Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивачка звертаючись до суду заявляє позовні вимоги до [PERSON] , а саме: - позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . В мотивуванні заявленого змісту позовних вимог позивачка вказала, 21.11.2011 р. у Турецькій Республіці Ушак-Центр-Сусузьорен між [PERSON] (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/2598/14-ц від 17.07.2014 р. шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Донька сторін залишилася жити з Позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини під час розірвання шлюбу не було. [PERSON] , [INFO] з самого народження проживає разом з позивачем у приватному будинку, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між Позивачем та донькою склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей. Абсолютно всі обов`язки по утриманню, вихованню, лікуванню, навчанню здійснювала та продовжує здійснювати самостійно Позивач. Крім того, у зв`язку з відсутністю будь-якої фінансової допомоги від Відповідача та необхідністю забезпечувати достатній рівень матеріального добробуту для своєї доньки, Позивач займається підприємницькою діяльністю та самотужки докладає всіх зусиль для забезпечення належного матеріального благополуччя дитини. На сьогоднішній день [PERSON] [INFO] . вже виповнилося шість повних років, вона не знає і не пам`ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки свого життя жодного разу його не бачила. Крім того, в спілкуванні з матір`ю, дитина ніколи про батька не питала та не цікавилась ним. З моменту народження дитини Відповідач життям доньки жодного разу не цікавився, не телефонував, не відвідував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не дивлячись на те, що з боку Позивача ніколи не створювалися жодні перешкоди спілкування та участі Відповідача в житті дитини. Вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове, умисне небажання виконувати Відповідачем свої батьківські обов`язки, покладені на нього законодавством та нормами моралі. Тому позивачка, заявляє позовні вимоги, щодо позбавлення батьківських прав. Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. На підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та обставини: 21.11.2011 р. у Турецькій Республіці Ушак-Центр-Сусузьорен між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, згідно копія Свідоцтва про шлюб. Сторони є батьками неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , згідно копія Свідоцтва про народження. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова у справі № 642/2598/14-ц від 17.07.2014 р. шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Донька сторін залишилася жити з Позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини під час розірвання шлюбу не було. З часу народження дитини Відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не відвідував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, не дивлячись на те, що з боку Позивача ніколи не створювалися жодні перешкоди спілкування та участі Відповідача в житті дитини. Данні обставини на думку суду доведені, т.я. іншими учасниками справи воні не спростовані. Дослідив та оцінив у сукупності докази матеріалів справа, суд вважає: Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має-право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Частиною 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України \надалі - СК України), розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. П.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей. За вимогами статті 164 ч.2 п. 2 СК України якими визначено право одного із батьків або інших осіб особу позбавити батьківських прав якщо: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. [PERSON] , [INFO] з самого народження проживає разом з позивачем у приватному будинку, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Абсолютно всі обов`язки по утриманню, вихованню, лікуванню, навчанню здійснювала та продовжує здійснювати самостійно Позивач. Крім того, у зв`язку з відсутністю будь-якої фінансової допомоги від Відповідача та необхідністю забезпечувати достатній рівень матеріального добробуту для доньки, Позивач займається підприємницькою діяльністю та самотужки докладає всіх зусиль для забезпечення належного матеріального благополуччя дитини, що свідчить копія Виписки СДР по ФОП [PERSON] . Вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове, умисне небажання виконувати Відповідачем свої батьківські обов`язки, покладені на нього законодавством та нормами моралі. Крім того, ухилення Відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків підтверджується: Щодо медичного догляду, лікування та охорони здоров`я дитини. Згідно відповіді головного лікаря Міської дитячої клінічної лікарні №19, від 06.02.2019 №01- 10/14, батько дитини [PERSON] [INFO] , до лікарів комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 19» ХМР з питань лікування своєї доньки не звертався, станом її здоров`я не цікавився, оплату послуг пов`язаних із лікуванням не здійснював. На прийом в поліклініку з приводу захворювань із профілактичною метою разом із дитиною приходить мати [PERSON] Догляд за дитиною вдома здійснює також мати. Згідно відповіді завідувача КП «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 29 Харківської міської ради» від 04.02.2019 №17 за період перебування дитини [PERSON] у ЗДО, доньку завжди забирала мати [PERSON] . З адміністрацією та вихователями батько [PERSON] не спілкувався, навчальним процесом та успіхами дитини не цікавився, святкові масові заходи, в яких приймала участь донька Відповідач не відвідував. Безпосередній контакт з керівництвом та вихователями у питаннях навчання та виховання дитини, оплату харчування та відвідування батьківських зборів здійснювала завжди мати (Позивач у справі) та цікавилась здоров`ям і відносинами з однолітками. Важливе місце у фізичному і духовному вихованні [PERSON] займає спорт. [PERSON] відвідує секцію плавання в малому басейні ФСК «Локомотив» та спортивну секцію з Айкідо при Харківській обласній федерації айкідо. Відповідач жодного разу звертався, не відвідував та не спілкувався із представниками спортивних секцій з питань процесу спортивного розвитку дитини, її здобутками та успіхами. Оплату секцій та інших необхідних для спортивного розвитку дитини витрат не здійснював. Зазначене підтверджується листами від тренера з плавання від 04.02.2019 та президента Харківської обласної федерації айкідо від 04.02.2019р. Отже, матеріалами справи суду доведено, що відповідач не виконує батькивських обов`язків, шляхом ухилення. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання про позбавлення батьківських прав відповідача, стосовно малолітньої дитини, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Харківської міської ради. Комісією ухвалено рішення, про доцільність позбавлення батьківських прав відповдача. Таким чином, вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved