Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, який мотивує тим, що з 2003 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Батьками зазначено позивача - [PERSON] та відповідача - [PERSON]. 24 березня 2009 року відповідач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що в книзі реєстрації зміни імені зроблено відповідний актовий запис за № 19. Спершу відповідач піклувався своєю дочкою, проявляв увагу до неї, однак з 2014 року змінив своє ставлення до дочки та перестав проявляти будь-які ознаки батьківської уваги. Свідомо не бажає брати участь у вихованні дочки, виявляти турботу щодо неї, перешкод чи заборон щодо побачень з дочкою відповідачеві ніхто не чинить. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, з наступними змінами, передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, створювати належні умови для розвиту її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення виконання батьківських обов'язків. Всупереч наведеному відповідач ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, а тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У зв'язку з економічною кризою в державі, матеріальне становище позивачки ускладнилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання. Позивачці одній важко утримувати дочку згідно її потреб, тому дочка потребує з боку батька матеріального утримання. Просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]. А також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Від позивача [PERSON], її представника [PERSON], прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури [PERSON], представника органу опіки та піклування Коломийської міської ради Івахнюка І.В. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки не повідомив, поважних причин його неявки не встановлено, а тому суд вважає, що справу слід розглядати заочно у відсутності відповідача. Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копію витягу з реєстру актового запису про народження № 243 І серія А 2005 року (Республіки Італія); копію свідоцтва про зміну імені від 24 березня 2009 року; копію повідомлення Коломийської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенія № 4 від 02.04.2014 року № 114/02-07; копію довідки КП «Житлоінфоцентр» № 551 від 23.02.2015 року; копію акту обстеження житлових умов від 23.02.2015 року; копію паспорта та ідентифікаційного коду [PERSON], [INFO]; копію ідентифікаційного коду [PERSON], висновку органу опіки і піклування, який затверджено рішенням виконкому Коломийської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав через ухилення від виконання батьківських обов»язків щодо виховання та утримання дитини, не забезпечення необхідного спілкування , харчування та медичного, культурного догляду дитини, - дійшов до висновку, що вищевказаними доказами та у судовому засіданні доведено ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що у відповідності до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. У відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз. 2 п. 16 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У відповідності зі ст. 166 ч.2, 180, 182, 184 СК України, врахуванням матеріального становища сторін, слід стягувати з відповідача користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON] [INFO]. в користь [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2015р. На підставі викладеного та ст. 164, 166 ч.2, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved