Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 330 гривень 60 копійок щомісячно до повноліття дитини та на її утримання - у твердій грошовій сумі у розмірі 304 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, але, оскільки сімейне життя не склалося, на даний час з 05 вересня 2014 року проживають окремо. Неповнолітня донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати як її, так і спільну дитину, хоч зобов'язаний робити це за законом. Відповідач, який є молодою та цілком здоровою людиною, платежів аліментного характеру не має, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 330 гривень 60 копійок, що відповідатиме 30% встановленому відповідно до законодавства прожитковому мінімуму для дитини такого віку для забезпечення її життєдіяльності, який і повинен забезпечити дитині саме відповідач, так як на даний час вона позбавлена можливості утримувати дитину, оскільки не працює та доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років і сама потребує матеріальної допомоги, яку також їй повинен надавати відповідач у твердій грошовій сумі у розмірі 304 гривень до досягнення дитиною трирічного віку, що також за розміром буде відповідати встановленому прожитковому мінімуму на непрацездатну особу. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи(а.с.12), у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.15), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.14), у судове засіданні не з'явився. Згідно наданої до суду письмової заяви позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], у розмірі 330 гривень 60 копійок та на утримання позивачки у розмірі 304 гривні (а.с.16-18). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини в період догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO](а.с.4), яка народилась у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 28 квітня 2012 року згідно актового запису №182 по Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.4). З вересня 2014 року сторони однією сім'єю не проживають та не ведуть спільне господарство (а.с.6,8), а неповнолітня дитина згідно довідки виконкому Солонянської сільської ради Дніпропетровської області знаходиться на утриманні позивачки (а.с.7), яка в зв'язку з народженням дитини не працює та не навчається. Відповідач, який не має постійного заробітку (доходу) після фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в період догляду за дитиною до виконання останній трьох років в добровільному порядку не надає, в зв'язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі на утримання дитини у розмірі 330 гривень 60 копійок щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини є рівними за законом, але після припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами не досягнуто домовленості щодо участі відповідача як в утриманні дитини, так і в утриманні позивачки до досягнення дитиною трьох років, а в добровільному порядку відповідач такої допомоги не надає. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача аліменти і на утримання дружини у розмірі 304 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, оскільки позивачка не працює в зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідно не має самостійних прибутків. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує повне визнання відповідачем позовних вимог згідно подано до суду письмової заяви (а.с.16), матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою, і має матеріальну можливість отримувати дохід та сплачувати аліменти, вік та стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів. Крім цього, судом враховується обмежена можливість утримувати дитину позивачкою в зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років, внаслідок чого вона сама потребує матеріальної допомоги. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.ст. 81,84,182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно дитини і дружини, так і відносно відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання дитини суду не надано. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved