Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом, за яким зазначила, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1500 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача на заявленому позові наполягла в повному обсязі за вищевикладеними підставами, а відповідач на позов заперечив, вказуючи на завеликий для нього розмір аліментів, про які просить позивач, бо він натепер тимчасово не працює, має на своєму утриманні інших осіб, та й він сумнівається, що дитина сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Як вбачається із наданої стороною позивача довідки від 11.09.2014 року, і позивач, і дитина сторін проживають разом, через що у суду немає підстав не довіряти поясненням позивача про те, що неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим позивач просила у судовому порядку стягнути з батька дитини аліменти на утримання останньої у розмірі 1500 гривень щомісяця. Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивачки аліменти на утримання дитини сторін в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибудку, тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін та їх дитини. При цьому суд приймає до уваги і доводи відповідача про те, що за своїм майновим станом він на теперішній час не має змоги виплачувати аліменти у вказаному розмірі, через відсутність постійного місця роботи та перебування на його утриманні дружини та іншої малолітньої дитини. При цьому останню обставину визнала в судовому засіданні і сторона позивача. Також суд в достатній мірі приймає до уваги і положення статті 180 СК України, відповідно до яких утримування дітей до досягнення ними повноліття є рівною мірою обов'язком обох батьків, і законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги положення статті 180 СК України, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, однак на теперешній час постійного доходу не має, але при цьому доказів того, що відсутність у нього постійної роботи обумовлена об'єктивними, а не суб'єктивними причинами, суду надано не було, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, бо розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, слід визначити сумою в розмірі 643 гривень щомісяця. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору за подання позову в даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial