overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 10.01.2004 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що тривалий час з відповідачем були непорозуміння та суперечки, а спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Також позивачка вказує, що відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу не можливе. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 10 січня 2004 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 11 (а.с. 10). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 10.11.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із наявністю суттєвих протиріч між нею та відповідачем з приводу існування сім'ї, відсутністю взаєморозуміння між ними, на підставі чого сталося фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем з серпня 2014 року, спільного господарства вони не ведуть, відповідач пішов із сім'ї, вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Подальше збереження сімейних відносин, призначення будь-яких строків для примирення та продовжування будь-яких відносин з відповідачем позивачка вважає недоречними. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 10 листопада 2011 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1787 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 11.01.2013 року. Від шлюбу мають дитину, малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені з 01.01.2015 року, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя є неможливим. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 11 січня 2013 року, який зареєстрований Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 3 (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 12.11.1994 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння між ними по всім питанням, що виникають у житті і це стало причиною постійних суперечок. На даний час шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивачка зазначає, що наведені обставини на її думку роблять примирення недоцільним, а подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливим. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, представник позивачки та відповідач суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Представник позивачки в заяві вказав, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову та просив ухвалити рішення у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 12 листопада 1994 року, який зареєстрований Лівобережним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 2106 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 12.11.2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та різні погляди на сімейні відносини і ведення спільного господарства. Позивачка вказує, що відповідач постійно заявляє до неї необґрунтовані претензії, що робить їх спільне життя нестерпним, так як відповідач постійно принижує її честь та гідність. Від постійних спорів та скандалів у неї погіршилося здоров'я, вона постійно перебуває у стані стресу. Спільне господарство між ними не ведеться з серпня 2014 року, з цього часу також припинені фактичні шлюбні відносини. Збереження сім'ї на думку позивачки не можливе та протирічить їхнім інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 12 листопада 2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1450 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 13.10.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їхні стосунки постійно погіршувалися, виникали непорозуміння, тому на початку 2014 року вона з дитиною переїхала жити до м. Києва. Вона неодноразово намагалася налагодити їхні стосунки та зберегти сім'ю, але всі намагання виявилися марними, вони з відповідачем зовсім різні люди, не мають спільних інтересів та мають протилежні погляди на життя. За таких обставин позивачка вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї не можливим, таким що суперечить інтересам їх сім'ї, а тому примирення з відповідачем не можливе. Спільного господарства вони не ведуть з початку 2014 року. Шлюбні відносини також припинилися з початку 2014 року Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач та представник відповідача повідомили суд про визнання позову, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 13 жовтня 2007 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 3572 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 14.02.2014 року, з яким мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя між ними не склалося. На протязі тривалого часу вони втратили один до одного будь-який інтерес і подружні стосунки не підтримують. Позивачка також вказує, що подальше збереження шлюбу неможливе та спільного господарства вони не ведуть. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14 лютого 2014 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 170 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач позов визнає, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 15.03.2002 року з яким мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них склалися різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено з березня 2015 року. Позивачка вказує на те, що примирення з відповідачем неможливе, а подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15 березня 2002 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис № 318 (а.с. 3). Позивачка та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 15.07.1998 року. Від шлюбу мають двох дітей, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з наявністю суттєвих протиріч між нею та відповідачем з приводу існування сім'ї, відсутністю взаєморозуміння між ними, на підставі чого сталося фактичне припинення між ними шлюбних відносин з січня 2014 року. Спільного господарства вони не ведуть також з січня 2014 року. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення, а саме, вона не уявляє сімейного життя, коли втрачено всі духовні та фізичні зв'язки між подружжям. Оскільки їх з відповідачем шлюб вже фактично припинив своє існування, то подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоречним. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову. Строк для примирення просили не надавати. Крім цього позивачка просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 15 липня 1998 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис № 798 (а.с. 9). За повідомленням позивачки від шлюбу мають двох дітей, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved