Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка просить визнати спільною сумісною власністю її з відповідачем, як набуту ними у шлюбі за спільні кошти, 1/3 частку квартири [ADDRESS] і визнати за нею право власності на 1/6 частку в даній квартирі як на її частку у спільному сумісному майні за принципом рівності часток кожного з подружжя. Позовні вимоги мотивувала тим, що вказана квартира набута у власність у шлюбі і зареєстрована за відповідачем. Дану квартиру відповідач набув за договором купівлі-продажу майнових прав до шлюбу, кошти на внесення вартості квартири він взяв у кредит, до укладення шлюбу відповідач з власних коштів сплатив частину кредиту, а решту кредиту (в частині, рівній вартості 1/3 частки квартири) відповідач повернув кредитору і виконав достроково інші грошові зобовязання перед банком відповідач вже після укладення шлюбу грошима, що були подаровані на весілля, її батьками, тобто спільними коштами. Тому їй як одному з подружжя у даній частці набутій у спільну сумісну власність належить половина, тобто 1/6. Відповідач до суду неодноразово не являвся, був належним чином і неодноразово повідомлений, ніяких заяв суду не подав. Судом ухвалено розглянути справу заочно згідно ст.224 ЦПК України. Письмових заперечень, доказів відповідач не подав. Судом з досліджених доказів встановлено: Сторони уклали шлюб 20 вересня 2008року. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 23.07.2014р. шлюб розірвано, згідно даного рішення сімейні стосунки сторони припинили з вересня 2013року. За договором купівлі-продажу №367-к від 18.09.2006р. між ТОВ «БудЕліт Групп» (продавець) і [PERSON] (покупець) купив майнові права на квартиру в житловому будинку за адресою м. Бровари, вул. Грушевського, 21 (обєкт інвестування однокімнатна квартира №367), плановий строк введення обєкта інвестування в експлуатацію 4 квартал 2017 року. Майнові права продаються за ціною 190585грн., ПДВ 38117грн., загалом 228702грн., покупець здійснює оплату до 21.09.2006р. 126500грн. до 27.09.2006р.- 102202грн. Згідно платіжного доручення вказану суму 126500грн. перераховано на рахунок ТОВ «БудЕліт Групп» банком кредитором АКБ «ТАС - Комерцбанк», платник [PERSON], призначення платежу оплата майнових прав згідно договору купівлі - продажу №367 від 18.09.2006р. Згідно кредитного договору № 2621/0906/72-087 від 28.09.2006р. АКБ «ТАС - Комерцбанк» видав кредит [PERSON] в сумі 20239 доларів США, на строк до 27.09.2026р., згідно п.1.2.договору кредит надається для подальшої конвертації в гривню і внесення коштів у гривні на користь ТОВ «БудЕліт Групп» в оплату за договором купівлі- продажу майнових прав на квартиру за договором №367 від 18.09.2006р. За договором застави майнових прав від 28.09.2006р. між тими ж сторонами, кредит видано під заставу майнових прав на вказану квартиру. Згідно довідки ВАТ «Сведбанк» позичальник [PERSON] виконав свої зобовязання, повернувши в повному обсязі кредит та нараховані проценти згідно кредитного договору №2621/0906/72-087 від 28.09.2006р. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Броварської міської ради 01.12.2008р. власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі рішення від 28.10.2008р. №535. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 01.12.2008р., виданого виконкомом Броварської міської ради. За договором дарування від 15.04.2009р. [PERSON] подарував позивачці 1/2 частку в даній квартирі, належній йому на підставі свідоцтва про право власності від 01.12.2008р., виданого виконкомом Броварської міської ради. Як пояснила позивачка, вказана грошова сума була внесена відповідачем для дострокового виконання кредитних зобов'язань перед банком із спільних коштів. Позивачка пояснила, що вона не претендує на те, щоб спільною сумісною власністю подружжя було визнано всю квартиру, яка набута у власність у шлюбі, оскільки частину кредиту відповідач виплатив до укладення шлюбу. Оскільки обставини, які виклала позивачка у позові і підтвердила у судовому засіданні, відповідач не оспорив, то суд вважає можливим визнати, що дійсно у шлюбі подружжям сплачено саме 1/3 частину вартості квартири спільними коштами, і ця частина квартири набута подружжям у спільну сумісну власність. Суд вважає можливим погодитись з наведеними позивачкою арифметичними розрахунками щодо пропорційного сплаченим коштам визначення частки квартири, набутої у спільну власність. Відповідач не довів того факту, що між сторонами існували інші домовленості і договори стосовно даної квартири і розподілу прав на неї між подружжям. В наданому договорі дарування про такі договори чи домовленості між подружжям не зазначено. Тому при розгляді даної справи суд виходить з того, що майно, набуте у шлюбі, вважається набутим подружжям у спільну сумісну власність, згідно ст. 60 СК України. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними . Згідно ч.4 ст. 71 СК України майно між подружжям може бути розділене у спосіб, вказаний позивачкою, тобто шляхом визнання за нею права власності на її частку у спільній сумісній власності, без розділу майна в натурі. Таким чином, оскільки 1/3 частина квартири набута у спільну власність, то позивачка має право на визнання за нею права власності на половину від цієї части. Той факт, що у шлюбі між сторонами був укладений договір дарування частки квартири, не змінює висновків суду щодо наявності у позивачки права на розділ спільного сумісного майна між подружжям, оскільки наявності договорів, інших домовленостей між подружжям щодо розподілу часток у квартирі відповідач не довів. Тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved