Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 516 гривень щомісячно до повноліття дитини та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 609 гривень щомісячно в період до виконання дитині трьох років, оскільки в зв'язку з народженням сина вона не працює, так як доглядає за дитиною. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2013 року згідно актового запису №5 по виконкому Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, але в даний час однією сім'єю з відповідачем не проживають, а неповнолітня дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, при цьому відповідач не приймає участі в утриманні як дитини, так і її до досягнення дитиною трьохрічного віку, а домовленості щодо участі відповідача в їх утримані між ними не досягнуто. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому прохала стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він зобов'язаний за законом та має можливість надавати матеріальну допомогу як дитині, так і їй в період до досягнення дитиною трьох років, але свого обов'язку не виконує, в зв'язку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду для стягнення з відповідача аліментів за рішенням суду, при цьому при визначені розміру аліментів прохала врахувати, що розмір аліментів не може бути меншим 1/2 частини встановленого законом прожиткового мінімуму як для дитини відповідного віку, так і для працездатної повнолітньої особи . Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи(а.с.11,13), у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.16), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі стягнення аліментів не у твердій грошовій сумі, а у частці від прибутків відповідача, не заперечувала проти стягнення аліментів на утримання як дитини, так і її у розмірі по ? частині від прибутків відповідача щомісячного на кожного. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.15), у судове засіданні не з'явився. Згідно наданої до суду письмової заяви позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів як на утримання сина, так і на утримання дружини у розмірі по 1/4 частині його заробітку щомісячно на кожного(а.с.18-19). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO],(а.с.6), батьками якого є позивачка та відповідач, шлюб між якими зареєстровано 01 серпня 2013 року згідно актового запису №5 по виконкому Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с.5). Судом встановлено, що сторони проживають в різних населених пунктах Солонянського району Дніпропетровської області(а.с.1,3,6-7), що свідчить про фактичне припинення між ними сімейно-шлюбних відносин, в зв'язку з чим неповнолітня дитина згідно довідки виконкому Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні(а.с.7), яка в зв'язку з народженням [INFO] сина [PERSON], який на день розгляду справи судом не досяг трьохрічного віку, не працює та не навчається. Після припинення спільного проживання відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та дружини в період до виконання їй трьох років не надає, в зв'язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку на утримання неповнолітньої дитини не у твердій грошовій сумі як прохала за позовом позивачка, а у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків утриманню та вихованню неповнолітніх дітей є рівними за законом. З урахуванням зазначеного, суд також вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки позивачка не працює в зв'язку з доглядом за дитиною до виконання синові трьох років, а відповідно не має самостійних прибутків, крім державної допомоги в зв'язку з народженням дитини (а.с.17). При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який визнав позов частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у розмірі по 1/4 частини його заробітку як на утримання неповнолітньої дитини, так і на утримання позивачки, працює та отримує середню заробітну плату в розмірі близько 1400 гривень щомісячно, що свідчить про те, що він має матеріальну можливість надавати допомогу як на утримання неповнолітньої дитини, так і на утримання дружини, стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів. Крім цього, судом враховується обмежена можливість утримувати дитину позивачкою в зв'язку з доглядом за неповнолітньою дитиною віком до трьох років, внаслідок чого вона сама потребує матеріальної допомоги, та отримання нею щомісячної державної допомоги, яка виплачується в зв'язку з народженням дитини(а.с.17). Крім цього, суд також враховує, що відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.128 Кодексу законів про працю України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку, а при стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.ст. 81,84,182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки та дитини так і відносно відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання неповнолітньої дитини та своє утримання суду не надано. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial