Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], а також на земельну ділянку, площею 0,07 га, виділену для будівництва та обслуговування цього будинку. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті чоловіка вона прийняла спадщину шляхом проживання з ним на час смерті, але при зверненні до нотаріуса отримала роз'яснення про неможливість оформлення спадщини на будинок та земельну ділянку в нотаріальному порядку, в зв'язку з наявністю інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом і прийняла спадщину, а інші спадкоємці відмовляються від спадщини на її користь, тому просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому позивачка в своїй заяві позов підтримала, а відповідачі позов визнали та не заперечували проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку, розташованого по [ADDRESS], а також земельної ділянки, виділеної для будівництва та обслуговування будинку за цією ж адресою. Будинок він купив за належно укладеним та нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 31 жовтня 2005 року у громадянки [PERSON]. В подальшому він приватизував земельну ділянку, яка була виділена для будівництва та обслуговування будинку і 22 травня 2008 року Зеленогайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області йому був оформлений та виданий державний акт серії [NUMBER] про право власності на землю, площею 0,07 га, за тією ж адресою. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 цього ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців від дня відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця) або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка, відповідно до ст. 1261 ЦК України, як дружина, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Проте позивачка отримала від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення спадщини на будинок та ділянку, оскільки існують інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Так, 8 грудня 2010 року, в передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися батьки померлого - [PERSON] та [PERSON], тобто відповідачі у справі. Законом не передбачено поновлення строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Після її фактичного прийняття і спливу шести місяців після смерті спадкодавця особа-спадкоємець не може відмовитися від неї, але якщо ця особа не бажає її оформляти і є інші спадкоємці, які мають протилежні наміри, то це порушує їх права на належне користування та володіння спадковою власністю. Тому суд допускає, що відповідачі дійсно не заперечують проти оформлення спадщини на будинок та ділянку під ним за позивачкою і відмовляються від цієї спадщини на її користь. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначений спадковий будинок та земля належали за життя [PERSON], тобто це майно входить до складу спадщини після його смерті, і в порядку спадкування , з врахуванням відмови від спадщини інших спадкоємців, повинні відійти позивачці у справі як спадкоємиці за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved