Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 06.09.2008 року у Кам'янобрідському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Раніше вона вже перебувала у шлюбу з відповідачем, який було зареєстрована 24.12.2005 року, але у 2008 році сторони шлюб розірвали. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинені, з грудня 2013 року сторони не ведуть спільного господарства, почуття кохання та взаємоповаги втрачені, життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач є батьком дитини, але добровільно та систематично утримувати дитину не бажає. У зв'язку із тим, що відповідач добровільно не оказує матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, але дитина її потребує, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, просить стягнути з відповідача на свою корить аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.09.2008 року, який було зареєстровано у Кам'янобрідському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Раніше позивачка вже перебувала у шлюбу з відповідачем, який було розірвано 22.01.2008р., про що Кам'янобрідським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.11). Крім того, на утриманні позивачки є ще один син від попереднього шлюбу - [PERSON], [INFO] (а.с.14-15). Згідно довідки голови квартального комітету від 16.01.2014 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON], сином - [PERSON], сином - [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ухвали Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 19.02.2014 року сторонам був наданий строк для примирення терміном один місяця, але сторони не примирились та наполягали на позовних вимогах (а.с.30). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Оскільки відповідач на момент розгляду справи у суді є дієздатним, добровільно матеріальної допомоги дитині не оказує, позовні вимоги визнав повністю, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менш 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 СК дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2013, подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи вищевикладене та ті обставини, що позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу суд, враховуючи стійке волевиявлення, направлене на розірвання шлюбу з відповідачем та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн, а також судовий збір на користь позивачки у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved