Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.10.2012 між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 22.10.2015 або достроково у випадках, передбаченим кредитним договором. Згідно п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем в строк до 28 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2012 року. Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, давши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі - 50 000 грн. 00 коп. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв»язку з чим на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості з кредитним іговором, але станом на 20.04.2015 заборгованість відповідача становить 123 961 гривня 93 коп. Тому просив стягнути з відповідача 123 961 грн. 93 коп. боргу та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, згідно заяви представника просив слухати справу у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 22.10.2012 між сторонами було укладено кредитний договір № Р53100345844В, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 50 000 гривень, а відповідач зобов'язався повернути кредит в строк до 22 жовтня 2015 року або достроково у випадках, передбаченим кредитним договором. Згідно п. 1.1., 3.3.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач прийняв зобов'язання сплачувати позивачу 36 % річних. Згідно п.п. 3.4., 3.5., 4.6., 5.3.1. кредитного договору відповідач зобов'язався погашати кредит та проценти за користування кредитом щомісячно ануїтетним платежем в строк до 28 числа кожного місяця, починаючи з листопада 2012 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок ржання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, озмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.п. 3.9. кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового врахування коштів на поточний рахунок позичальника № 26258001236574 у Відділенні «Кредитний центр «Поділ» ПАТ «ВТБ Банк» (картковий рахунок). Позивач свій обов'язок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши відповідачу одноразово кредит у повному розмірі - 50 000 грн. 00 коп,, що підтверджується меморіальним ордером № 38319 від 22.10.2012. Відповідач прострочив сплату чергових частин зобов'язання прострочено сплату кредиту за період 02.07.2013 - 20.04.2015 рр. в сумі 24 319 грн. 24 коп.; прострочено сплату відсотків за користування кредитом за період 31.12.2013 - 20.04.2015 рр. в сумі 18 238 грн. 94 коп. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 9.4. кредитного договору сторони домовилися про те, що будь-яке порушення відпоповідачем умов кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке дає право позивачу в порядку, передбаченому кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором. Згідно п.п. 5.2.2. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банка з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші роки, передбачені умовами договору. В зв'язку з порушення умов кредитного договору на адресу відповідача листом № 2369/1-2.4 від 13.03.2015 року направлено вимогу про дострокове повернення всіє суми заборгованості з кредитним договором, яка не була виконана у визначений строк. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно з п. 7.1 кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору пзичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми построчених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день згашення. В зв'язку із заборгованістю позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 325 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений кредитним договором. Станом на 20.04.2015 заборгованість відповідача становить 123\~961 гривня 93 копійок, з них: 13 859 грн. 57 коп. - поточна заборгованість за кредитом; 24 319 грн. 24 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 6 475 грн. 68 коп. - інфляційні втрати (кредит); 502 грн. 64 коп. - 3 відсотки річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 18 238 грн. 94 коп. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 5 042 грн. 56 коп. - інфляційні втрати (відсотки); 387 грн. 12 коп. - 3 відсотки річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків; 860 грн. 56 коп. - сума заборгованості за відсотками за період 28.03.2015 - 19.04.2015 рр.; 54 275 грн. 62 коп. - пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою відсотків та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved