Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, в якому свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється власником ? частки будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 18.12.2003 р. В даний час частка будинку не виділена в натурі, що завдає їй значні незручності стосовно розпорядження своїм майном. Тому просить виділити їй в натурі у власність ? частину будинку, яка складається з кухні 2-1 - 8.2 кв.м., 2 житлових кімнат 2-2,2-3 - 28.7 кв.м., кладовки 2-4 - 2.1 кв.м., веранди ІІ - 4.8 кв. м., виділивши в натурі частку будинку в самостійну одиницю з присвоєнням окремої поштової адреси: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача та відповідачки надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять справу вирішити на підставі наявних у справі матеріалів та з врахуванням висновку судової інженерно-технічної експертизи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Спірний житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності: ? частина будинку - позивачу, на підставі договору дарування від 18.12.2003 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.14-15), ? - відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.1989 р., реєстраційного посвідчення від 24.01.1990 р. №46 на ? частку будинку та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.05.1987 р., реєстраційного посвідчення від 25.08.1987 р. №1051 на ? частку будинку (а.с.47-53). Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи № 1234 від 28.07.2014 року (а.с.32-39), поділити будинок за адресою [ADDRESS] в натурі з технічної точки зору можливо. На розгляд суду експертом пропонується найдоцільніший варіант реального розподілу житлового будинку між співвласниками у відповідності до їх ідеальних часток з їх максимальною ізоляцією, з найменшим переплануванням у відповідності до будівельних вимог та врахуванням фактичного порядку користування, який склався між співвласниками: 1-му співвласнику ? ідеальних часток ([PERSON]) пропонуються надати наступні приміщення будинку: Кв.№2:-приміщення кухні під лі 2-1 - площа 8.2 м2; -житлова кімната під літ 2-2 - площа 11.6 м2; -житлова кімната під літ 2-3 площа 17.1 м2; -комора під літ 2-4 - площа 2.1 м2; -веранда під літ ІІ - площа 4.8 м2. 2-му співвласнику ? ідеальних часток ([PERSON]) пропонуються надати наступні приміщення будинку: Кв.№1:-приміщення коридору під лі 1-1 - площа 6.8 м2; -житлова кімната під літ 1-2 - площа 16.9 м2; -житлова кімната під літ 1-3 площа 11.6 м2; -комора під літ 1-4 - площа 2.2 м2; -веранда під літ І - площа 7.1 м2. Оскільки експертом запропонованого найдоцільніший варіант поділу будинку і сторони погоджуються із запропонованим варіантом, то суд дійшов висновку, що поділ будинку слід здійснити згідно вищезгаданого варіанту. Позивач [PERSON] від грошової компенсації за відхилення часток, яка становить 473 грн. відмовляється. Виконком Бродівської міської ради на вимогу суду повідомив, що відповідно до висновку експерта робіт по переобладнанню житлового будинку [ADDRESS] виконувати не потрібно, тому виконком не вбачає підстав для прийняття рішення щодо переобладнання даного будинку. Таким чином, по справі наявні законні підстави для задоволення позову про реальний поділ будинку по варіанту, запропонованому у висновку судової інженерної-технічної експертизи. Разом з тим позовна вимога щодо присвоєння окремої поштової адреси виділеній в натурі у власність [PERSON] ? частині будинку до задоволення не підлягає, оскільки питання присвоєння поштових адрес до компетенції суду не відноситься та вирішується в іншому порядку. На підставі ст.ст. 356,364 ЦК України,

Outcome: partial