Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 10.11.2007 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 15.04.2013р. був розірваний. Від даного шлюбу, позивачка [INFO] народила сина - [PERSON]. Позивачка зазначає, що відповідач періодично матеріально допомагає їй в утриманні сина, проте, вказана допомога є недостатньою для утримання дитини. Позивачка вказує, що син перебуває на повному її утриманні, хоча матеріальне забезпечення останньої не надає можливість гідно утримувати дитину, належно забезпечувати її життя. Таким чином, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні виомги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмрі ? від всіх видів його заробітку, при цьому зазначив, що періодично допомагає матеріально позивачці в утриманні їх спільного сина, приймає участь у його вихованні та розвитку, хоча на даний час він не працює, проте, розуміє свій обов»язок утримувати сина. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Встановлено, що сторони з 10.11.2007 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.04.2013 р. був розірваний. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає зі своєю матір'ю - позивачкою по справі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Встановлено, що відповідач [PERSON] інших неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають на його утриманні не має, жодних відрахувань з його заробітної плати не здійснюється на користь цих осіб. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення - [PERSON], [INFO] повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплатити на користь держави судовий збір.

Outcome: approved