Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач КС ім. о. І. Кульматицького звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24.11.2011 року відповідачка [PERSON], яка є членом кредитної спілки, отримала кредит у позивача строком на 12 місяців в сумі 2 500 грн. за договором кредиту №240 від 24.11.2011 року і зобов'язалася повернути зазначену суму, а також проценти за користування кредитом, згідно графіку розрахунків. В забезпечення виконання вищевказаного договору кредиту між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договори поруки №240 від 24.11.2011 року, згідно якого поручитель взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідачки [PERSON] у випадку неналежного виконання останньою грошових зобов'язань згідно договору споживчого кредиту. Зі свого боку, позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання, проте відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконала. Станом на 22.08.2014 року заборгованість за договором кредиту становить 3 745,01 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Тучинська Г.І. до судового засідання не з'явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, 24.11.2011 року відповідачка [PERSON], яка є членом кредитної спілки, отримала кредит у позивача строком на 12 місяців в сумі 2 500 грн. за договором кредиту №240 від 24.11.2011 року і зобов'язалася повернути зазначену суму, а також проценти за користування кредитом, згідно графіку розрахунків (а.с.4-5). В забезпечення виконання вищевказаного договору кредиту між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договори поруки №240 від 24.11.2011 року, згідно якого поручитель взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідачки [PERSON] у випадку неналежного виконання останньою грошових зобов'язань згідно договору споживчого кредиту (а.с.6). Зі свого боку, позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.11.2011 року (а.с.7), проте відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконала. Станом на 22.08.2014 року згідно довідки-розрахунку (а.с.8-9) заборгованість за договором кредиту становить 3 745,01 грн., з них: 685,25 грн. - основна сума кредиту; 442,11 грн. - нараховані проценти за користування кредитом; 2 617,65 грн. - нарахована пеня. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачами зобов'язань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням №754 від 22.08.2014 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідачів, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved