Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що з 23 вересня 1992 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2009 року та в період якого у них народилась спільна повнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається у Солонянському професійному аграрному ліцеї за професією кухар, в зв'язку з чим не може забезпечувати своє утримування самостійно та у зв'язку з чим матеріальне утримання доньки здійснюється нею. Відповідач, який є працездатною людиною та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки перебуває на обліку в Солонянському РЦЗ, де отримує щомісячну виплату, добровільно такої матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом, а сама вона утримувати її не в змозі, тому змушена звернутися з даним позовом до суду та прохати стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. В судове засідання позивачка та її представник, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явились. Представником позивача в межах повноважень за довіреністю (а.с.10) подано письмову заяву (а.с.20), згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі та прохала його задовольнити, а справу розглядати справу за відсутності її та позивачки. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду подано письмову заяву (а.с.21), згідно якої він позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання в розмірі 14 частини його прибутків щомісячно, а справу прохав розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.19), в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, в зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за її відсутності, оскільки неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200, ст.201 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суду бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком спільної з позивачкою повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка народилася у сторін в період шлюбу, який було розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2009 року, яке набрало законної сили (а.с.7), та яка згідно довідки Мопрівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Судом встановлено, що спільна повнолітня донька сторін [PERSON] з 01 вересня 2013 року навчається в Солонянському професійному аграрному ліцеї за професією кухар з денною формою навчання (а.с.9,) внаслідок чого потребує коштів на придбання одягу, продуктів харчування, підручників та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку, стану здоров'я, а відповідач, який є працездатною людиною та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки перебуває на обліку в Солонянському РЦЗ, де отримує щомісячну виплату, тому має можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, але не робить цього в добровільному порядку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення донькою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.6); продовження нею навчання (а.с.9,); потреби в зв'язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який згідно поданої до суду письмової заяви визнав позов(а.с.21), та повнолітньої дитини, а також обов'язок та можливість надання такої допомоги матір'ю дитини. Враховуючи вищенаведене, суд, відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частина доходу щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично дитину утримує позивачка, з якою вона проживає. Донька, що навчається, потребує витрат на забезпечення харчування, одягу, навчальних посібників та матеріально-побутових умов з урахуванням її віку та розвитку, а встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум для особи даного віку згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року становить 1147,00 гривень, а з 01 рудня 2013 року - 1218,00 гривень. В зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved