Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що відповідач всупереч вимог чинного законодавства займає будинок,який належить їй особисто на праві приватної власності,в добровільному порядку звільнити його відмовляється, вигнав її з будинку шляхом застосування фізичного насилля до неї,не допускає її в будинок,в разі її появи біля будинку застосовує до неї фізичне нгасильство, ламає вікна, двері,вона змушена була неодноразово звертатися до райвідділу міліції з проханням про захист, їй приходиться шукати тимчасове місце проживання у чужих людей, чим чинить перешкоди у користуванні,володінні та розпорядженні нею своїм же майном, а тому просила суд винести рішення яким усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення відповідача з зазначеного будинку без надання іншого приміщення. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,просила суд виселити відповідача [PERSON] з належного їй на праві власності будинку за №74,що розташований по вул. Русанівській в м.Радомишлі Житомирської області, при цьому пояснила, що відповідач створив для неї такі умови,що вона не тільки не може проживати в своєму будинку та розпоряджатися ним, він постійно, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння засотосовує до неї фізичне насильство,в зв»язку з чим вона неодноразово лікувалася як стаціонарно так і амбулаторно,при цьому її звернення до працівників міліції за захистом приносять тільки тимчасові поліпшення її ситуації. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні факт належності позивачці на праві власності вищезгаданого будинку визнав,однак виселятися добровільне не бажає так як він своєю працею збільшив вартість домоволодіння шляхом будівництва надвірних господарських споруд. Свідки в судовому засіданні: [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] пояснили суду про те, що шлюб між сторонами по справі зруйнував відповідач [PERSON],який ще під час шлюбу почав знущатися з дружини [PERSON],бив її,виганяв з її ж будинку,а після розірвання шлюбу не тільки не виселився з належного [PERSON] будинку,що розташований в м.Радомишлі Житомирської області по вул.Русанівській,74 однак не допускає її жити в будинку,застосовує до неї фізичне насильство,в п»яному стані б»є вікна та двері. Вислухавши пояснення сторін по справі,свідків,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного. Судом встановлено,що сторони у справі з 1991 року по 2014 рік перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу у них народилася спільна дитина син [PERSON], [INFO] Під час шлюбу сторони за спільні кошти побудували житловий будинок,що розташований в м.Радомишлі Житомирської області по вул.Микгород, 71-Е, який зареєстрований на [PERSON] Також під час шлюбу,а саме 18 листопада 2000 року мати позивачки [PERSON] подарувала своїй дочці [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями,що розташований в м.Радомишлі Житомирської області по вул.Русанівській,74.Своє право власності на згаданий будинок [PERSON] реалізувала шляхом реєстрації в Реєстраційній службі Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області,що підтверджується Витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно ,реєстр.№34655759 від 10.03.2015 року.(а.с.19). Право власності на прилеглу до будинку земельну ділянку площею 0,0600 Га позивач [PERSON] оформила шляхом виготов-лення Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №060375 від 29 вересня 2010 року(а.с.18). Як встановлено судом [PERSON] після розірвання шлюбу з належного позивачу на праві власності будинку добровільно не виселився, продовжує проживати в ньому,а власника [PERSON] спочатку з застосуванням погроз та фізичної сили вигнав з будинку і перестав її допускати до будинку,при цьому вона неодноразово була змушена звертатися за допомогою до Радомишльського РВ УМВС України в Житомирській області,що підтверджується матеріалами справи. На час розгляду справи в суді зазначене право власності позивачки по справі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,що розташований в м.Радомишлі Житомирської області по вул.Русанівській,74 ніким не оскаржене,не скасоване і не змінене,питання про визнання частково недійсним Свідоцтва про право власності також ніким на було заявлене і воно є чинним. Згідно ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. З актів обстеження умов проживання [PERSON] від 28.07.2015 року та 29.07.2015 року,складених депутатами Радомишль- ської сради вбачається,що відповідач [PERSON] перешкоджає [PERSON] в проживанні в будинку №74,що розташований по вул.Русанівській в м.Радомишлі Житомирської області шляхом застосування до останньої фізичного насилля і вона вимушена тимчасово проживати у своєї сестри [PERSON] Зазначене стверджується також Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 листопада 2014 року Радомишльського РВ УМУВС України відносно [PERSON] за фактом побиття ним [PERSON]О.(а.пр.1). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Статтею 157 ЖК України передбачено, що членів сімї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання жилого приміщення. Судом встановлено, що між сторонами склалися вкрай неприяз-нені стосунки та між ними постійно відбуваються конфлікти, про що свідчать багаторазові звернення позивачки до правоохоронних органів, що підтверджується копіями постанов про відмову в порушенні кримінальної справи щодо відповідача за ст. 296 КК України. За таких обставин суд вважає, що спільне проживання сторін по справі в домоволодінні № 74 по вул. Русанівській в м.Радомишлі Житомирської області є неможливим та суперечить правам позивача як людини та як власника будинку, таким чином, відповідач підлягає виселенню з вищезгаданого будинку без надання іншого жилого приміщення, а вимоги позивача підлягають задоволенню. На відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 244,00 гривень відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved