Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання дочки. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позов підтримала і пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що після її звернення до суду відповідач двічі перерахував аліменти: один раз у розмірі 300 євро, а другий раз у розмірі 100 євро. Таким чином відповідач згодився з тим розміром аліментів, який позивачка визначила у позовній заяві. Зважаючи на наведене просить задоволити заявлений позов. Представник позивачки позов підтримала з аналогічних підстав. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надавав допомогу на утримання дитини, що й зумовило позивачку звернутися з даним позовом до суду. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дітям допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 3000 грн., щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обовязок з утримання дітей покладений на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. І хоча з часу звернення позивачки до суду відповідач перерахував їй певні грошові кошти, проте це може слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. Адже відповідач раніше не надавав допомогу на утримання дитини, а на даний час його допомога не є систематичною. Тому наявні підстави для задоволення позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved