Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS], посилаючись на те, що вона являється власником ? частини зазначеного будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку від 04.12.2004 року. Зазначене домоволодіння є кутовим і за ним зберігається адреса: [ADDRESS]. Відповідачі по справі є її синами. [PERSON] був зареєстрований у вказаному будинку з жовтня 2005 року, а [PERSON] був зареєстрований спочатку тимчасово, а з березня 2013 року - постійно. Але жодного дня з дня дарування їй зазначеної частини домоволодіння і до теперішнього часу відповідачі не проживали в ньому, їхніх особистих речей не було в ньому і не має. Відповідачі добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються більше одного року без поважних на то причин. Вона ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинить. В зв'язку з вищевикладеним просить суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщення та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що позивачці на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина будинку № [ADDRESS](а.с. 10,13). Зазначене домоволодіння є кутовим і за ним зберігається також адреса: [ADDRESS](а.с. 14) Як вбачається з домової книги, відповідачі [PERSON] зареєстровані у вищевказаному будинку з 29 жовтня 2005 року, [PERSON] з 14 березня 2013 року. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Допитана судом свідок [PERSON], пояснила, що вона є співробітницею позивачки і часто приходить до неї до дому у гості. Відповідачі більше року не проживають за адресою: [ADDRESS] та не приходять в будинок, комунальні послуги не сплачують, їх речей, предметів вжитку, меблів в будинку немає. Перешкод в користуванні будинком їм ніхто не чинить. З зазначеного можливо зробити обґрунтований висновок про те, що відповідачі є членами сім*ї власника житла, вони відсутні та не проживають у спірному будинку без поважних причин понад один рік, будь-які домовленості між відповідачами і власником житла відсутні. Отже, заявлені позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими татакимим, що відповідають вимогам закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що зняття з реєстрації місця проживання особи відбувається на підставі відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, його механізм чітко врегульований нормами діючого законодавства, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки в даному випадку права позивача не порушені. Судові витрати розподіляються згідно ст. 88 ЦПК України. А тому,

Outcome: partial