Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Міхна С.С. звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 26591,11 грн. заборгованості за кредитним договором №ICKGMCU.22251.004 від 14.02.2012 року, яка складається із: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 11152,45 грн., простроченої заборгованості за процентами 8106,24 грн., пені - 7332,42 грн., посилаючись на неналежне невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів у повному обсязі. Представник позивача Поливяна Ю.К. в судовому засіданні збільшила розмір позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 7868,45 грн., просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідач була належно повідомлена про умови кредитного договору, що підтверджується її особистим підписом в анкеті-заяві та кредитному договорі, проте, у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань по сплаті кредиту та процентів, на підставі п.п.5.1.-5.2. банком було здійснене нарахування у розмірі 27127,14 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення заборгованості по тілу кредиту та механізму нарахування пені. Просив відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення пені та застосувати п. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки її розмір значно перевищує основне зобов'язання, а також у зв'язку з тим, що [PERSON] не була ознайомлена з умовами договору та можливими ризиками. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. 14.02.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] на підставі заяви позичальника укладено кредитний договір з випуску та обслуговування кредитної картки №ICKGMCU.22251.004, згідно якого банк зобов'язався, протягом 30 днів з моменту укладення договору, встановити кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 500,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER], який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 5-6). Відповідно до п. 2.3. кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Пунктом 5.1. кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику проценти в розмірі подвоєнної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. Тобто в той період, коли відповідач порушувала строки погашення (як це наприклад 26.11.2012 року були нараховані проценти на поточну заборгованість в розмірі 349,53 грн.), тоді в цей період за користування кредитом нараховувались 72%. Пунктом п. 3.4. кредитного договору встановлено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме встановив кредитний ліміт у розмірі 11994,41 грн. на рахунок позичальника. Згідно п. 4.2.2. договору [PERSON] зобов'язалася погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в кредитному договорі (а.с. 5). Пунктом 5.2. договору встановлено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідачу за період з 18.03.2014 року до 17.03.2015 року була нарахована пеня у розмірі 7868,45 грн. В судовому засіданні встановлено, що строк дії кредитного договору закінчився 14.02.2014 року. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконала на момент закінчення строку дії договору - 14.02.2014 року, чим порушила умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. У зв'язку з чим, станом на 05.03.2015 р. утворилась заборгованість за кредитним договором за період з 14.02.2012р. по 17.03.2015р. у розмірі 11 152,45 грн., заборгованість за процентами за період з 14.02.2012р. по 17.03.2015р. у розмірі 8 106,24 грн. (а.с. 3-4). А тому позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно до п. 5.2. кредитного договору відповідачу за період з 18.03.2014 року до 17.03.2015 року була нарахована пеня у розмірі 7868,45 грн. (а.с. 3-4). У зв'язку з чим, з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована позивачем у межах однорічного строку в розмірі 7868,45 грн. Відповідач була належно повідомлена про всі умови кредитного договору, що підтверджується її особистим підписом в анкеті-заяві, та кредитному договорі (а.с. 5-7). А тому заперечення представника відповідача щодо її необізнаності не обґрунтовані. Крім того, жодних позовних вимог стосовно визнання кредитного договору недійсним з 2012 року до банку не пред'являла, здійснювала погашення заборгованості, чим визнавала умови кредитного договору. Необізнаність не звільняє від виконання зобов'язань. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», як безпідставні, оскільки нарахування пені здійснювалось у відповідності до умов договору, згоду на яку надала відповідач. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. А тому суд стягує судові витрати з відповідача в розмірі 271,27 грн. в дохід держави, оскільки на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», який звернувся до суду, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved