Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис №1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними та несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як, між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, а відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у позивачки та відповідача перший. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис №1; після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача судові витрати (а.с.2). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, пояснила, що зберегти сімю неможливо, вони разом не проживають з грудня 2016 року, сімейних відносин не підтримують, а до неї не дзвонять з банків, вимагають оплатити кредит. Сімю врятувати неможливо, строк на примирення не потрібний; спору про місце проживання дитини та розподіл майна немає. Просила позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]; стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] пояснив, що позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, бо сімю врятувати неможливо. Спільно вони не проживають з вересня 2016 року. Строк для примирення не потрібний; спору про поділ майна та проживання дитини не має. Дитині допомагати буде. Просив шлюб розірвати. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 28 серпня 2015 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 01 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Коларівської сільської ради Приморського району Запорізької області про склад сімї та проживання від 15.01.2018, [PERSON] проживає за адресою: пров.Поштовий, буд.1, с.Коларівка Приморського району Запорізької області, з нею за цією адресою проживають: [PERSON] голова домашнього господарства, [PERSON] бабуся, [PERSON] батько, [PERSON] мати, [PERSON] син, [INFO], [PERSON] брат (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог не заперечує, позовні вимоги визнав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, в позові просить про відновлення свого дошлюбного прізвища, то її вимоги про відновлення дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за вимогами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved