Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що з 20.07.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивачка не працює, т.я. фактично перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати і також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця, до досягнення дитиною 3-річного віку, У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила , в частині розміру стягуваних аліментів. т.я було встановлено, що відповідач не працює і має мінливий дохід, тому просила суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 200 грн., щомісяця, до досягнення дитиною 3-річного віку, Позивачка підтримала уточнені позовні вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач заявлені вимоги визнав частково, і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 350 грн., щомісяця, а також аліменти н а утримання дружини у сумі 200 грн. Щомісяця. т.я він не має постійного джерела доходів і на теперішній час не працює. У судовому засіданні адвокат відповідача підтримаю позицію відповідача. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.07.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 268. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. сім'я позивача і відповідача розпалася. Вони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований з 11.09.2012 року, що вбачається з його трудової книжки, разом з тим, має нерегулярний і мінливий дохід від виконання окремих видів робіт, інвалідом не являється, непрацездатних або неповнолітніх осіб на утриманні не має, аліментів на утримання третіх осіб не сплачує, а отже, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, у розмірі 800 грн., щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом установлено, що позивака не працює, т.я. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати, і також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 200 грн., щомісяця Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial