Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 25 січня 2014 року між нею, [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їх шлюб з відповідачем виявився невдалим, їм не вдалося створити хороших сімейних стосунків, на даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, між ними відсутні взаєморозуміння і довіра. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву, не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до положень ст.280 ч.1 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 25 січня 2014 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Міньковецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, про що складено відповідний актовий запис №1 (а.с.4). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до довідки виданої Міньковецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області №427 від 26.11.2019 вбачається, що [PERSON] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , та до складу її сім`ї належить донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] . Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved