Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом першої черги право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0093089, як на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . Після її смерті позивачка є спадкоємицею за законом першої черги, прийняла спадщину, однак в нотаріальному порядку її оформити не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивачка, [PERSON] , до суду не з`явилася, однак в письмовій заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача, Горохівської міської ради Луцького району Волинської області, до суду також не з`явився,однак в заяві до суду просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Документами про родинні відносини стверджується, що позивачка є дочкою померлої [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 липня 2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 22 грудня 2017 року №829 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Єдиною спадкоємицею за законом після її смерті є дочка [PERSON] . З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 14 грудня 2020 року за №01-09/952 вбачається, що після померлої [PERSON] спадкова справа не заведена. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0093089, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Хлібороб» розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки в натурі (на місцевості). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги після померлої матері [PERSON] , прийняла спадщину, однак нотаріально оформити її змоги не має. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За змістом ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, враховуючи те, що представлені позивачкою докази на підтвердження своїх позовних вимог щодо визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом першої черги в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Суд звертає увагу позивачки на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Outcome: approved