Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором доручення. З урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідача всього станом на 20 квітня 2015 року 270 868, 34 грн., у тому числі суму основного боргу - 24 506, 85 грн.; 610, 32 грн. - 3% річних , нарахованих на вказану суму; 8 487, 17 грн. - інфляційні витрати, нараховані на суму 24 506, 85 грн.; еквівалент 10 000 доларів США з конвертацією цієї суми в гривню на день здійснення платежу відповідачем , що станом на 23.03.2015 року за офіційним курсом НБУ становить 231 498, 73 грн.; 5 765, 27 грн. - 3% річних, нарахованих на суму 231 498, 73 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у жовтні 2013 року уклала з відповідачем договір доручення, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання від її імені та її рахунок до 20.06.2014 року придбати квартиру у м. Харкові на користь 3-ї особи - дочки позивачки [PERSON], яка знаходилась там на навчанні. На виконання договору доручення 21.10.2013 року нею перераховано на банківський рахунок відповідача 24 506, 85 грн. та вона передала відповідачу за розпискою 10 000 доларів США. У разі неможливості придбання квартири відповідач зобов'язався повернути до 20.06.2014 року отримані кошти, однак не виконав умови договору, квартиру не придбав та отримані грошові кошти не повернув. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, пославшись на викладені обставини. Також зазначив, що відповідачем не доведено, що перераховані позивачкою за квитанцією грошові кошти він отримав на правовій підставі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача суд вважає можливим постановити заочне рішення у справі. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного. З розписки [PERSON], датованої 30 жовтня 2013 року, оригінал якої наданий суду, вбачається, що він отримав від [PERSON] гроші в сумі 10 000 доларів США для придбання квартири у м.Харкові для [PERSON], та у разі неможливості покупки квартири зобов'язався повернути отримані кошти до 20 червня 2014 року, у чому він власноруч розписався. Згідно з квитанцією від 21.10.2013 року [PERSON] перерахувала на банківський рахунок - карту [PERSON] за [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в розмірі 24 506, 85 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Як зазначено у ч.1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Згідно з положеннями ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як зазначено у ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних. Як зазначено у статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 545 ч.3 ЦК України тільки наявність у боржника боргового документа підтверджує виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оригінал розписки знаходився у позивачки та наданий представником позивача суду, чим підтверджується невиконання договірних зобов'язань по поверненню грошової суми у вказаній в розписці сумі відповідачем. Оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув позивачці отримані грошові кошти, чим порушив умови договору, з відповідача на користь позивачки станом на дату подання позовної заяви підлягають стягненню наступні суми: -24 506, 85 грн. - сума основного боргу за перерахованими грошовими коштами; -231 498, 73 грн. - сума основного боргу за розпискою (еквівалент 10 000 доларів США за курсом НБУ на 23.03.2015 року); -3% річних за прострочення повернення грошових коштів за період з 21 червня 2014 року по 20 квітня 2015 року, нарахованих на суму 231 498, 73 грн. - 5 765, 27 грн. Таким чином, всього слід стягнути 30 372 грн. 12 коп., а також еквівалент 10 000 доларів США, що станом на 23 березня 2015 року за офіційним курсом НБУ становить 231 498 грн. 73 коп., виходячи з курсу: 100 доларів США=2314, 9873 грн. з конвертацією цієї суми в гривню на день платежу. Суд не вбачає підстав для стягнення 3% річних у розмірі 601 грн. 32 коп. за період з 21 червня 014 року по 20 квітня 2015 року, та інфляційних витрат у розмірі 8 487, 17 грн., нарахованих позивачкою на суму перерахованих грошових коштів у розмірі 24 506, 85 грн., оскільки відсутні докази щодо строку виконання зобов'язань по поверненню вказаних грошових коштів.

Outcome: partial