Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, час для примирення не потрібен, оскільки вважає збереження сімї неможливим. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Також зазначив, що час для примирення не потрібен. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2007 року (копія свідоцтва про шлюб серія 1-НО №\~ 083843 від 21.05.2007 року). Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-НО №\~ 383004 від 04.02.2011 року. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме шести місяців сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно ч.\~ 3 ст.\~ 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~ 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~ 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з розяснень Пленуму Верховного Суду України у п.\~ 10 постанови від 21 грудня 2007 року №\~ 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.\~ 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~ 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.\~ 2 ст.\~ 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і такими що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved