Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка посилається на те, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 07.05.1994 року. Їх шлюб був зареєстрований Лозівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 28. Шлюб у обох перший. Від цього шлюбу у них є діти: малолітня [PERSON],[INFO] та повнолітній [PERSON], [INFO], які після розірвання будуть проживати з позивачкою. Відповідач буде добровільно надавати кошти на їх утриманні. Позивачка зазначає, що шлюб зберегти неможливо по причині того, що у них різні характери, погляди на життя та життєві цінності, між ними більше немає взаємопорозуміння, втрачена повага один до одного, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Позивачка вважає, що за таких обставин збереження сім`ї буде суперечити її інтересам та інтересам її дітей. Спору про розподіл спільного майна між ними немає, але вона залишає за собою право на звернення до суду. У зв`язку із викладеним позивачка прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]»; судові витрати сплачені нею при зверненні до суду стягнути з відповідача на її користь. Позивачка надала заяву у якій прохала справу розглядати у письмовому провадженні, наполягала на задоволенні позовних вимог, прохала винести заочне рішення (а.с. 36). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав (а.с. 28, 30). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Сторони з 07 травня 1994 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, їх шлюб було зареєстровано Лозівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Від шлюбу мають дітей: малолітню - [PERSON], [INFO] та повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 18). Спір про розподіл сумісно нажитого майна, а також щодо місця проживання та участі батьків у вихованні дитини відсутній. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Заява про розподіл сумісно нажитого майна не надходила. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved