Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Борщівської РДА звернувся до суду з даним позовом, в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що батько таких відповідач [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо їх виховання та утримання. В обґрунтування чого позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вироком Борщівського районного суду від 24.04.2009 року відповідач був засуджений до 7 років позбавлення волі, а рішенням Борщівського районного суду від 27.02.2013 року від [PERSON] відібрано її дітей та передано до Тернопільського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Віфлеєм», а сина [PERSON] в Тернопільський обласний комунальний спеціалізований будинок дитини на повне державне утримання. Рішенням Борщівського районного суду від 05.09.2013 року мати неповнолітніх дітей [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно всіх дітей, після чого дітей було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] в с.Шельпаки Підволочиського району, де вони і знаходяться на даний час, виховуються в родинному оточенні, адаптувалися до нового середовища, відчувають підтримку та турботу батьків-вихователів. Відповідач згідно ухвали Рівненського районного суду від 10.09.2013 року звільнений умовно достроково з місць позбавлення волі. Однак, з часу звільнення, до служби у справах дітей так і не з»явився, долею дітей не цікавився, жодних умов для можливого повернення їх в рідну сім»ю не створив. В той же час працівниками служби у справах дітей йому було роз»яснено, що він має право бачитися та спілкуватися з дітьми, телефонувати та підтримувати особисті контакти, проте цими правами він не користувався і позивач дійшов висновку що діти відповідачу не потрібні, їхня доля йому байдужа, в зв»язку з чим просив позбавити його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Представник третьої особи Шупарської сільської ради [PERSON] в судове засідання не з»явилася. В поданій до суду заяві, просила справу слухати у відсутності представника третьої особи, при цьому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалось, стверджено свідоцтвом про народження серії 1 ИД №123437, свідоцтвом про народження серії 1 ИД №165943, свідоцтвом про народження серії 1-ИД №029646, свідоцтвом про народження серії 1-ИД №059125, свідоцтвом про народження серії 1-ИД №127593. Також встановлено, що зокрема вбачається з виписки з вироку Борщівського районного суду від 24 квітня 2009 року, відповідач [PERSON] був засуджений до 7 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Під час перебування відповідача в місцях позбавлення волі, мати неповнолітніх дітей [PERSON], рішенням Борщівського районного суду від 05 вересня 2013 року позбавлено батьківських прав. Наведене вбачається з копії даного рішення суду. Ще до позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їхніх з відповідачем неповнолітніх дітей, рішенням Борщівського районного суду від 27.02.2012 року дітей було відібрано від [PERSON], що вбачається з копії розпорядження голови Борщівської районної державної адміністрації №173-од від 02.04.2012 року та на підставі якого з метою захисту прав та законних інтересів дітей, їм надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Тернопільського дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Віфлеєм», а [PERSON] в комунальну установу Тернопільської обласної ради спеціалізований будинок дитини на повне державне утримання. В подальшому, за розпорядженням голови Підволочиської районної державної адміністрації №490-од від 26.12.2013 року, на підставі заяв [PERSON], [PERSON], довлаштовано у дитячий будинок сімейного типу, який функціонує на базі родини [PERSON] таМалишевої [PERSON], мешканців с.Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області, дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], позбавлених батьківського піклування. З акту обстеження житлово побутових умов дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] від 27.07.2016 року, вбачається, що у ДБСТ [PERSON] що в с.Шельпаки Підволочиського району, виховується 10 дітей позбавлених батьківського піклування, серед яких і діти відповідача. Житло знаходиться на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 10 кімнат, житлова площа якого становить 284, 6 м.кв. Будинок газифікований, повністю забезпечений меблями, наявна побутова техніка. У користуванні є земельна ділянка площею 0, 5 га, яка знаходиться у власносму обробітку. Санітарно гігієнічні умови добрі. У житлових кімнатах чисто та затишно. Для виховання, розвитку та проживання дітей створено всі необхідні умови. В будинку 4 кімнати для дітей вихованців, в яких вони проживають відповідно до родинних зв»язків та статевої приналежності. Діти забезпечені необхідним одягом, іграшками, книгами, шкільним приладдям та підручниками. У сім»ї між батьками - вихователями та дітьми панує взаєморозуміння, створені належні умови для виховання та проживання. Батьки вихователі прищеплюють дітям почуття обов»язку, відповідальності, навчають охайності, вмінню дбати про себе, турбуються про фізичний, моральний та духовний розвиток дітей, привчають до праці. Забезпечують належний матеріальний стан дітей. Діти шкільного віку відвідують Новосільську [PERSON] ступенів, а [PERSON] поки що не відвідує ДНЗ, а перебуває вдома з матір»ю. Згідно інформації №40 від 04.08.2016 року, наданої сектором у справах сім»ї, молоді та спорту Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, вбачається, що діти позбавлені батьківського піклування [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відпочивали в ДОЗ «Ромашка» що в с.Нирків Заліщицького району Тернопільської області з 11 червня до 24 липня 2016 року. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі ухвали Рівненського районного суду від 10 вересня 2013 року, з 18 вересня 2013 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 2 роки 2 місяці 29 днів. Наведене вбачається з довідки про його звільнення серія РІВ №04940. Окрім того, судом також встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO] кут, 7 Борщівського району разом з мамою [PERSON], в житловому будинку, який потребує капітального ремонту, в якому для проживання є дише одна кімната, а з електроприладів наявні лише холодильник та чайник. Крім того, відповідач не працює та не зареєстрований в центрі зайнятості як безробітний. Наведене вбачається з довідки №842 від 11.08.2016 року, виданої Шупарською сільською радою та з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.08.2016 року, складеного комісією Шупарської сільської ради, інформацією Борщівського районного центру зайнятості №02/894 від 11.08.2016 року. Згідно інформації наданої 12.08.2016 року Борщівською центральною районною комунальною лікарнею за №01-04/475, слідує, що [PERSON] з 2009 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога. Як вбачається з повідомлень служби у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації №107/01-24 від 25.04.2016 року та №188/01-24 від 09.08.2016 року, відповідач [PERSON], протягом квітня-липня 2016 року не відвідував своїх дітей за місцем їх проживання, не звертався до органу опіки та піклування чи до служби у справах дітей райдержадміністрації щодо визначення форми спілкування з ними, не цікавився їх долею, станом здоров»я. З рішення № 4 комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації від 12 серпня 2016 року вбачається, що такою прийнято рішення визнати за доцільне звернення до суду з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. З висновку Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області №389 від 29.09.2016 року, слідує, що така підтримує позов органу опіки та піклування Борщівської РДА щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що є достатні підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів. Так, згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не зв»льняється від обов»язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначений дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач отримує регулярний дохід, є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Крім того, суд виходить з того, що на даний час мати неповнолітніх аліментними зобов»язаннями щодо утримання дітей не обтяжена, а тому, остання та відповідач в рівній мірі несуть обовязки щодо їх утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача. А тому, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] батька вихователя дитячого будинку сімейного типу, на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п»ятсот) грн. на кожну дитину, та на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 350 (триста п»ятдесят) грн., за умови перебування неповнолітніх у дитячому будинку сімейного типу, який функціонує на базі родини [PERSON] та [PERSON] Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді судового збору. Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 164, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved