Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у відносинах з відповідачем, від яких у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Після виписки з пологового будинку, вона звернулася до ДРАЦС за реєстрацією дитини. Відповідач не зміг прибути, оскільки працював позмінно і не було можливості відлучитися з роботи. І у зв`язку з тим, що вона з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі, прізвище дитини було записано « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] ». Проживали окремо, відповідач проживав з батьками в с.Новопідгірне Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідач надавав дитині допомогу, часто провідував її з дитиною. Вона приїздили до відповідача додому з сином. Після смерті батька відповідача вони стали все рідше зустрічатися, а після того як вона дізналася, що у відповідача почала проживати інша жінка, то стосунки поступово припинилися. Відповідач ніколи не заперечував, що [PERSON] його син, проте після того як він вступив у відносини з іншою жінкою, він перестав надавати синові допомогу. Восени 2018 року вона звернулася в ДРАЦС для приведення актового запису про народження сина до відповідності. Проте, їй пояснили, що оскільки вона з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі, то походження дитини мало визначатися за їх з відповідачем заявами. Однак, відповідач не прибув в органи ДРАЦС, тому просить визнати відповідача батьком сина [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на утримання сина. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа: Криничанський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області згідно листа просить розглянути справу без участі їх представника. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Власне на реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. У відповідності до вимог ст. 128 СК України - за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як зазначає постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.п.4, 9) справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо в т.ч. дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 вищезазначеної постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №17 (а.с.10). Дослідженням зазначеного документу встановлено, що батьком дитини записано « [PERSON] ». Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. На момент народження дитини [PERSON] , [INFO] , позивачка, у шлюбі не перебувала. Дана обставина не оспорюється та підтверджується копією паспорта позивачки (а.с.8-9). У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] народився [INFO] в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області. Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . За клопотанням позивачки 06 травня 2019 року Криничанськии районним судом постановлено ухвалу про призначення у даній справі судово-гентичної експертизи, проведення якої доручено експертам судово-експертної установи КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «Дніпропетровської обласної ради». На вирішення експертизи поставлено питання: чи наявне кровне споріднення між [PERSON] та [PERSON] , якщо так то, чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON] . На час проведення експертизи провадження у справі зупинено (а.с.33). Про час та місце проведення експертизи відповідачу справі [PERSON] був повідомлений (а.с.36,37).У відповідності до повідомлення судового експерта від 31 липня 2019 року №966 (а.с.42) ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] повернуто без виконання, в зв`язку з неявкою відповідача 18.06.2019р., 29.07.2019 року на експертизу. У зв`язку з вище викладеним, експерт повідомив про неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Судом не встановлено поважних причин, які б перешкоджали відповідачу двічі з`явитися до експертної установи для відбору зразків крові або слини, що підтверджує факт ухилення відповідача від прийняття участі в призначеній судовій молекулярно-генетичній експертизі, внаслідок чого проведення призначеної судом експертизи не відбулося і ці обставини позбавили позивачку у справі надати суду докази з приводу наявності кровної спорідненості між відповідачем та дитиною [PERSON] , а тому необхідно застосувати наслідки, передбачені частиною першою статті 109 ЦПК України та визнати [PERSON] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Саме для з`ясування такого факту і було призначено експертизу, від проходження якої відповідач [PERSON] ухилився. Таким чином, виходячи з наданих позивачкою та перевірених в судовому засіданні доказів, ураховуючи існування між сторонами фактичних шлюбних відносин, що збігається у часі з періодом зачаття дитини, а також визнавши факт, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , для з`ясування якого була призначена експертиза від участі в якій відповідач ухилився, суд дійшов висновку про можливість задоволення пред`явлених позовних вимог. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оскільки, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також встановлено те, що сторони проживають роздільно, дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає такою, що підлягає задоволенню також вимога позивачки про стягнення аліментів, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи вищевикладене те, що відповідач ухилився від проведення експертизи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судові засідання неодноразово не з`являвся, відзиву не подав, доказів, які спростовували б обставини викладені в позовній заяві також суду не надав та не повідомив про відсутність таких доказів, суд дійшов висновку про задоволення позову позивачки.

Outcome: approved