Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в серпні 2015 року звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 10.02.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та фізичною особою - резидентом України, яким є [PERSON] укладено кредитний договір № BL_ЖГ00012329. Згідно пунктів 1.1. - 1.7. договору, банк надав позичальнику кредиту на поточні потреби в розмірі 19 500 грн., термін повернення кредиту - 10.02.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20,00 % річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,50 % від суми кредиту. Згідно із п. 2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, валюті кредитування шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управлінням кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договорів ні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту, які передбачені п. 2.5. Кредитного договору. Загальна сума заборгованості відповідача станом на 04.08.2015 року становить 112 785,94 грн., з них: прострочена до повернення сума кредиту - 11 597,09 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 7 112,72 грн.; прострочена комісія за управління кредитом - 5 557,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 88 518,63 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 112 785,94 грн. Представник позивача направив до суду клопотання в якому просив розгляду справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду повідомлено не було. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Стаття 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні, 10.02.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та фізичною особою - резидентом України, яким є [PERSON] укладено кредитний договір № BL_ЖГ00012329. Згідно пунктів 1.1. - 1.7. договору, банк надав позичальнику кредиту на поточні потреби в розмірі 19 500 грн., термін повернення кредиту - 10.02.2014 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 20,00 % річних. Згідно із п. 2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, валюті кредитування шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управлінням кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, але відповідач умови зазначеного договору порушив, надані в кредит грошові кошти не повернув. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача станом на 04.08.2015 року становить 112 785,94 грн., з них: прострочена до повернення сума кредиту - 11 597,09 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 7 112,72 грн.; прострочена комісія за управління кредитом - 5 557,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 88 518,63 грн. Суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконував передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», і які підлягають до захисту, шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості яка складається з простроченої до повернення суми кредиту - 11 597,09 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 7 112,72 грн., простроченої комісії за управління кредитом - 5 557,50 грн. Однак, суд не може погодитись з позовними вимогами в частині стягнення з відповідача пені в сумі 88 518,63 грн., оскільки такий розмір пені перевищує саму заборгованість по кредиту, тим самим значно перевищує розмір збитків, і є неспівмірною із розміром основного боргу. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до простроченої суми кредиту в розмірі - 11 597,09 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача, стягуючи судовий збір в дохід держави. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial