Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи свої вимоги тим, що 28 червня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Київ, актовий запис № 445. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Причиною розірвання шлюбу є різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні сварки, які негативно впливають на психологічний та фізичний розвиток дитини. З часу народження дитини сторони фактично припинили подружні відносини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на спільну дитину, з цих причин позивач з малолітньою дитиною переїхала з м. Київ в м. Звенигородка на проживання до своїх батьків. Відповідач не приймає ніяких дій щодо повернення дружини з дитиною. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Примирення неможливе. Також, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилась,направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову, на примирення не згоден. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини: Сторони зареєстрували шлюб 28 червня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Київ, актовий запис № 445 (а.с.6). Сторони припинили спільне проживання з часу народження спільної дитини, з 2013 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в звязку з тим, шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Майновий спір відсутній. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.7). Сторони на примирення не згідні. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд не вбачає можливості зберегти сімю. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище [PERSON]. Позивачем та її представником, також було подано заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якій просять стягнути з відповідача 500 грн. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. та 500 грн. витратити понесені позивачем на правову допомогу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.110-112 СК України.

Outcome: approved