Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 13 квітня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді частки вказаної трьохкімнатної квартири та грошових вкладів, що зберігалися у філіях Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». Інших спадкоємців крім позивачки немає. У встановлений законом шестимісячний термін вона звернулася до нотаріальної контори і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. Однак, при зверненні спадкоємиці до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державна реєстрація права власності вказаної квартири не була проведена. У звязку з цим, з метою захисту спадкових прав, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача просила розглянути справу за її відсутності та вирішити справу на розсуд суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, [PERSON] (дошлюбне прізвище Порицька) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 1959 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-УР №620211 від 13 вересня 1959 року. 17 січня 1994 року Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» було видано Свідоцтво на право власності на житло (№15101 від 17.04.1994 року) квартиру [ADDRESS], відповідно до якого вона належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Загальна площа квартири складає 69,06кв.м. Відповідно до технічного паспорту, загальна площа вищевказаної квартири становить 66,7кв.м., житлова площа - 48,0кв.м. [PERSON] помер 13 квітня 2015 року у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №912113, актовий запис №874 від 14 квітня 2015 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області. Із матеріалів спадкової справи №378/2015 щодо майна померлого вбачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS] та на грошові вклади, що зберігалися у філіях Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк». 04 грудня 2015 року держаним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, відомості зареєстровано в реєстрі за №7-787. Однак, при зверненні спадкоємиці до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, постановою державного нотаріуса від 04 грудня 2015 року №2614/02-31 їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки за даними Державного Реєстру прав та за перевіреною інформацією МКП «БТІ» відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], ? частка якої належала [PERSON], та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.355, ст.356, ст.357, ст.392 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивачкою доведено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала спірна квартира. На підставі матеріалів справи суд вважає, що частки співвласників є рівними, а саме кожному з них належить по ? частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на вказану квартиру. На підставі Цивільного кодексу України,

Outcome: approved