Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі твердої фіксованої суми 1000 грн. на місяць на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В обґрунтуванні позову вказала що відповідач має мінливі доходи. З 2014 року допомоги на дитину не надає в звязку з чим прохає стягнути з нього вказану суму аліментів починаючи із листопада 2014 року. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 12.03.18 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини: сторони перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого народився [PERSON] [INFO]. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Письмовими заявами сусідів позивачки встановлено що відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошової сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом вірогідно встановлено що відповідач має задовільний стан здоровя, інших забов*язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе. У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до положень передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з відповідними змінами, розмір прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років, в розрахунку на місяць на одну особу становить: з 01.01.2018 року - 1492 грн.; з 01.07.2018 року 1559 грн.; з 01.12.2018 року 1626 грн. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В частині вимог про стягнення аліментів за минулий час суд доходить до висновку що в цій частині позов повинен бути залишений без задоволення за наступним: Сімейний кодекс України визначає час, з якого присуджується аліменти на дитину в статті 191, а саме: «Час, з якого присуджуються аліменти на дитину. 1. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. 2. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки». Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. В той же час у відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Саме позивач повинен надати суду докази, того, що він вжив заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їхньої сплати. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів. Не можна відмовитися від права на одержання аліментів, однак його можна не здійснювати. Позивачка мала право звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини - з моменту її народження і до її повноліття, але з листопада 2014 року цим правом не скористалась. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати до суду докази того, що вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язку по утриманню. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] не надала суду доказів того що вона намагалась отримати від відповідача аліменти за минулий час а останній від цього свідомо ухилявся. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial