Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Київська Русь»» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. В якому прохали : стягнути солідарно з суму заборгованості за кредитним договором №79945-48.6-14-2 від 10 липня 2014 року в розмірі 37 191 грн. 63 коп. Позивач ПАТ «Банк «Київська Русь» в судове засідання свого представника не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, зазначивши що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], до суду 28 січня 2016 року та 25 лютого 2016 року не з»явилися, будучи повідомлені на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судом встановлено, що 10 липня2014 року між ПАТ Банк «Київська Русь» та [PERSON] було укладено кредитний договір №79945-48.6-14-2 за яким було надано кредит в сумі 30 000 гривень строком з 10 липня 2014 року по 08 липня 2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 19,5 % річних (а.с.11-13). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що банк свої зобов»язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 30 000 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.16). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов»язання\~\~не виконує, щомісячно кредит не сплачує. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 22 червня 2015 року має : заборгованість по кредиту 26 247,00 грн.; заборгованість по фіксованій платі за користування кредитом 6\~900 грн; заборгованість по відсотках за користування кредитом 3 421 грн. 93 коп.( а.с.5). Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Таким чином, за порушення умов договору, розмір неустойки становить на 22 червня 2015 року: пеня за прострочення погашення кредиту 63 грн. 56 коп.; пеня за прострочення обслуговування кредиту 354 грн. 21 коп. (а.с.5). Всього сума заборгованості складає 37\~191 грн. 63 коп. (26 247+6\~900)+ 421,93+ 63,56+354, 21), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). 10 липня 2014 року між ПАТ Банком «Київська Русь» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с.14). Не виконує свої зобовязання і поручитель [PERSON] Згідно ст.548 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, заборгованість підлягає стягненню солідарно з боржника і поручителя. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Тому суд вважає такою, що ґрунтується на законі, вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів всієї суми кредиту достроково. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON], [PERSON] порушили зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 283 грн. 19 коп. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON], [PERSON]судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved