overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в заяві, просила їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв, клопотань по суті позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечував позивач. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2007 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від якого мають дочку, [PERSON], [INFO]. Відповідач, проживаючи окремо та маючи дохід, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходяться на її утриманні, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ч.1 ст. 184 СК України є нерегулярний, мінливий дохід, одержання доходу в натурі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від свого доходу, а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 24.01.2014 року та до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно на період навчання. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальну допомогу на утримання дитини надавав тільки до повноліття дочки, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наданих доказів. Встановлено, що сторони 13 лютого 2013 року відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області розірвали шлюб від якого мають дочку, [PERSON], [INFO]. Остання, досягнувши повноліття, продовжила навчання в Малинському лісотехнічному коледжі на денному відділенні на бюджетній основі, стипендію не отримує та повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що не було спростовано наданими відповідачем документами. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, [PERSON], на час її навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів щомісячно, починаючи з 17.06.2015 року до закінчення навчання - 01.07.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно на період навчання. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальну допомогу на утримання дитини надавав тільки до повноліття дочки, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з Добровеличківським районним судом Кіровоградської області, заявлені позовні вимоги змінила, зменшивши розмір аліментів на дочку, яка продовжує навчання, до 1/5 частини усіх видів доходів відповідача та просила їх задовольнити. Відповідач до суду з'явився, зменшені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наданих доказів. Встановлено, що сторони мають дочку, [PERSON], [INFO]. Остання, досягнувши повноліття, продовжила навчання в Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON] на денному відділенні на державній основі та повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що не було спростовано наданими відповідачем документами. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї дочки, [PERSON], на час її навчання, в розмірі 1/5 частини всіх видів своїх доходів щомісячно, починаючи з 16.11.2015 року до закінчення навчання - 30.06.2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно на період навчання. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальну допомогу на утримання дитини надавав тільки до повноліття сина, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належно, будь-яких заяв, клопотань по суті позову не надав. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наданих доказів. Встановлено, що сторони 20 грудня 2001 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.12.2001 року, розірвали шлюб від якого мають сина, [PERSON], [INFO]. Останній, досягнувши повноліття, продовжив навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на денному відділенні та повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що не було спростовано наданими відповідачем документами. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання свого сина, [PERSON] на час його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх доходів щомісячно, починаючи з 09.10.2015 року до закінчення навчання - 30.06.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, на період навчання. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, його життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги не визнав, надавши постанову про закінчення виконавчого провадженя від 24.06.2014 року та лист №11186 від 07.07.2012 року відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного УЮ у Запорізькій області про непред'явлення виконавчого листа до примусового виконання у зв'язку з добровільною сплатою аліментів. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наданих доказів. Встановлено, що сторони 17 листопада 1994 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] розірвали шлюб (актовий запис № 165 ) від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Останній, досягнувши повноліття, продовжив навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України на денній формі навчання та повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працездатним, ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, що не було спростовано наданими відповідачем документами. Враховується також що розмір аліментів на утримання [PERSON] на період його навчання до 01.07.2014 року був визначений рішенням Малинського районного суду від 18 січня 2012 року в сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ст.ст. 3,10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач не надав будь-яких доказів, які б дали підстави суду для зменшення визначеного раніше розміру аліментів або взагалі звільнення [PERSON] від обов'язку утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання свого сина, [PERSON], на час його навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 27.10.2014 року до закінчення навчання - 31 грудня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

позивачка просить стягувати із [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 10.02.2005 року по 11.12.2012 року проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. При розірванні шлюбу місце неповнолітньої дитини було визначено по місцю проживання матері. На даний час дитини проживає разом з позивачкою та знаходить на її повному утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2005 року по 11.12.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом ДРАЦС Звенигородського РУЮ у Черкаській області (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої відповідач [PERSON] записаний як батько дитини (а.с. 5). Згідно довідки Звенигородської міської ради № 3783 від 12.06.2014 року неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час дитина знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], на якого покладено обов'язок по його утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 13 червня 2014 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. та судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. ст.180,181,182,183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка просить стягувати на свою користь із відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в сумі 1200 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач батьківської турботи не проявляє, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на повторний виклик суду не з`явився, пояснень суду не надав, про місце і час розгляду справи належним чином повідомлений, тому справа підлягає заочному розглядові на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності із ст.ст.180-184 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] та [PERSON] від фактичних шлюбних відносин, в яких перебували з жовтня 2006 року по липень 2010 року, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що слідує з свідоцтва про народження, серії [NUMBER]. Після припинення спільного проживання сторін дитина залишилася проживати разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Позивач, згідно довідки ТОВ «Газда Пласт» від 05.08.2016, працює у вказаному підприємстві на посаді слюсаря з механоскладальних робіт, проте, доходу, який вона отримує, не вистачає на забезпечення всіх потреб дитини. [PERSON] навчається у 4-му класі ЗОШ та потребує відповідного облаштування житлового приміщення, витрат на навчання, одяг, продукти харчування. Відповідач є особою працездатного віку, має відмінний стан здоров`я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, має неофіційний заробіток, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідками Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, довідкою про доходи. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно і до досягнення нею повноліття. У відповідності із п.1 ст.367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.181-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], т.я. він без поважних причин не проживає у вказаному жилому приміщенні понад 6-ть місяців, а саме з 2009 року, витрат на утримання квартири не несе. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Судова повістка, направлена відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, у ЗМІ поміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, заперечень на позов не наддав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] і [PERSON], останній у вказані й квартирі зареєстрований , але не проживає. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], а також зі змісту Акту №59 ЦОА №8 вбачається, що відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, витрат на її утримання не несе. Будь-які речі . які б належали відповідачу у квартирі відсутні. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст.. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 71 ЖК України містить вичерпний перелік випадків збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Судом установлено, що відповідач не користується жилим приміщенням понад 6-ть місяців з жодної з причин, визначеної у законі як поважна. Відповідно до ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене суд вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], т.я. він тривалий час без поважних причин не проживає у вказаному жилому приміщенні. Через реєстрацію і непроживання відповідача у вказаному жилому приміщенні, позивачка несе додаткові витрати на утримання житла, а також позбавлена у повному обсязі здійснювати право власності на належне майно. Позивачка у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, судова повістка, направлена за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернута до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Власником вказаної квартири є [PERSON] відповідно до укладеного між нею та [PERSON] договору дарування, посвідченого ПН ЗМНО [PERSON] 14.12.2016 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.20016 року. [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 2010 року без поважних причин, ніяких його речей у квартирі не знаходиться, витрат на її утримання він не несе. Відсутність відповідача у вказаній квартирі з 2010 року без поважних причин підтверджується актом № б\\н від 22.12.2016 року складеного головою ЖБК «Трансформаторщик-9». Реєстрація і не проживання відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved