Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач - ПАТ «Дельта Банк» (далі за текстом) - звернувся до суду зі вказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнив. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 серпня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 712-006/ФКВ-08, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 102510 доларів США з розрахунку 11,2% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 21.08.2008 р по 12.08.2026 р. 27.08.2009 р. [PERSON] змінила ім'я на «[PERSON]». Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки № 712-006/2фпор-08, укладеним між сторонами кредитного договору та поручителем [PERSON], яка поручалася перед кредитором за виконання зобов'язань боржника у випадку невиконання (неналежного виконання) ним умов договору. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, на підставі якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги до боржників ТОВ «Укрпромбанк» за кредитними та забезпечувальними договорами. [PERSON] було отримано кредит, проте було порушено умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. З урахуванням положень кредитного договору відповідачам була нарахована заборгованість по кредитному договору у розмірі 989967 гривень 15 копійок, про стягнення якої банк і просив суд в уточненому позові. В судовому засіданні представник [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, зазначивши про відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів, відсутність заборгованості у відповідача перед банком. Представник позивача у поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в ході судового розгляду, 21 серпня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 712-006/ФКВ-08, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 102510 доларів США з розрахунку 11,2% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 21.08.2008 р по 12.08.2026 р. 27.08.2009 р. [PERSON] змінила ім'я на «[PERSON]». Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки № 712-006/2фпор-08, укладеним між сторонами кредитного договору та поручителем [PERSON], яка поручалася перед кредитором за виконання зобов'язань боржника у випадку невиконання (неналежного виконання) ним умов договору. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, на підставі якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги до боржників ТОВ «Укрпромбанк» за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не додано до позову належного доказу надання грошових коштів [PERSON] банком, їх перерахування позичальнику. За таких обставин суд не може вважати доведеними вимоги позивача про стягнення заборгованості, оскільки у матеріалах справі відсутній доказ формування такої заборгованості - перерахування [PERSON] грошових коштів. Також суд звертає увагу на те, що як на час укладення кредитного договору, так і в подальшому , на час подання позову позичальник носив прізвище «[PERSON]», в той час як договір кредиту та, відповідно договір позики містив посилання на його складення особою з іншим прізвищем «[PERSON]», аналогічним чином зазначено її прізвище і в позовній заяві. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю. Водночас, позивач не позбавлений права звернутися до суду з новою позовною заявою з приводу іншого предмета позову або з інших підстав.

Outcome: dismissed