Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивачки, мати і донька, 22.06.2016 року звернулися до суду з позовною до ДП «УкрДІАП», в якій посилаються на те, що знаходились в трудових відносинах з підприємством, [PERSON] з 07.09.1982 року по 25.04.2016 року. Була звільнена на підставі наказу № 44-к від 25.04.2016 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП. [PERSON] з 24.10.2008 року по 04.04.2016 року. Була звільнена на підставі наказу № 37-к від 04.04.2016 року за угодою сторін, ст. 36 КЗпП. При звільненні їм обом не виплатили заборгованість по заробітній платі за період листопад-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року, незважаючи на те, що в день звільнення вони були на роботі і просили виплатити усі грошові кошти, які підприємство їм заборгувало. Адміністрація підприємства пообіцяла здійснити розрахунки при надходженні грошових коштів. Однак своїх обіцянок не виконала, тому вони вимушені були звернутися до суду з позовною заявою. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, [PERSON] просила стягнути з підприємства на її користь заборгованість по заробітній платі за період листопад-грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень 2016 року 17598,76 грн., вихідну допомогу у розмірі 9099,14 грн., середній заробіток у розмірі 3474,53 грн. за весь час затримки виплати заборгованості по день фактичного розрахунку, моральну шкоду у розмірі 30000 грн. Уточнивши позовні вимоги [PERSON] просила стягнути з підприємства на свою користь заборгованість по заробітній платі за період листопад-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року у розмірі 9826,26 грн., вихідну допомогу у розмірі 5499,46 грн., та моральну шкоду у розмірі 12000 грн. Позивачки [PERSON], [PERSON] наполягали на ухваленні заочного рішення, посилаючись на те, що адміністрація ДП «УкрДІАП» ігнорує їх законні вимоги про стягнення заборгованості і проведенні розрахунку при звільненні, ухиляється від явки в судові засідання, незважаючи на те, що належним чином повідомлялись про час, місце, дату розгляду справи. Представник ДП «УкрДІАП» в судові засідання з 22.06.2016 року по 21.09.2016 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час і дату судового розгляду, заперечень проти позову не надав. Заяви про розгляд справи без участі представника ДП «УкрДІАП» до суду не надходило. Суд, враховуючи позицію позивачок, які вважають за можливе ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що уточнені в судовому засіданні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] мати і донька перебували у трудових відносинах з ДП «УкрДІАП», [PERSON] з 07.09.1982 року по 25.04.2016 року. Була звільнена за наказом № 44-к від 25.04.2016 року за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП. [PERSON] з 24.10.2008 року по 04.04.2016 року. Була звільнена за угодою сторін на підставі наказу № 37-к від 04.04.2016 року. На момент звільнення [PERSON] та [PERSON] знаходились на роботі і просили виплатити заборгованість по зарплаті за період листопад-грудень 2015 року, січень-квітень 2016 року. Однак заборгованість не була виплачена. Адміністрація ДП «УкрДІАП» видало позивачкам довідки, копії яких приєднані до матеріалів справи, в яких підтверджують заборгованість по зарплаті перед [PERSON] на 01.08.2016 року у розмірі 17598,76 грн., перед [PERSON] заборгованість по зарплаті складає на 01.08.2016 року 9826,36 грн. Вказана заборгованість не виплачена. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником в день його звільнення (ст. 116 КЗпП України) є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток [PERSON] за весь час затримки виплати заборгованості по день фактичного розрахунку становить 3474,53 грн., вихідна допомога 9099,14 грн. Вихідна допомога [PERSON] становить 5499,46 грн. Для позивачок, які є членами однієї родини, заробітна плата була єдиним джерелом існування сім`ї, тому її невиплата призвела до моральних страждань, які суд оцінює кожній у розмірі 2000 грн. і вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь позивачок. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення заробітної плати суд вважає необхідним допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з підприємства на користь держави судовий збір у розмірі 551,2 грн. В решті позовних вимог [PERSON], [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial