Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, третьої особи в якому просить визначити, що їй та [PERSON], яка померла [INFO], належить по ? ідеальній частині земельної ділянки , яка розташована по [ADDRESS] площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати,[PERSON]. та після її смерті відкрилася спадщина.Проте, за життя останньою було складено заповіт від 21.02.2003 року, яким заповіла 1/2 ідеальну частку у праві власності на житловий будинок [ADDRESS]. Після смерті матері позивачка спадщину прийняла, внаслідок чого була заведена спадкова справа у нотаріуса. Однак, на звернення про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно їй було відмовлено , оскільки земельна ділянка по [ADDRESS] площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], належить позивачці та її матері, [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення розміру часток співвласників. Крім позивачки, спадкоємцем першої черги після смерті матері є ще її брат, який в свою чергу відмовився від прийняття спадщини. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини. За наведених обставин змушена звернутись до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Третя особа, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів В.Я. в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності , щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ч. 1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності дост. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4, 5 ст. 88 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка яка розташована по [ADDRESS] площею -0,0964 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 03.11.2004 року серії [NUMBER]. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а/4). З заяви про прийняття спадщини за законом та за заповітом, прийнятої 14.07.2014 року приватним нотаріусом Петрів В.Я. встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та заведено спадкову справу № 19/2015 (а/с8). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2015 року, приватним нотаріусом Петрів В.Я. посвідчено, що на підставі заповіту спадкоємцем зазначеного в заповіті майно [PERSON] є [PERSON].(а/с5). Згідно ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на викладене вище, суд дійшов переконання, що частки у земельній ділянці, яка розташована по [ADDRESS], площею -0,0964 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER], належній [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності - є рівними. На підставі наведеного та

Outcome: approved