Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2009 року померла її бабуся [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON], заповіт не складала і спадщину після її смерті ніхто не приймав. Позивачка має право на спадщину після смерті бабусі за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер 7 грудня 2005 року. До складу спадщини [PERSON] входить: земельна ділянка площею 4,3399 га., яка належала їй особисто на праві власності на підставі державного акту серії СМ №127755; земельна ділянка площею 4,51 га., яка належала її співмешканцю [PERSON] на підставі сертифіката на земельний пай серії СМ №0062553 та була нею успадкована після його смерті; земельна ділянка площею 4,25 га., яка належала її матері [PERSON] на підставі сертифіката на земельний пай серії СМ №0062551 та була нею успадкована після її смерті. Тому позивачка прохає суд визнати за нею право власності на спадщину, що відкрилася після смерті бабусі. В судове засідання позивачка не зявилася, хоча і була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але надала заяву в якій прохає суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача - Ворожбянської сільської ради в судове засідання не зявилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглянути без їх участі, проти позову не заперечують. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1266, 1268 ЦК України, 549, 553 ЦК УРСР. В судовому засіданні було встановлено, що 23 грудня 2009 року в с. Ворожба Лебединського району Сумської області померла бабуся позивачки [PERSON] і після її смерті відкрилась спадщина, що вбачається із свідоцтв про народження, свідоцтва про шлюб та свідоцтва про смерть (а.с. 7-8, 31, 59). Позивачка має право на спадщину після смерті бабусі за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер раніше за матір, а саме 7 грудня 2005 року (а.с. 9). З державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №127755, вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Лебединської райдержадміністрації № 88 від 23 березня 2004 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,3399 га., з них: 2,7732 га. рілля, 1,3120 га. сіножать, 0,2547 га. пасовище, що розташована на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 53). З довідки Ворожбянської сільської ради від 21 грудня 2016 року № 1757, вбачається, що [PERSON], який помер 9 травня 1999 року на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO]. Разом з ним на день смерті проживала співмешканка [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] Ворожбянською сільською радою не посвідчувався (а.с. 64). Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожен окремо ствердили суду, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу в с. Валки Лебединського району Сумської області до дня його смерті. Також разом з [PERSON] в с. Валки Лебединського району Сумської області проживала її мати [PERSON] до дня смерті. З копії з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Ворожбянській сільській раді, наданої управлінням держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області, вбачається: [PERSON] на підставі сертифіката на земельний пай серії СМ №0062553 належала земельна ділянка площею 5,67 в умовних кадастрових гектарах; [PERSON] на підставі сертифіката на земельний пай серії СМ №0062551 належала земельна ділянка площею 5,67 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 51-52). З інформаційної довідки із Спадкового реєстру наданих державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON], від 29 січня 2016 року № 80/01-16, вбачається: після смерті [PERSON], яка померла 29 квітня 1997 року спадкова справа не заводилась, але від її імені виконавчим комітетом Ворожбянської сільської ради посвідчено заповіт 28 листопада 1991 року за реєстровим номером 292; після смерті [PERSON], який помер 9 травня 1999 року спадкова справа не заводилась, заповіт від його імені не посвідчувався; після смерті [PERSON], яка померла 23 грудня 2009 року спадкова справа не заводилась, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 37-46). Із заповіту [PERSON], посвідченого 28 листопада 1991 року секретарем виконавчого комітету Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, вбачається. що усе своє майно вона заповідала: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах ( а.с. 14). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки постійно проживала разом із ними на час відкриття спадщини та вступила в управління спадковим майном, а інші спадкоємці не вчинили жодних дій, що свідчать про прийняття спадщини в звязку з чим вважаються такими, що відмовились від спадщини. З довідок наданих управлінням держгеокадастру у Лебединському районі Сумської області, вбачається: вартість земельної частки (паю) розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката серії СМ №0062551, становить 25027 грн. 29 коп.; вартість земельної частки (паю) розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката серії СМ №0062553, становить 26599 грн. 76 коп.; вартість земельної частки (паю) розміром 5,67 в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON], на підставі сертифіката серії СМ №0062552, становить 44411 грн. 32 коп. (а.с. 69-71). Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved