Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача. Мотивує позов тим, що стосунки з відповідачем погіршились, у сторін виявились різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя, поступово взаєморозуміння було втрачено. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть з липня 2014 року. Оскільки самостійно позивачка не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, інші потреби дитини, змушена звертатись до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просила стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, вказав, що працює кранівником, має непостійний та мінливий дохід, погодився сплачувати аліменти у розмірі 1 000 грн. 00 коп. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28.02.2009р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від спільного сімейного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.5) Спору щодо визначення місця проживання дітей і майнового спору між сторонами не має. Судом встановлено, що шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть з лютого 2014 року. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою форми №3 виданою ЖБК «Виноградар-6». (а.с. 14) Позивачка на даний момент утримує дитину самостійно, батько ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не допомагає утримувати дитину, матеріальної допомоги не надає, але таку можливість має, оскільки він працює кранівником та отримує мінливий та непостійний дохід. Суд вважає можливим і доцільним стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини - у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. 00 коп., починаючи з дня подачі позову 19.10.2015р. і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved