Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач Київський національний університет будівництва і архітектури (далі КНУБА) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання освітньої послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що між КНУБА та [PERSON] було укладено договір № з БМО 17776 від 09.08.2010 року про підготовку фахівця з вищою освітою з ІІІ курсу V семестру по заочній формі навчання за навчальним планом освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр (за скороченим терміном навчання) за напрямком підготовки «Інженерна механіка» на факультеті АІТ. Наказом № 1373/2 від 25.08.2010 року [PERSON] зараховано на третій курс заочної форми навчання за напрямом 6.050502 «Інженерна механіка» за кошти фізичних/юридичних осіб. Позивач зі свого боку виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, про що свідчить Наказ № 718//2 від 04.07.2013 року про відрахування студентів заочної форми навчання факультету автоматизації і інформаційних технологій «Інженерна механіка», які закінчили навчання за освітньо-професійною програмою базової вищої освіти, успішно склали державний іспит, отримали кваліфікацію бакалавр. Окрім того, адміністрація КНУБА підготувала документ про освіту державного зразка для [PERSON], але останній не виконав належним чином свої зобовязання щодо сплати вартості отриманих освітніх послуг за договором. У звязку з зазначеним вище у відповідача утворилася заборгованість за період з 01.09.2014 року по 07.07.2016 рік у розмірі 1\~500 грн. 12.11.2013 року позивачем була направлена відповідачу претензія з вимогою погасити утворену заборгованість. 19.02.2016 року позивачем повторно була направлена претензія на імя [PERSON], однак заборгованість відповідачем до теперішнього часу не сплачена, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Посилаючись на вище вказане, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за отримані освітні послуги у розмірі 1\~500 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.08.2010 року між Київським національним університетом будівництва і архітектури та [PERSON] було укладено договір № з БМО 17776 про підготовку фахівця з вищою освітою з ІІІ курсу V семестру по заочній формі навчання за навчальним планом освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр (за скороченим терміном навчання) за напрямком підготовки «Інженерна механіка» на факультеті АІТ. (а.с. 5). Відповідно до наказу № 1373/2 від 25.08.2010 року [PERSON] було зараховано на третій курс заочної форми навчання за напрямком 6.050502 «Інженерна механіка» за кошти фізичних/юридичних осіб (а.с. 6). Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору, виконавець (КНУБА) бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника, [PERSON] здійснити навчання, а саме: здійснити підготовку фахівця для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» (за скороченим терміном навчання) по заочній формі навчання за напрямом напрямком підготовки «Інженерна механіка» на факультеті АІТ (факультет автоматизації і інформаційних технологій). Згідно з п. 2.1. договору виконавець зобовязувався надати замовнику освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та відповідно до навчальних планів та програм виконавця, затверджених для обраної спеціальності. Навчання за договором розпочалося з ІІІ курсу V семестру (за скороченим терміном) по заочній формі навчання, тобто з 01.09.2010 року та тривало до 30.06.2013 року, строком 3 навчальних роки. Згідно з п. 4.2, п. 4.3 вказаного договору, вартість навчання за один навчальний рік, згідно з розрахунком, складає 6\~000 грн. Плата за навчання здійснюється протягом 5 діб після рекомендації абітурієнта до зарахування, а в подальшому по семестрам до початку чергового семестру (осінній семестр триває з 01 вересня поточного року до 31 січня наступного, весняний семестр тримає з 09 лютого до 30 червня, для усіх форм навчання). Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. У п. 5.4 договору зазначено, що відрахування студента з університету не звільняє його від боргових зобовязань визначених договором. КНУБА зобовязання за договором виконав у повному обсязі. 04.07.2013 року наказом № 718//2 [PERSON] студента заочної форми навчання факультету автоматизації і інформаційних технологій за напрямом «Інженерна механіка», який закінчив навчання за ОПП базової вищої освіти, успішно склав державний іспит, отримав кваліфікацію бакалавр, відраховано з університету з 01 липня 2013 року (а.с. 8). Згідно з довідкою КНУБА за період з 01.09.2014 року по 07.07.2016 рік у [PERSON] виникла заборгованість за надання освітніх послуг у розмірі 1\~500 грн. (а.с. 9). 12.11.2013 року та 19.02.2016 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою погасити утворену заборгованість, однак останнім заборгованість до теперішнього часу сплачена не була (а.с. 10-12). Таким чином судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини, що регулюються умовами вказаного договору про надання освітніх послуг та нормами цивільного права, а саме\~ст. 901-907 ЦК України. Згідно\~зі ст. 901 ЦК України\~\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того згідно з ч. 2\~ст. 903 ЦК України\~якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, сукупністю доказів у справі підтверджено, що відповідач в порушення п. п. 3.1 та 4.3 договору, не оплатив освітню послугу в сумі 1 500 грн., чим порушив умови договору, що є підставою для задоволення позову. Оскільки судом встановлений факт укладання між позивачем і відповідачем [PERSON] договору про навчання,\~неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати за надані позивачем освітні послуги, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та на підставі зазначених норм матеріального права підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved