за поведінкою дитини в навчальному закладі та належним станом виконувати батьківські обв`язки по відношенню до дитини (а.с. 13). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов відповідача [PERSON] від 08.04.2020 року комісією виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради в ході перевірки встановлено, що під час здійснення обстеження матеріально-побутових умов родини, мати та її співмешканець були у стані алкогольного сп`яніння. В кімнатах брудно. Дитина, [PERSON] , лежала на дивані, прикована двома ланцюгами, яка була одягнена у брудний одяг, голодна. На прохання сільського голови розв`язати дитину, мати [PERSON] відмовлялась (а.с. 25). Згідно виписного епікризу лікаря Старокозацької лікарні № 716/191 від 09.04.2020 року: відносно [PERSON] , 2009 року народження, встановлено діагноз: забій м`яких тканин лівого колінного суглоба. Садна лівого та правого зап`ястя» (а.с. 32). За фактом нанесення тілесних ушкоджень у вигляді забою м`яких тканин колінного суглобу лівої ноги, садна правого передпліччя малолітній [PERSON] , які їй нанесла її матір та вітчим, що мешкають разом з потерпілою за адресою: [ADDRESS] , 09.04.2020 року до ЄРДР були внесені відповідні відомості за ст. 125 ч.1 КК України за № 12020160240000600 (а.с. 33). На підставі акту проведення оцінки рівня безпеки дитини та акту обстеження житлово-побутових умов, рішенням Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.04.2020 року № 09/2020 відібрано у матері [PERSON] малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини (а.с. 14). Наказом служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 09.04.2020 року № 13 неповнолітню [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах та як таку, що постраждала від скоєння фізичного насильства (а.с. 31). 09.04.2020 року Руськоіванівський сільський голова звернувся з клопотанням до служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації з проханням влаштувати до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитину (а.с. 29). Листом від 09.04.2020 року № 01-19/374 службою у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації повідомлено директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації про те, що [PERSON] , [INFO] , направлено до відповідного центру на підставі клопотання виконавчого комітету Руськоіванівської сільської ради від 09.04.2020 року № 142 та рішення від 09.04.2020 року № 09/2020 «Про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини» (а.с. 30). Відповідно до характеристики Руськоіванівської загальноосвітньої школи від 13.04.2020 року [PERSON] батьки не приділяють належну увагу вихованню доньки (а.с. 28). З характеристики від 09.04.2020 року № 103, виданої Руськоіванівською сільською радою Білгород-Дністровського району, Одеської області, вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] з 2015 року зі співмешканцем [PERSON] [INFO] в його будинку. Власного житла не має. Працює по найму. Вживає постійно спиртні напої. Сім`я стоїть на обліку як сім`я яка опинилась в складних життєвих обставинах. На засіданнях виконкому розглядалися питання щодо поведінки дитини та матері, яка не займається вихованням дитини. Неодноразово класний керівник скаржився на погану поведінку та нерегулярне відвідування навчального закладу дитиною. Також надходили скарги від мешканців села Руськоіванівка, з приводу того, що дитина не ночує вдома, голодна. Схильна до бродяжництва. Зі слів дитини, мати неодноразово застосовувала фізичне насилля до малолітньої доньки (а.с. 26). Відповідно до висновку Руськоівнівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Згідно із ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що мати дитини [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з матері дитини аліментів на користь малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.2,3 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позову органу опіки та піклування Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району до [PERSON] , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмета спору: Білгород-Дністровська місцева прокуратура, служба у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Білгород-Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме вважає за необхідне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2020 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів та судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав). На підставі викладеного,

Outcome: approved