Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивачка перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] які у даний час проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, а саме з травня 2015 року матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, вони перебувають на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітей повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved