Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], місце перебування якого позивачці невідомо. Реєстрація і не проживання відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі. У заяві до суду представник позивачки просить розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Судові повістки, направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». У звязку з чим, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.280-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивачці на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2007 року позивачці належить квартира [ADDRESS]. У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], що вбачається з копії його паспорту серія ВС №789380 виданий 02.02.001 року Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області. [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки. Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Ленінського районного суджу м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, винесеного у справі №334/1942/15-ц Відповідач у вказаному жилому приміщенні не проживає, і не несе витрат на утримання житла. Вказані обставини підтверджується актом про фактичне не проживання складеним 22.06.2016 року начальником ЦОА [PERSON]М, в якому зафіксовано, що [PERSON] не проживає за адресою [INFO]. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі і його не проживання в ній перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном. Крім того, позивач несе додаткові витрати повязані з утриманням нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved