overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1100 грн. зі всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 19.09.2016 року, як це передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачка у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю, просить провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з позивачкою (а.с.4), а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 13.04.2017 року, як це передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачка у своїй уточненій позовній заяві від 04.07.2016 року просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти суд стягує з 15.04.2016 року, тобто від дня предявлення позову, як це передбачено ст.. 191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивачка у своїй уточненій позовній заяві від 20.01.2017 року просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON],[INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач зазначила,що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 18.01.2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,актовий запис 23.Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини,інших дітей не має. Позивач не з»явилась в судове засідання,надала суду заяву в якій просила уточнений позов задовольнити та розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON],[INFO] (а.с.4). Дитина проживає з позивачем, а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти суд стягує з 22.11.2016 року, тобто від дня пред'явлення позову, як це передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачка у своїй уточненій позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1531 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182,184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1531 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 19.09.2016 року, як це передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 р. звернулася до суду з зазанченим вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2002 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Проте, з лютого 2009 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка зазначає, що відповідач веде антисоціальний спосіб життя, вживає важкі наркотичні засоби, а після відбуття покарання у місцях позбавлення волі на протязі чотирьох років, останній захворів на гепатит С, що ставить під загрозу життя та здоров'я позивачки. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09 січня 2008 року. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивачка зазначила, що у них з відповідачем погіршились стосунки, що призвели до втрати почуття любові та поваги до один одного. Тривалий період часу сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка. у серпні 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2007 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON]. З липня 2014 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та стягнути судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви, відповідно до яких позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивачка. у серпні 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2008 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO]. народила сина [PERSON]. З вересня 2014 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та стягнути судовий збір. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, а відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2007 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Проте, більше року сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON],, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що донька живе разом з нею, усі обов'язки щодо її виховання вона несе самостійно. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Луканівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 21 жовтня 2010 року.(а.с.7). Відповідно до даних довідки Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 29 липня 2014 року підтверджено, що донька - [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні(а.с.8). Положення ст.141 Сімейного кодексу України передбачають, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням наданих доказів, сімейного та матеріального становища сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що донька живе разом з нею, усі обов'язки щодо її виховання вона несе самостійно. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить про ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 06 липня 2010 року.(а.с.8). Відповідно до даних довідки Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області від 26 серпня 2014 року підтверджено, що донька - [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні(а.с.9). Положення ст.141 Сімейного кодексу України передбачають, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. З урахуванням наданих доказів, сімейного та матеріального становища сторін,

Outcome: approved