Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] . На момент народження батьки дитини в шлюбі не перебували, реєстрація народження малолітнього в органах ДРАЦ відбулася на підставі ст. 127 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою). У зв`язку з тим, що родина малолітнього опинилася в складних життєвих обставинах, які не в змозі подолати самостійно, а саме: житло родини через пожежу непридатне для проживання, 28.05.2019 працівниками патрульної поліції малолітнього [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». З`ясовано, що мати дитини [PERSON] , інвалід ІІ групи загального захворювання, офіційно не працює, не має засобів для утримання та виховання сина. Батько [PERSON] з малолітнім не проживає та не спілкується, не цікавиться життям, здоров`ям, духовним та моральним розвитком сина, не бере участі у матеріальному утриманні. Мати [PERSON] неодноразово повідомляла працівників служби у справах дітей, що має намір повернути дитину на виховання в родину та просила продовжити термін перебування малолітнього в комунальному закладі для облаштування оселі. Батько категорично відмовлявся спілкуватися з питання, що стосується його сина. Малолітній [PERSON] , перебуваючи в комунальному закладі, пройшов обстеження в КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер». На сьогодні малолітній має певну форму аутизму (F06.8), вади мовлення (F80.1) та затримку психічного розвитку (F 84.1). Враховуючи ситуацію, яка склалася в родині малолітнього, 18.09.2019 на засіданні Комісії розглядалося питання щодо подальшої долі Заведеї Богдана. Мати [PERSON] повідомила, що через стан свого здоров`я не в змозі, в повному обсязі, виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню сина та не заперечувала проти відібрання малолітнього [PERSON] від неї без позбавлення батьківських прав. Громадянка [PERSON] додала, що батько малолітнього [PERSON] байдужий до дитини, не бере участі в утриманні малолітнього, не спілкується з ним, а тому заслуговує на позбавлення батьківських прав. Громадянин [PERSON] засідання Комісії проігнорував, хоча про час та дату засідання був повідомлений належним чином. Даний факт характеризує ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків. Просять позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Стягнути з [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , аліменти в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття. Малолітнього передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. В судове засідання представник позивача\~не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений наріжним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до п. 3\~розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] . На момент народження батьки дитини в шлюбі не перебували, реєстрація народження малолітнього в органах ДРАЦ відбулася на підставі ст. 127 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою). У зв`язку з тим, що родина малолітнього опинилася в складних життєвих обставинах, які не в змозі подолати самостійно, а саме: житло родини через пожежу непридатне для проживання, 28.05.2019 працівниками патрульної поліції малолітнього [PERSON] влаштовано до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». З`ясовано, що мати дитини [PERSON] , інвалід ІІ групи загального захворювання, офіційно не працює, не має засобів для утримання та виховання сина. Батько [PERSON] з малолітнім не проживає та не спілкується, не цікавиться життям, здоров`ям, духовним та моральним розвитком сина, не бере участі у матеріальному утриманні. Мати [PERSON] неодноразово повідомляла працівників служби у справах дітей, що має намір повернути дитину на виховання в родину та просила продовжити термін перебування малолітнього в комунальному закладі для облаштування оселі. Батько категорично відмовлявся спілкуватися з питання, що стосується його сина. Малолітній [PERSON] , перебуваючи в комунальному закладі, пройшов обстеження в КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер». На сьогодні малолітній має певну форму аутизму (F06.8), вади мовлення (F80.1) та затримку психічного розвитку (F 84.1). Враховуючи ситуацію, яка склалася в родині малолітнього, 18.09.2019 на засіданні Комісії розглядалося питання щодо подальшої долі Заведеї Богдана. Мати [PERSON] повідомила, що через стан свого здоров`я не в змозі, в повному обсязі, виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню сина та не заперечувала проти відібрання малолітнього [PERSON] від неї без позбавлення батьківських прав. Громадянка [PERSON] додала, що батько малолітнього [PERSON] байдужий до дитини, не бере участі в утриманні малолітнього, не спілкується з ним, а тому заслуговує на позбавлення батьківських прав. Громадянин [PERSON] засідання Комісії проігнорував, хоча про час та дату засідання був повідомлений належним чином. Даний факт характеризує ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно Висновку ВК ЧМР від 01.10.2019 №593/30-03-03 виконавчий комітет Черкаської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, та позбавити громадянина [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини (далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Можливість такого втручання передбачена національним законом. Зокрема, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з конкретних обставин справи, втручання у право відповідачів здійснюється з метою захисту прав і свобод неповнолітньої дитини, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідач [PERSON] тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, байдужий до дитини, не бере участі в утриманні малолітнього, не спілкується з ним, не цікавиться здоров`ям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, не дбає про нормальне самоусвідомлення дитини, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, тому суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення за встановлених обставин, виходячи з найкращих інтересів дитини, оскільки таким інтересам відповідає зростання у стабільному та безпечному середовищі. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітнього [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене, так як відповідач ухиляється від утримання дитини, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги і в цій частині, стягнути з відповідача [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, оскільки при подачі позову позивач був звільнений від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1536,80 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.

Outcome: approved