Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач їй та дітям матеріально не допомагає. Чоловік проживає окремо, на розгляді в Глибоцькому районному суді перебуває справа за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вказує на те, що станом здоров`я вона не працює, оскільки, в результаті післяпологових ускладнень отримала першу групу інвалідності підгрупи «Б». Пенсію по інвалідності вона отримує щомісячно в сумі 1 854,00 грн., інших доходів не має. Зазначає, що відповідач виїздить на роботу за кордон та отримує чималі гроші, однак ні їй, ні дітям матеріально не допомагає, а тому, діти повністю перебувають на її утриманні, а так як на утримання дітей потрібні чималі кошти, вона зобов`язана постійно дбати про них, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач є здоровим, а тому, може надавати належне утримання їй та дітям. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача - [PERSON] , аліменти на утримання: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Також, просить стягнути із відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 29.09.2002 року у виконавчому комітеті Йорданештської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , актовий запис №15. На даний час сторони спільно не проживають. Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає жодних коштів на утримання дітей. Встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своїх дітей. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року - 2395 грн., з 01 липня 2021 року - 2510 грн., з 01 грудня 2021 року - 2618 грн. Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїм дітям, а також те, що розмір аліментів про який просить позивачка, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини суд виходить із наступного. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи IIІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривень, з 1 грудня - 1934 гривень. Встановлено, що розмір пенсії, яку позивачка отримує, як інвалід І групи складає 1854,00 грн., будь-які інші доходи - відсутні. Частина 2 статті 75 СК України надає перелік загальних умов для надання утримання одному з подружжя: 1) його непрацездатність; 2) потреба у матеріальній допомозі; а також здатність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В даному випадку мова йде про юридичний склад, який містить юридичні факти, що є підставою для набуття одним з подружжя права на утримання і створення обов`язку для іншого з подружжя таке утримання надавати. Аналіз норм СК України свідчить, що четвертою істотною умовою виникнення права одного із подружжя на утримання є відсутність зловживання правом з її боку. Форми такого зловживання визначені у частині першій статті 83 СК України, згідно з якою рішенням суду може бути позбавлено одного з подружжя права на утримання або обмежено його строком, якщо: 1) подружжя перебувало в шлюбних відносинах нетривалий час; 2) непрацездатність того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, виникла в результаті вчинення ним умисного кримінального правопорушення; 3) непрацездатність або тяжка хвороба того з подружжя, хто потребує матеріальної допомоги, була прихована від другого з подружжя при реєстрації шлюбу; 4) одержувач аліментів свідомо поставив себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що позивачка є непрацездатною особою, інвалідом І групи підгрупи «Б» за загальним захворюванням, має значну залежність від інших осіб, від так, входить до переліку тих осіб, яким законом передбачене утримання як одному із подружжя. Разом з тим, сторони тривалий час перебувають у шлюбі, непрацездатність дружини виникла в результаті післяпологових ускладнень, про які відповідач знав. Таким чином, за умови відсутності зловживань, визначених у частині першій статті 83 СК України, або передумов обмеження права одного із подружжя на утримання з боку іншого подружжя, які передбачені частиною 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, непрацездатне подружжя має право на матеріальну допомогу в сенсі статті 75 СК України. При цьому відповідно до частини четвертої статті 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Необхідні потреби непрацездатної людини, як правило, не обмежені тими звичайними потребами, які має здорова людина, тому вимагають додаткових витрат на лікування, оздоровлення, харчування, що зумовлено іншим, відмінним способом життя такої людини. В даному випадку, позивачка потребує лікування, оздоровлення, на утриманні в якої перебуває двоє дітей, яких вона забезпечує усім необхідним, згідно акту обстеження житлово-побутових умов життя [PERSON] проживає разом із дітьми у будинку своєї тітки, власного житла немає, розмір пенсії по інвалідності, який вона отримує хоч і складає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, однак, їй критично не вистачає цих коштів для своїх потреб та для потреб дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки, якій встановлена перша група інвалідності у зв`язку із важкою хворобою та яка потребує матеріальної допомоги, аліментів на її утримання, з врахуванням можливості відповідача надавати таку допомогу у розмірі про який вона просить, а саме 1/6 частки з усіх видів заробітку доходів відповідача з дня звернення до суду. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved