Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 04.08.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який відповідно до рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою по справі, при цьому відповідач на утримання останньої матеріальної допомоги не надає, хоча працює, інших неповнолітніх дітей не має. Посилаючись на ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 СК України позивачка просила стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться та останній не являється інвалідом (ас. 46). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання останнього (ас. 14, 41-43), заяви про розгляд справи в його відсутності не надав. Як вбачається, судова повістка про виклик до суду відповідача повернута без вручення останньому із зазначенням про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає (ас. 41-42). Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Наявність електронного звернення відповідача про відкладення судового засідання в звязку з тим, що він перебуває у відрядженні в іншій країні орієнтовно до жовтня грудня 2017 року, однак хоче бути присутній в судовому засіданні (ас. 27-28), суд до уваги не приймає та вважає, що підстав для відкладення розгляду справи на такий тривалий термін , передбачених ст. 169 ЦПК України, не вбачається, при цьому не вбачається і підстав для зупинення провадження у справі відповідно до ст.ст. 201-202 ЦПК України, окрім того, суд зауважує, що перебування відповідача у тривалому службовому відрядженні будь якими доказами не підтверджено, як то - наявність розпорядження , наказу про службове відрядження, тощо. Відповідачем в електронному зверненні не наведено обставин, які б унеможливлювали участь у судовому засіданні його представника за дорученням, окрім того, суд вважає, що відсутність відповідача на території України не може порушувати права дитини на отримання аліментів та ставити останню в залежність від цього. Відтак, неявка відповідача в судове засідання через перебування не на території України не є поважною причиною та підставою для відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у заяві про розгляд справи за його відсутності (ас. 46), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:\~\~\~\~\~\~\~\~\~ - відповідно до рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 року встановлено, що 04.08.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб виконкомом Жемчужненської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області по актовому запису № 04, який на підставі вищевказаного рішення розірвано (ас. 7-9). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO], що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 532115 від 15.04.2015 року (ас. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. За таких обставин , приймаючи до уваги те, що відповідач працює, отримує заробіток, при цьому інших неповнолітніх дітей та стягнень по виконавчим документам не має, інвалідом не являється, вважаю, що останній в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі, а позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 640, 00 грв..

Outcome: approved