Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати неправомірними дії відповідача у відмові в обслуговуванні карткового рахунку [NUMBER] відкритого на ім'я позивача та зобов'язати відповідача усунути перешкоди щодо користування та розпорядження позивачем власними грошовими коштами, що знаходяться на картковому рахунку та обслуговується платіжною карткою в межах залишку в сумі 29928,79 грн. шляхом негайного розблокування рахунку, надання можливості зняти грошові кошти з карткового рахунку. Стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 162512,66 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позов обгрунтовує наступним. [PERSON] укладено договір з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» на відкриття карткового рахунку [NUMBER] та обслуговування платіжної картки [NUMBER]. Рахунок використовувала для зберігання власних коштів та заощаджень. В вересні 2016 року [PERSON] мала намір скористатися платіжною картою, але її було заблоковано. На той час на ній знаходилися грошові кошти в межах залишку в сумі 29928,79 грн. Про блокування карткового рахунку [PERSON] ніхто не повідомляв. Оператор ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив, що карту заблоковано у звязку із підозрою у скоєнні шахрайських дій. 29.11.2016року та 11.03.2017року їй надано відповіді на електронну адресу де повідомлено, що карту заблоковано у звязку із підозрою її у скоєнні шахрайський дій, розблокувати картковий рахунок можливо в судовому порядку. Будь-яких обставин скоєння шахрайських дій не вказувалося. Вважає, що банком протиправно утримуються кошти на рахунку, чим порушує право власності на користування власними коштами, що завдає суттєвих незручностей, як споживача фінансових послуг. Також посилаючись на ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з відповідача на користь позивача пеню в сумі 162512,66 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові, зазначив, що позивачу підозра у вчинені злочину не повідомлялася, будь-яких незаконних дій вона не здійснювала, тому дії банку є неправомірними. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. У наданих письмових запереченнях зазначено, що дії банку є законними відповідно до умов договору та Умов та Правил надання банківських послуг. 08.09.2016 року Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є Позивач на підставі аналізу руху грошових коштів та висновків, що Позивач використовує платіжну картку, як засіб доступу до відкритого на його ім'я рахунку, з порушенням умов договору. Проводиться додаткова перевірка службою безпеки Банку для детального з'ясування обставин по суті справи. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником банківської платіжної картки [NUMBER] виданої ПАТ КБ «Приватбанк», що також не заперечується відповідачем. Відповідно наданої інформації ПАТ КБ «Приватбанк», залишок на картковому рахунку [NUMBER] складає 29928,79 гривень. У відповіді наданої відповідачем від 29.11.2016 №20.1.0.0.0/7-20161115/1374 на звернення [PERSON] зареєстрованого за №192 від 15.11.2016р, зазначено, що ПАТ КБ «Приватбанк» змушений відмовити в обслуговуванні картки через одну з причин, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Однак конкретної причини відмови в обслуговуванні картки не наведено, відомості зазначені загалом. Згідно з довідкою Департаменту Інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON], [INFO], на території України станом на 15.05.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідност. 525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 1066 ЦК Україниза договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день входження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідност. 1074 ЦК Україниобмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Згідно з п. 1, 2, 6ст. 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями15та/або16цьогоЗакону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) часників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно доКримінального процесуального кодексу України. Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Отже, дії відповідача щодо заблокування карткового рахунку позивачки більш ніж на 5 днів є неправомірними та такими, що порушують права позивача. Таким чином, слід зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди для використання коштів на картковому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON] Відповідно до ч.2ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зіст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Позивач розраховувала безперешкодно користуватися своїм картковим рахунком для власних потреб, разом з тим позивач була позбавлена такої можливості. Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції. Як вбачається з Анкети-заяви про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в ПриватБанке, [PERSON] не зазначила в анкеті яку саме карту вона бажає оформити. А також відмітки про те, що [PERSON] пам'ятку клієнта, яка містить Тарифи та основні умови обслуговування і кредитування отримала та ознайомилась з її змістом під підпис, не має. (а.с.64) Відповідно до п. 10.1 глави 10 постанови Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до ст.1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. З аналізу наведених норм вбачається, що випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Правовою гарантією на невтручання у право власності на кошти є рішення суду, що відповідає ст.41 Конституції України, згідно якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права власності може бути засноване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом. 14 жовтня 2014 року був прийнятий у новій редакції Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.17 цього Закону суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити проведення фінансової операції у разі, якщо така операція містить ознаки, передбачені ст.ст. 15 і 16 Закону, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодо одержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, і в той самий день повідомити про це Спеціально уповноважений орган. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на строк до двох робочих днів. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення такої фінансової операції відповідно до частини першої цієї статті на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний невідкладно повідомити суб'єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до кримінально-процесуального законодавства. Загальний строк зупинення проведення фінансової операції у випадках, передбачених ст.17 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», не може перевищувати 30 робочих днів. Банк поновлює проведення фінансових операцій на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції в разі неотримання протягом строку, передбаченого частиною першою статті 17 Закону, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової(их) операції(ій). Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Отже блокування коштів позивача за всіх вищезазначених умов можливе максимум на 2 дні, а при блокуванні правоохоронними органами - максимум на 30 робочих днів. З моменту блокування банком коштів на поточному рахунку [PERSON], який обслуговується карткою [NUMBER], пройшло вже більше 8 місяців. Даних про те, що уповноваженими органами приймались рішення про блокування платіжної картки відсутні або, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження. Крім того, будь-яка особа або банк до правоохоронних органів щодо шахрайських дій [PERSON] не зверталися, уповноваженими органами не приймались рішення про блокування платіжної картки, обмеження права [PERSON] розпорядження своїм рахунком, а тому дії відповідача, щодо обмеження права [PERSON] розпорядження коштами на її рахунку, а також права користування таким рахунком шляхом його блокування є безпідставними. Згідност. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Стаття 550 ЦК Українизазначає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню за період з 01 листопада 2016 року по 01.05.2017 року в розмірі 162512,66 гривень, враховуючи ч.3 ст. 551 ЦК України, що суд вважає співмірним з розміром завданих збитків. Будь-яких заперечень щодо розрахунку суми пені позивачем з боку відповідача суду не надано. Статтею 133 ч.3 п.1 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач надав суду належні докази на підтвердження понесення ним витрат на оплату правової допомоги, зокрема, в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 03.05.2017 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 15.05.2017, платіжне доручення від 03.05.2017 року №33369293 та квитанція №3152787 про отримання адвокатом гонорару. Тому суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн. На підставні ст. 141 ЦПК України, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved