Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудтрейдінг», третя особа: [PERSON] про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, у якому просить стягнути з відповідача на її користь різницю між фактично завданою шкодою та розміром страхового відшкодування у розмірі 43 340,03 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 14 год. 25 хв. по вул. Вишгородська 56/2 у м. Києві, [PERSON] керуючи автомобілем «DAF» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «OVIBOS KAR GOMIL» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по дорозі пл. Т. Шевченка зі сторони пр. Мінський в сторону вул. Полярна, був не уважний, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Lexus» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальну шкоду позивачці. Постановою Оболонського районного суду в м. Києві від 26.09.2018 року у справі №756/9514/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застраховане відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачка за виплатою страхового відшкодування звернулася до Моторно транспортного страхового бюро України, яке за результатами розгляду заяви сплатило страхове відшкодування у розмірі 29 102,91 грн. Проте згідно акту виконаних робіт вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Lexus» д.н.з. [NUMBER] відповідно до акту виконаних робіт №14141 складає 72 442,94 грн. Оскільки юридачна особа чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових обов`язків, враховуючи вищезазначене,просить із відповідача на користь позивачки стягнути різницю між фактично завданою шкодою та розміром страхового відшкодування у розмірі 43 340,03 грн. У відзиві від 13.02.2020 року на позовну заяву представниця відповідадача ТОВ «Рембудтрейдінг», просила відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки зазначене товариство є неналежним відповідачем. Пояснила, що ТОВ «Рембудтрейдінг» є власником автомобіля «DAF» д.н.з. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.06.2018 року. Однак 23.06.2018 року вищезазначений автомобіль разом з напівпричепом «OVIBOS KAR GOMIL» д.н.з. [NUMBER] були передані на у користування ТОВ «БУДТОРГ-1» на підставі договору оренди техніки №23/06-18-1 від 23.06.201 року та Договору оренди техніки №23/06-18 від 23.06.2018 року. [PERSON] ніколи не перебував в трудових відносинах з ТОВ «Рембудтрейдінг», що підтверджується штатним розкладом від 03.01.2018 року. 16.09.2020 року на адресу суду з Головного управління державної податкової служби у Запорізькій області надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування інформації про доходи [PERSON] , з якої вбачається, що заробітна плата йому нараховується ТОВ «БУДТОРГ-1». У новій редакції позовної заяви поданої до суду 19.01.2021 року представником позивачки [PERSON] адвокатом Конюшком Д.Б. замінено відповідача ТОВ «Рембудтрейдінг» на ТОВ «БУДТОРГ-1», інша частина позовних вимог залишена без змін. У відзиві представник ТОВ «БУДТОРГ-1» адвокат Алексенко В.Ю. просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що 27.06.2018 року між ТОВ «БУДТОРГ-1» і ТОВ «АЗЕЙТ ГРУП» було укладено Договір суборенди транспортного засобу. Згідно якого ТОВ «АЗЕЙТ ГРУП» (суборендар) прийняв у строкове платне користування транспортні засоби «DAF» д.н.з. [NUMBER] та напівпричіп «OVIBOS KAR GOMIL» д.н.з. [NUMBER] . Договір укладений в письмовій формі , а факт передачі транспортних засобів підтверджується актом приймання передачі транспортного засобу від 27.06.2018 року, підписаного сторонами договору. 17.08.2021 року до справи залучено в якості відповідача ТОВ «АЗЕЙТ ГРУП» та прийняту до розгляду позовну заяву в новій редакції, в якій позивачка просить суд стягнути з відповідачів на її користь різницю між фактично завданою шкодою та розміром страхового відшкодування у розмірі 43 340,03 грн. 14.12.2021 року за клопотанням представника позивача ухвалою суду закрито провадження в справі в частині позовних вимог до ТОВ «БУДТОРГ-1». В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Директор ТОВ «АЗЕЙТ ГРУП» Гармашев О.М. 14.12.2021 року звернувся до суду із заявою в якій позовні вимоги визнав. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «АЗЕЙТ ГРУП» Марченко В.М. підтримав заяву про визнання позову та визнав позовні вимоги в повному обсязі. Заслухавши часників справи, дослідивши матеріали справи, судом з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved