Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], який мотивувала тим, що 31.01.2004 р. вони зареєстрували шлюб у Хутір-Будилівській сільській раді Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Від шлюбу у подружжя є син [PERSON] [INFO]. Останнім часом між позивачкою та відповідачем відсутнє взаєморозуміння і довіра, а також позивачка неодноразово чула від односельчан, що її чоловіка часто бачили в компанії з іншою жінкою, з якою у нього є інтимні стосунки. Як наслідок у подружжя неодноразово виникали суперечки та сварки, що негативно впливає на дитину, тому, як вважає позивачка подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Позивачка просить суд розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» та просить дитину [PERSON] [INFO] залишити проживати із матір'ю [PERSON], а також позивачка просить стягнути з [PERSON] судові витрати в сумі 243,60 гривень. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти позову не заперечує. Суд дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Тому суд вважає, що малолітню дитину слід залишити проживати із матір'ю, оскільки дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що позивачці слід відновити її дошлюбне прізвище. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку що із відповідача слід стягнути у користь відповідачки понесені нею судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved