Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивачка у лютому 2019 року звернулася до суду з позовом, який потім уточнювала. В уточненій позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона з жовтня 2013 року самостійно виховує та матеріально забезпечує свою малолітню онуку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . 15 травня 2013 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було розірвано шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] . 16 травня 2011 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було призначено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Вказує, що її донька, [PERSON] , з жовтня 2013 року не займається вихованням та утриманням [PERSON] , оскільки проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, тому всі свої материнські обов`язки переклала на позивачку. Батько дитини, відповідач по справі, також батьківських обов`язків по відношенню до доньки не виконує та наміру забирати дитину до себе на спільне проживання не має. Просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з відібранням дитини, визначивши її місце проживання з бабусею [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 08 квітня 2019 року відкрито провадження, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження та надано строк для подання відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив; заперечень; пояснень третьої особи щодо позову або відзиву. Ухвалою суду від 11 червня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові, просила задовольнити. Зазначила, що з моменту подачі позову до суду відповідачі належних висновків не зробили, вихованням дитини не займаються та матеріальну допомогу не надають. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , має намір відновити стосунки з дитиною та проживати однією сім`єю. Також, з 02 грудня 2019 року відповідачка працює на посаді фасувальниці складу у ТОВ «ФОРВАДА», що свідчить про її спроможність матеріально утримувати доньку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради просила задовольнити позов частково, позбавивши [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 15 травня 2013 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2011 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Позивачка у позові та у судовому засіданні посилається на те, що батьки малолітньої дитини ухиляються від виконання, передбачених законодавством, батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, повноцінного виховання та розвитку дитини, яка з жовтня 2013 року перебуває на її вихованні, матеріальному забезпеченні та проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 27.09.2019 року Вих. № 18/5-496 висловлено доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , з позбавленням прав батька дитини [PERSON] та матері дитини [PERSON] , з огляду на те, що останні ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись в суд з позовом [PERSON] стверджує, що у відповідачів відсутній батьківський потенціал, останні не здатні здійснювати догляд за дитиною, створити умови для її проживання та розвитку, а тому просить позбавити їх батьківських прав. Відповідно до правил ст.ст. 150, 164 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Так, в ході розгляду справи достовірно встановлено, що піклуванням про здоров`я, психологічний та фізичний розвиток малолітньої дитини [PERSON] , її матеріальним забезпеченням займається виключно бабуся, позивачка по справі [PERSON] . В свою чергу, відповідачі свідомо і тривало нехтують своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, що є наслідком їх винної поведінки та підставою для позбавлення батьківських прав. Також, суд вважає, що посилання відповідачки [PERSON] про її намір відновити стосунки з дитиною, факт влаштування на роботу тільки в грудні 2019 року, не спростовують вимог позиваки, адже саме з жовтня 2013 року дитина проживає разом з бабусею, за весь цей тривалий час та до моменту звернення до суду [PERSON] як мати дитини свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками та жодних належнихдій, направлених на забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини, її матеріального забезпечення не вчинила, хоча мала на це можливість. За правилами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Судом встановлено, що відповідачка є працездатною, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] необхідно стягнути у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved