Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивачка у липні 2021 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони з 13.10.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Донька сторін у справі проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] в обґрунтування підстав стягнення аліментів посилалась на те, що відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати доньку, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] , просить суд просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021, визначено новий склад суду в особі головуючого судді Щербаченко М. В. у зв`язку з звільненням з посади судді [PERSON] за її заявою про відставку. Ухвалою суду від 06.10.2021 року було прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представником адвокатом Мякотою Т.М. було подано заяву, в якій вона просила справу розглянути без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду. Від відповідача не надійшло відзиву та заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з позивачкою (а.с. 2, 3, 4). Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Виходячи з вимог частини першої-третьої статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач визначає спосіб стягнення аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з огляду на наведені норми, утримання дитини може здійснюватися за домовленістю між батьками дитини. За відсутності такої домовленості право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З огляду на установлені у цій справі обставини, не доведення [PERSON] обставин, які вказують на його незадовільний стан здоров`я, перебування у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, а тому виходячи з рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачкою при зверненні до суду в розмірі 908,00 грн. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved