Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зняття заборони відчуження з майна та в обґрунтування зазначила, що 24.05.2000 року [PERSON] склала на позивачку заповіт згідно якого заповіла останній все своє майно. 13.03.2012 року [PERSON] уклала договір довічного утримання укладеного з [PERSON], який був зареєстрований та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру за номером 16 в будинку 28, що розташований по вулиці Ніколаєва в Гірницькому районі міста Макіївка Донецької області. При посвідченні договору довічного утримання приватним нотаріусом [PERSON] була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна до припинення чи розірвання договору. У звязку з невиконанням [PERSON] умов договору рішенням Гірницього районного суду м.Макіївки від 05.12.2013 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 27.01.2014 року, вищевказаний договір довічного утримання був розірваний та квартира за адресою: [ADDRESS] була повернута у власність [PERSON] В лютому 2014 року [PERSON] звернулася з заявою до приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] про зняття заборони відчуження квартири, але отримала відповідь від приватного нотаріуса [PERSON] з відмовою зняти заборону відчуження квартири у звязку з тим, що в судовому засіданні розглядалося питання розірвання договору довічного утримання, а доля накладеної заборони не вирішувалася, а нотаріус позбавлений можливості самостійно вирішувати це питання. Після цього [PERSON] звернулася зі скаргою до Головного управління юстиції у Донецькій області та їй була надана відповідь, що приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] запрошено до Головного управління юстиції у Донецькій області та додатково розяснено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та попереджено про необхідність суворо дотримуватися вимог діючого законодавства. [PERSON] знов звернулася за юридичною адресою розташування приватного нотаріуса [PERSON], а саме: [ADDRESS], але за вказаною адресою його не знайшла, також не було з ним і телефонного звязку. Всі спроби знайти приватного нотаріуса Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] не були вдалими. Після зазначених обставин [PERSON] сильно захворіла та 10.01.2015 року померла. 19.05.2015 року позивачка звернулася до Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою про реєстрацію спадкової справи та відкриття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON] та 19.05.2015 року нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори [PERSON] проведена реєстрація спадкової справи за № 260/2015, яка відкрилася після смерті [PERSON] Але до теперішнього часу позивачка не може здійснити оформлення права власності за заповітом, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки у порушення підпункту 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення ноторіальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, приватний нотаріус [PERSON] неправомірно своєчасно не зняв заборону відчуження з квартири. На теперішній час неможливо здійснити зняття заборони відчуження з квартири [ADDRESS], оскільки на даний час [PERSON] призначений на посаду завідуючого Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори, його приватна діяльність у Макіївському міському нотаріальному окрузі в Донецькій області припинена та всі напрацьовані ним нотаріальні документи, в тому числі і нотаріальні документи [PERSON] передані ним до Державного архіву Донецької області. На даний час неможливо звернутися до Макіївського міського нотаріального округу Донецької області з повідомленням про зняття заборони, оскільки місто Макіївка Донецької області та Державний архів Донецької області, який знаходиться в місті Донецьк, перебувають в зоні проведення антитерористичної операції, в результаті дане повідомлення не буде отримано так як і відповідь на нього. На підставі наведеного, з метою захисту її прав спадкоємця, просить суд скасувати заборону відчуження житлової квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження даної квартири. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати її справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутність та у запереченнях позов не визнав, оскільки вважає, що Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області є неналежним відповідачем. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутність та у запереченнях пояснив, що своєчасно заборона з вказаної квартири не була ним знята у звязку з відсутністю офіціального письмового звернення про це. На теперішній час накладену ним заборону може зняти будь-який нотаріус, але в цьому випадку нотаріус будь-яких процесуальних дій щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна не вчиняє, а лише направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладення заборони, повідомлення про зняття заборони. Вивчивши пояснення сторін та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів 14.03.2012 року приватним нотаріусом [PERSON] був зареєстрований договір довічного утримання між відчужувачем [PERSON] та набувачем [PERSON] (предмет договору квартири [ADDRESS]), а також була накладена заборона відчуження цього нерухомого майна. Згідно рішення Гірницького районного суду м.Макіївки від 05.12.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та повернення переданого майна за договором у власність був задоволений. Договір довічного утримання від 13.03.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу [PERSON] що зареєстрований у реєстрі за № 307, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірваний та [PERSON] повернута передана за даним договором у власність [PERSON] квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 24.05.2000 року [PERSON] заповіла усе своє майно позивачці. Як вбачається з рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 01.09.2017 року був встановлений факт смерті [PERSON], померлої 10.01.2015 року. Згідно заяви [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення ноторіальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 нотаріус, який наклав заборону відчуження майна, знімає її при одержанні повідомлення: … про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору… Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що після скасування договору довічного утримання нотаріус повинен зняти заборону відчуження нерухомого майна, але на теперішній час приватний нотаріус [PERSON], який здійснив заборону відчуження кв.№16 будинку 28 по вул.Ніколаєва Гірницікого району м.Макіївки, фактично припинив свою діяльність як приватний нотаріус в Донецькій області, а відповідна нотаріальна справа щодо зазначеного нерухомого майна знаходиться на непідконтрольній Україні території. На підставі наведеного, з метою забезпечення прав позивачки,

Outcome: approved