overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 19.10.1996 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. 17.04.2009 року шлюб між ними розірвано. Від сумісного життя мають сина - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] На даний час син [PERSON] навчаються в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувала його тими ж обставинами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явився, але до суду надав телеграму, в якій просить справу слухати в його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 199- 200 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, інші обставини що мають суттєве значення по справі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно довідок від 18.12.2014 року, [PERSON] дійсно навчаються на 1 курсі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, термін навчання закінчується 30.06.2018 року (а.с. 4). Тому оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, аліментів більш нікому не платить, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 1994 року по 1999 рік вона перебувала в шлюбі з відповідачем. 27.10.1999 року шлюб між ними розірвано. Від сумісного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. 18.07.2012 року син змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». На даний час син навчаються в Національному університеті харчових технологій і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувала його тими ж обставинами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 199- 200 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, інші обставини що мають суттєве значення по справі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно свідоцтва про зміну імені від 18.07.12 р. син змінив прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно довідок від 02.09.2014 року, [PERSON] дійсно навчаються на 3 курсі Національного університету харчових технологій, термін навчання закінчується в червні 2016 року (а.с. 6). Тому оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, аліментів більш нікому не платить, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 1995 року по 22.12.2005 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є особою працездатного віку, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 700 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, про те, що наполягає на своїх позовних вимогах та просить справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає і просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 1996 року по 2004 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. 16.06.2004 року шлюб між ними розірвано. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] навчаються на денному відділенні Київського Національного Транспортного університету на 2 курсі на стаціонарній формі навчання, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувала його тими ж обставинами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не зявився, але до суду надав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 199- 200 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він повинен утримувати, інші обставини що мають суттєве значення по справі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно довідок від 14.09.2015 року, [PERSON] дійсно навчаються на денному відділенні Київського Національного Транспортного університету на 2 курсі на стаціонарній формі навчання, термін навчання закінчується 30.06.2018 року (а.с. 8). Тому оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, аліментів більш нікому не платить, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 1997 року по 2010 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька навчається в Інституті архітектури Національного університету «Львівська політехніка» і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але до суду надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позов визнав і просить справу розглянути в його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 199- 200 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність у платника інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, інші обставини що мають суттєве значення по справі. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Згідно довідки від 23.12.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Інституті архітектури Національного університету «Львівська політехніка», термін навчання до 30.06.2019 року (а.с. 4). Тому оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, аліментів більш нікому не платить, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року до 09.04.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач. Діти знаходяться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позов визнав повністю, просить суд слухати справу у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: При розгляді справи в судовому засіданні встановлено, що з 2006 року до 09 квітня 2013 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач, що знаходяться на утриманні позивачки. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітніх дітей не надає. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що з 26.07.2003 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має гаку можливість, бо є працездатним, тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась, але до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву, в якій з позовом згоден і просить справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову, судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 180,181,182,183,184 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), а оскільки він добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з заявленим розміром стягнення аліментів суд погоджується. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти не сплачує. За період з 04.03.2014 р. по 12.09.2016 р. відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24 293 грн. Розмір неустойки за вказаний період складає 108 082 грн. 93 коп. Вважає, що у зв'язку з несплатою аліментів, з відповідача необхідно стягнути на її користь неустойку (пеню), яку позивач зменшує до 55 120 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву свого представника про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 15.08.2014 року (а.с.10). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. (а.с.9). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.04.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти на утримання дитини не сплачує. За період з 04.03.2014 р. по 12.09.2016 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24 293 грн., що підтверджується довідкою ВДВС. (а.с.13). Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням зазначених вище обставин та положень ст. 196 СК України, відповідач, з вини якого виникла заборгованість зі сплати аліментів, має сплатити позивачу неустойку (пеню) за період прострочення. Розмір пені необхідно визначити наступним чином. Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за період 04.03.2014 р. по 12.09.2016 р. складає 108 082 грн. 93 коп. Судом встановлено, що відповідач на даний час є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших утриманців, крім неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Виходячи з викладеного, та враховуючи, що позивачем самостійно зменшено розмір неустойки, суд вважає за необхідне задовольнити зменшені позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки 55 120 грн., а також на підставі ст. 88, 84 ЦПК України судові витрати в сумі сплаченого судового збору 551 грн. 20 коп. та на правову допомогу в сумі 3000 грн., всього 3551 грн.20 коп. (а.с.2, 27). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позов визнав, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого: При розгляді справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка має неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], батьком якої є відповідач. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 02 лютого 208 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] -[INFO], які знаходяться у неї на утриманні. Оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, подружні стосунки припинені, відновлювати стосунки не бажають, позивачка просить шлюб розірвати. В судове засідання від сторін надійшли письмові заяви в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав, термін для примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не проводити повне фіксування процесу за допомогою технічних засобів. Суд, дослідивши докази, вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2008 року сторони вступили в шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції , актовий запис № 83( а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). У зв'язку з втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння, сторони спільних інтересів не мають, відновлювати стосунки не бажають. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати, прийнявши визнання відповідачем позову. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 243 гривні 60 копійок судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved