Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 05.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №47-019/ФК-08, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 128000 гривень з розрахунку 14% річних на строк з 05.03.2008 року по 04.03.2033 року. Відповідно до Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком України, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно п.4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №47-019/ФК-08 від 05.03.2008 року. Відповідно до п.2.4, 2.5 Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі 426 гривень 67 копійок по 20 число включно. Позичальник [PERSON] не виконує свої зобовязання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року мається заборгованість в сумі 142420,65 гривень, з яких: 128000 гривень заборгованість за кредитом, 13268,65 гривень заборгованість за відсотками, 1152 гривні заборгованість по комісії за ведення кредиту. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації» в ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу, яка набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 142420 гривень 65 копійок, а також стягнути судові витрати на користь держави. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.4). Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. 14.09.2015 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №47-019/ФК-08, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 128000 гривень з розрахунку 14% річних на строк з 05.03.2008 року по 04.03.2033 року (а.с.6-10). Відповідно до Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п.4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком України, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно п.4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання зобовязань за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином АТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №47-019/ФК-08 від 05.03.2008 року, де позивальником являється відповідач [PERSON] Відповідно до п.2.4, 2.5 Договору, [PERSON] повинен був сплачувати кредитні кошти щомісячно частинами у розмірі 426 гривень 67 копійок по 20 число включно, однак, свої зобовязання він порушив, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року мається заборгованість в сумі 142420,65 гривень, з яких: 128000 гривень заборгованість за кредитом, 13268,65 гривень заборгованість за відсотками, 1152 гривні заборгованість по комісії за ведення кредиту, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.15). З метою досудового урегулювання спору, позивач звертався до відповідача з відповідною вимогою щодо сплати кредитних коштів (а.с.16), на що останній не відреагував, оскільки проплати проведені не були. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитним договором передбачено, що позивач має право достроково вимагати повернення усієї суми заборгованості у разі неналежного виконання відповідачем своїх обовязків, тобто прострочення сплати заборгованості. У звязку з тим, що відповідач не сплачує кошти за кредитним договором, суд вважає, що позивач має право достроково стягнути суму заборгованості, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Позивач по справі при подачі до суду матеріалів позову був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок на підставі п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved