Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Аккорд» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те що 05 березня 2007 року між КС «Аккорд» та [PERSON] було укладено договір №П36890ф. Згідно з п. 1.1. договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5500 грн., отримання грошових коштів позичальником підтверджується первинними бухгалтерськими документи. Відповідно до п. 2.2 договору позичальнику було надано право щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, передбачених рекомендованим графіком платежів (додаток №1 договору кредиту). При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованному графіку платежів, нарахування процентів є мінімальним: на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено п. 2.3 договору. Однак, всупереч договірним зобов'язанням, у встановлені рекомендованим графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. 21 травня 2009 року, в ході розслідування кримінальної справи « 60-3114» було вилучено усі оригінали кредитних угод підписаних з позичальниками кредитної спілки «АККОРД», в тому числі оригінал кредитної угоди Відповідача. Зазначені обставини (незалежні від волі призначеного у 2010 р. керівника [PERSON]) стали наслідком неможливості скерувати позов до позичальника раніше, що було обернуто відповідачем на свою користь і він продовжує уникати виконання боргових зобов'язань за кредитною угодою. Відповідно до п. 3.2. договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Заборгованість за тілом кредиту становить - 5066 грн. 16 коп., за процентами становить 16366 грн. 17 коп., за встановленою рішенням кредитного комітету пенею 5066 грн. 16 коп., що в сумі складає 26498 грн. 49 коп. Останній платіж за кредитним договором був проведений Позичальником 26.07.2012 р. Сума індексу інфляції та 3 % річних складає - 9575 грн. 67 коп. Так, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає - 36074 грн. 16 коп. Невиконання договірних зобов'язань позичальником перед кредитною спілкою «Акорд» вчасно, призвело до неможливості задовольнити вимоги вкладників за депозитними внесками, строк виконання яких настав ще у 2008 році, в результаті чого 18.12.2008 року, Господарським судом м. Києва, за заявою одного з вкладників кредитної спілки було порушено провадження у справі за №23/310-Б про відновлення платоспроможності кредитної спілки «Акорд» або визнання його банкрутом. В зв'язку з цим, прохають стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36074 грн. 16 коп. за кредитним договором № П36890ф від 05.03.2007 року та судові витрати . В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю /а.с.49/. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, надавши суду заперечення, в якому посилається на те що, позивачем пропущений без поважних причин строк позовної давності, встановлений для звернення до суду, 19 квітня 2007 року нею сплачено -433 грн. 84 коп. основного боргу та 366 грн. 16 коп. - процентів та 27 листопада 2007 року - 300 грн. процентів. Більше оплата по договору нею не проводилась, причиною цього є те, що КС «Акорд» без повідомлення її особисто змінила своє місце розташування, а тому вона була позбавлена можливості проводити оплату за договором, в зв'язку з цим заборгованість по договору виникла не з її вини. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за договором, доданого позивачем до позовної заяви грошові кошти в рахунок погашення заборгованості відповідачем взагалі не вносилися упродовж близько 4 років 7 місяців. Також вона стверджує, що в період з 27 листопада 2007 року по даний час вона не вчиняла дій, які свідчать про визнання нею свого боргу та не сплачувала 26.07.2012 року грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, а тому вказаний платіж було проведено невідомою їй особою, в подальшому прохала розглядати справу без її участі. /а.с.53-54/. Строк дії кредитного договору закінчився 10 березня 2008 року, тобто більше 5 років тому. Ст. 256 та ст. 257 ЦК України встановлено позовну давність - строк тривалістю в три роки, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. КС «Аккорд» звернулася до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, порушенного нею лише 27.05.2013 року, тобто після закінчення трирічного строку позовної давності. /а.с.53,54/. Суд дослідивши матеріали справи, давши юридичну оцінку доказам у справі, вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2007 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] було укладено кредитний договір № П3689оф, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 5500 грн. для ремонту житла під 0,148% за кожен день користування кредитом на фактичний залишок суми кредиту зі строком погашення згідно з умовами рекомендованого графіку платежів - 10.03.2008 рік. /а.с.10/. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. За правилом ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідач умови укладеного кредитного договору не виконувала, в зв'язку з чим станом на 27 травня 2013 року утворилася заборгованість перед кредитною спілкою в сумі 36074 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком. /а.с.6-8/. Частиною 1 статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно матеріалів справи, сторони, укладаючи кредитний договір №П3914оф від 05 березня 2007 року, не обумовили та не збільшили строк позовної давності. Частинами 1,5 статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що останній платіж за догвоором відповідачем здійснено в листопаді 2007 року, а до суду КС «Аккорд» звернулася 05. 06.2013 року /а.с.2,8/. За таких підстав, саме з часу нездійснення відповідачем чергового платежу (грудень 2007 року) почався відлік строків загальної позовної давності, оскільки з настанням строку виконання зобов'язань за кредитним договором позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення свого права. За змістом позовної є посилання на те, що 21.05.2009 року в ході розслідування кримінальної справи було вилучено усі оригінали кредитних угод, підписаних з позичальниками КС «Аккорд», в тому числі і оригінал кредитної угоди відповідача, однак позивач не був позбавлений права взяти копії документів, які знаходились у слідчих органах і своєчасно, в межах строку позовної давності, звернутися до суду. Таким чином посилання позивача на вищезазначену обставину не доводить поважність причин пропуску строку позовної давності Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] у встановленому чинним законодавством порядку подала до суду заперечення із заявою про застосування позовної давності до позовних вимог КС «Аккорд». В обґрунтування доводів даної заяви зазначала, що дійсно брала кредит в КС «Аккорд» в розмірі 5500 грн., 19 квітня 2007 року нею сплачено -433 грн. 84 коп. основного боргу та 366 грн. 16 коп. - процентів та 27 листопада 2007 року - 300 грн. процентів, проте без повідомлення її особисто КС «Акорд» змінила своє місце розташування, а тому вона була позбавлена можливості проводити оплату за договором, крім того платіж 26 липня 2012 року вона не здійснювала. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено строк позовної давності, оскільки КС «Аккорд» звернулася до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, порушенного [PERSON] після закінчення трирічного строку позовної давності.

Outcome: dismissed