Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач КП «Жилкомсервіс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 13182 грн. 45 коп. за період з 01.03.2009 року по 01.03.2020 року, а також судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло від 29.05.2008 № [NUMBER] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] з 29.05.2008, та є співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу за вищевказаною адресою послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вартість яких затверджується рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради. Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг у відповідності до ст. 509 ЦК України. Відповідачі не виконують обов`язки, які покладені на них згідно п. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по сплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строк, встановлені відповідними договорами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 13182 грн. 45 коп., а також судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. за період з 01.03.2009 року по 01.03.2020 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 05.05.2020 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач просить відмовити позивачу КП «Жилкомсервіс» у задоволенні позову, та просять застосувати позовну давність до спірних правовідносин. 18.05.2020 представником позивача КП «Жилкомсервіс» - Мац Т.І., яка діє на підставі довіреності від 11.02.2020 року, подано відповідь на відзив, посилаючись на те, що позивач раніше був позбавлений можливості пред`явити позов у зв`язку із відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих комунальних послуг. Це є поважною причиною пропущення загального строку позовної давності та порушене право підлягає захисту згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України. Саме тому зазначена заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі за весь період з моменту її утворення та, враховуючи те, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. 18.06.2020 відповідачем [PERSON] подано відповідь на відзив на позовну заяву. Представник позивача Мац Т.І., яка діє на підставі довіреності від 11.02.2020 року, надала до суду заяву, де просить слухати справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про розгляд справи без його участі, просить винести рішення про відмову в задоволенні позову з урахуванням його заяв, та застосувати позовну давність до спірних правовідносин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, де знаходиться квартира відповідача. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 188 від 22.02.2017 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді м. Харкова», житловий фонд м.Харкова передано від житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова до КП «Жилкомсервіс». Таким чином, територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради створила КП «Жилкомсервіс», визначила виконавцем послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків та зобов`язала підприємство задовольняти потреби власників, співвласників будинків, споруд та іншого майна шляхом управління цим майном та забезпечення належного рівня житлового-комунального обслуговування населення м.Харкова за певну плату. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, визначення виконавця житлово-комунальних послуг. Зі статуту КП «Жилкомсервіс» вбачається, що його засновником є Харківська міська рада, власником майна підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР. Предметом діяльності підприємства є виконання функцій Управителя та Виконавця житлово-комунальних послуг. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року, КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем послуг з управління будинком, спорудою, групою будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова. 22.02.2007 року рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №188 господарське відання КП «Жилкомсервіс» передано житловий фонд комунальної власності територіальної громади м. Харкова, тобто фактично КП «Жилкомсервіс» набуло статусу не тільки управителя, а й балансоутримувача житлового фонду. Згідно з частиною другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Надання послуг здійснюється КП «Жилкомсервіс» згідно з переліком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011 року, з наступними змінами 27.01.2012 року № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 року № 283 та від 11.05.2018 року № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». 21.11.2006 року у спецвипуску газети «Слобода» було опубліковано публічний типовий договір про надання житлово-комунальних послуг, яким передбачено предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії договору, оплата спожитих послуг. Відповідачі протягом місяця з дня опублікування договору не звертались до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір та фактично користувались наданими позивачем послугами. Пунктом 1 договору визначено, що предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова. Невід`ємною частиною даного договору є рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання житлово-комунальних послуг, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до ч. 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Статтями 319 та 322 ЦК України, закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Тарифи по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло від 29.05.2008 № [NUMBER] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] з 29.05.2008, що підтверджується наданою копією даного свідоцтва, а також є співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачам послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджено матеріалами справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виконують в повному обсязі обов`язки, у зв`язку з чим, починаючи з 01.03.2009 року по 01.03.2020 року, утворилась заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перед позивачем у розмірі 13182 грн. 45 коп. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Матеріали цивільної справи свідчать, що засобами поштового зв`язку позовна заява до КП «Жилкомсервіс» була надіслана на адресу Фрунзенського районного суду м.Харкова 31.03.2020. З долученої до позовної заяви довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що оплати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які здійснюються щомісячними сплатами, відповідачами не проводилися починаючи з березня 2009 року. Тобто, будучи обізнаним про порушення свого права на отримання оплати наданих послуг починаючи з березня 2009 року позивач звернувся до суду із позовом лише у березні 2020 року. З довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , встановлено загальний борг (сальдо) по оплаті за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій станом на 01.03.2020 року дорівнює 13182,45 грн.. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому з відповідачів стягненню підлягає сума заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період за період з 01.04.2017 року по 01.03.2020 року у розмірі 7884,48 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню за період за період з 01.04.2017 року по 01.03.2020 року у розмірі 7884,48 грн. В частині позовної вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2009 року по 01.04.2017 року, у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 35572 від 17.03.2020 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 2102 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Заявлені у позові позовні вимоги на суму 13182,45 грн. суд задовольняє на суму 7884,48 грн., тобто частково. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог на відповідачів суд покладає судовий збір 1257,22 грн., по 209,54 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial