Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини і в його обґрунтування вказала про те, що з 09.03.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу позивачка бажає, щоб їхня дитина проживала разом з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, відсутнє взаємне почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про розділ майна відсутній. Строк на примирення для позивачки не потрібний. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, та визначити місце проживання малолітнього сина з нею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. До початку судового засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. До початку судового засідання відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 09.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 069676, виданим 09.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 185. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 137115, виданим13.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 1515. Його батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. З довідки № б/н, виданої 29.07.2016 року ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс» вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між сторонами виникли неприязні стосунки, спір про розділ сумісного майна відсутній, на примирення сторони не згодні; позивачка наполягає на тому, щоб дитина проживала разом з нею; відповідач проти цього не заперечує. При вирішенні питання про визначення місця проживання дитини судом було взято до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України» № 16 від 12.06.1998 року вирішуючи питання щодо прийняття заяви про розірвання шлюбу, суди повинні враховувати, що одночасно з позовом про розірвання шлюбу можуть бути заявлені вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей подружжя. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини є законними обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved