Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що 16 лютого 2013 року в селі Болеславчик, Первомайського району, Миколаївської област померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,86 га, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 20.01.2005 року її мати склала заповіт, згідно умов якого позивачка являється єдиною спадкоємицею всього спадкового майна. [PERSON] у встановленому законодавством порядку, подала заяву до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючий документ. В судовому засіданні позивачка [PERSON] в судове засідання незявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтпримує повністю. Представник відповідача [PERSON] в судове засіання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відстуність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 лютого 2013 року в селі Болеславчик, Первомайського району, Миколаївської област померла мати позивачки - [PERSON], що піддтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 174755, актовий запис за № 03. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,86 га, що розташована в межах території Болеславчицької сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно заповіту від 20.01.2005 року, що посвідчений секретарем виконкому Болеславчицької сільської ради, [PERSON], реєстровий номер 16, [PERSON] заповіла все своє майно позивачці. Поскільки у [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на майно остання не може отримати свідотво про право на спадщину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Право власності на земельну ділянку належало померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 068634 від 17.09.2003 року, про що свідчить копія вказаного державного акту та довідка Управління Держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївської області. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. А органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі .

Outcome: approved