Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в Обласному спеціалізованому будинку дитини м. Макіївки з 23 серпня 2013 року по теперішній час на повному державному забезпеченні перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Дитина направлена в їх заклад згідно з заявою матері [PERSON] про тимчасове влаштування строком на 6 місяців у зв'язку з важким станом її здоров'я на підставі рішень виконкому Димитровської міської ради від 21.08.2013 р. № 287 та від 20.11.2013 р. № 393. [PERSON], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], вихованням і утриманням дитини не займається тривалий час через те, що утримується під вартою в Артемівському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області згідно ухвали суду від 07.10.2013 року. Вироком суду від 05.12.2013 р. [PERSON] засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців. Згідно чинного законодавства позбавлення волі не звільняє батьків від обов'язку утримувати своїх дітей та приймати участь у їх вихованні, проте ніякої матеріальної допомоги дитині відповідач не надавала і не надає, жодного разу не цікавилася долею, життям та розвитком дитини ані телефоном, ані листуванням. Відповідач [PERSON] є інвалідом II групи з дитинства. Її малолітній син [PERSON] є також дитиною-інвалідом. Крім того, відповідач вже була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мати без поважних причин протягом тривалого часу вклоняється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно свого малолітнього сина, самоусунулась від виховання своєї дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Адміністрація Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки відповідно до ст.245 СК України є опікуном малолітнього [PERSON] Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач на час розгляду справи відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у Сніжнянській виправній колонії № 127 Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, згідно матеріалів виконання судового доручення відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, пояснила, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав, після звільнення з місць позбавлення волі зобов'язується виховувати та утримувати сина, зараз знаходження в місцях позбавлення волі не позволяє їй виховувати сина, але вона буде старатися звільнитися раніше строку (а.с.21, 25, 35-37). Представник третьої особи органу опіки та піклування - виконкому Димитровської міської ради Заборська Н.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та пояснила суду, що 30.07.2013 року до служби у справах дітей виконкому Димитровської міської ради надійшло повідомлення з Димитровської ЦМЛ про те, що в дитячому відділенні знаходиться дитина [PERSON], [INFO], який залишився без батьківського піклування. Ними було поставлено дитину на облік дітей, позбавлених батьківського піклування. В серпні 2013 року вони викликали матір дитини [PERSON], провели співбесіду з нею і за її бажанням вона написала заяву про тимчасове влаштування дитини до державного закладу на повне державне забезпечення у зв'язку з погіршенням стану її здоров'я. У зв'язку з цим 21.08.2013 року виконкомом Димитровської міської ради було винесене рішення про тимчасове влаштування дитини на повне державне забезпечення і 23.08.2013 року дитину було влаштовано до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки. 17.10.2013 року до виконкому надійшло повідомлення про те, що [PERSON] затримана за підозрою у вчиненні злочину, у зв'язку з чим 20.11.2013 року рішенням виконкому Димитровської міської ради дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до акту про невідвідування від 14.08.20134 року адміністрації дитячого будинку ніхто дитину [PERSON] не відвідував з часу його перебування у закладі. Рішенням виконкому Димитровської міської ради від 17.09.2014 року було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки мати тривалий час не піклується про дитину, матеріально не утримує її, не цікавиться її долею. Вважає, що позов підлягає задоволенню. Прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Батько дитини [PERSON], [INFO], записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 6). 07.08.2013 року [PERSON] звернулася до Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки з заявою про тимчасове влаштування її дитини [PERSON] до будинку дитини на строк 6 місяців у зв'язку з важким станом її здоров'я (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 21.08.2013 р. № 287 малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано до дитячого закладу на повне державне забезпечення у зв'язку з тим, що мати дитини - [PERSON] за станом здоров'я на час прийняття рішення не може повною мірою займатися вихованням і утриманням сина (а.с. 8 зворотній бік). Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки від 14.08.2014 року, [PERSON], [INFO], перебуває в цьому закладі на повному державному забезпеченні з 23.08.2013 року і по теперішній час (а.с. 4). Згідно довідки Димитровського міського суду Донецької області від 07.10.2013 року, з 07.10.2013 року [PERSON] перебуває під вартою в Артемівському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області (а.с. 10 зворотній бік). Рішеннями виконавчого комітету Димитровської міської ради від 20.11.2013 року № 392 та № 393 малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та його влаштовано до закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на повне державне забезпечення (а.с. 11, 12). Вироком Димитровського міського суду Донецької області від 05.12.2013 року [PERSON] засуджено за ст.121 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком, зокрема, встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства. Згідно вироку суду [PERSON] тримається під вартою з 07.10.2013 року (а.с. 13-16). Згідно повідомлення Сніжнянської виправної колонії № 127 Управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, засуджена [PERSON] відбуває покарання в цій установі (а.с. 21). Відповідно до акту Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки про невідвідування від 14.08.2014 року, за період знаходження дитини [PERSON] в даному закладі ніхто з батьків та родичів її не відвідував, не телефонував і станом здоров'я не цікавився (а.с. 3). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради від 17.09.2014 року № 323, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], доцільне та відповідатиме інтересам дитини (а.с. 29-31). Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що станом на 21.08.2013 року, коли було прийняте рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради № 287 про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] до дитячого закладу на повне державне забезпечення, мати дитини - [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи з дитинства, за станом здоров'я не могла повною мірою займатися вихованням і утриманням сина. Після цього з 07.10.2013 року відповідач [PERSON] перебуває під вартою, спочатку у слідчому ізоляторі, а потім за вироком суду у виправній колонії. В період знаходження дитини у Комунальному закладі охорони здоров'я «Обласний спеціалізований будинок дитини» м. Макіївки з 23.08.2013 року по теперішній час малолітнього [PERSON] мати дитини не відвідувала, не телефонувала до закладу. Таким чином, суд вважає, що в період з 23.08.2013 року (коли дитина була поміщена до дитячого закладу) до 07.10.2013 року (коли відповідач була взята під варту за підозрою у вчиненні злочину) дійсно вбачається нездійснення батьківських обов'язків відповідача щодо її малолітньої дитини, оскільки відповідач за цей час не відвідувала дитину у дитячому закладі, не телефонувала до закладу, не цікавилася станом дитини, не надавала матеріальної допомоги. Але з 07.10.2013 року по теперішній час відповідач перебуває під вартою і зараз відбуває кримінальне покарання у виправній колонії, у зв'язку з чим не має об'єктивної можливості відвідувати дитину, виховувати її, матеріально утримувати. В своїй заяві до суду відповідач вказує, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав, знаходження в місцях позбавлення волі зараз не позволяє їй виховувати сина, але після звільнення вона зобов'язується виховувати та утримувати сина. У зв'язку з вищевикладеним суд не вважає достатніми підставами для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] невиконання нею батьківських обов'язків щодо своєї дитини протягом півтора місяця до взяття її під варту. А з часу початку перебування відповідача під вартою вона фактично позбавлена можливості виконувати свої батьківські обов'язки щодо своєї малолітньої дитини. Крім того, підставою для прийняття рішення органом опіки та піклування про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] до дитячого закладу на повне державне забезпечення було стан здоров'я матері дитини, яка не могла повною мірою займатися вихованням і утриманням сина, та суду не надано доказів щодо зміни стану здоров'я відповідача або можливості нею на даний час повною мірою займатися вихованням і утриманням сина. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed