Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON], 27 липня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №933, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, припинили сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Стягувати із [PERSON], [INFO] народження, який проживає у [ADDRESS] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки: [PERSON], [INFO] народження в твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.07.2015року, мотивуючи свої вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилася донька: [PERSON], [INFO] народження, яка проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, їй одній важко утримувати дитину, тому звернулася до суду з даним позовом. Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача та відповідача, які надіслали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність та те, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить такі задовольнити у повному обсязі, відповідач - позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення таких, однак в частині стягнення аліментів на утримання доньки просить задовольнити вимогу частково, так як не має постійного місця праці (заяви знаходиться у матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, те, що сторони уклали шлюб 23.07.1999р. /а.с.7/. Шлюб фактично розпався, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. Суд прийшов до переконання, що подальше проживання та збереження сім'ї не можливе, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони уклали шлюб 23.07.1999 /а.с.7/, в якому народилася донька: [PERSON], [INFO] народження /а.с.4/. Як вбачається із позовної заяви, донька знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття врахував стан та матеріальне становище дитини, здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інших утриманців у платника аліментів. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) гривень. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 243грн.60коп. Із [PERSON] слід також стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20коп.

Outcome: partial