Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в обґрунтування позову зазначила, що подружнє життя не склалось, у звязку з чим збереження шлюбу є неможливим. Крім того відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. Ухвалою судді від 26 вересня 2017 року позов про розірвання шлюбу та позов про стягнення аліментів обєднано в одне провадження. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Від надання строку на примирення відмовилась, просить прізвище залишити «Жихор». На заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим, суд за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 13.08.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось по тій причині, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідач належним чином не виконує свої обовязки по матеріальному утриманню неповнолітніх дітей, на даний час діти знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох або більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи обовязок батьків утримувати неповнолітніх дітей та те, що відповідач є працездатним, працює та може надавати матеріальну допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved