Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняття їх з реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1994 року належить квартира [ADDRESS], (відповідно до довідки про зміну нумерації, будинок з [ADDRESS], перенумеровано на «[ADDRESS]»). Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку разом зі своїм сином [PERSON], який з 2007 року фактично не проживає у вказаній квартирі, онукою [PERSON], яка з 2005 року фактично не проживає у вказаній квартирі, та племінником [PERSON] який з 2009 року фактично не проживає у вказаній квартирі. Просила суду визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації. В судовому засіданні позивачка [PERSON] на заявлених вимогах наполягала, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти їх з реєстрації. Від представника третьої особи - Каховського районного сектору Державної міграційної служби України в Херсонській області, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи завчасно повідомлялися у встановленому законом порядку. Повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи до суду не надавали. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Каховської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі № 2016, належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Згідно рішення виконавчого комітету Роздольненської сільської ради № 14 від 23.02.2005 року, було змінено номер будинку по [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку разом зі своїм сином [PERSON], який з 2007 року фактично не проживає у вказаній квартирі, онукою [PERSON], яка з 2005 року фактично не проживає у вказаній квартирі, та племінником [PERSON] який з 2009 року фактично не проживає у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою Роздольненської сільської ради Каховського району Херсонської області № 276 від 14.04.2014 року (а.с. 3). Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що давно знайомий з позивачкою та проживає з нею по сусідству, бував у неї вдома, та окрім позивачки у її квартирі більше нікого не бачив. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2005 року знає позивачку, з відповідачами не знайома та ніколи не бачила їх у квартирі позивачки, була у неї вдома, інших речей, окрім речей позивачки та її чоловіка не бачила. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В частині вимог позивачки щодо зобов'язання Каховський районний сектор Державної міграційної служби України в Херсонській області зняти відповідачів з реєстрації, позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тобто зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання не передбачено законом як самостійний спосіб захисту порушеного права. Таким чином, рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку, компетентним (уповноваженим державою) органом. Окрім, цього спору між позивачкою та третьою особою з приводу зняття відповідачів з реєстраційного обліку немає, а тому позовні вимоги в даній частині є передчасними. На підставі ст.ст. 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial