Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач Кредитна Спілка «Союз-Дніпро» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] «про стягнення боргу за кредитним договором». Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.06.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29.08.2017 року між Кредитною спілкою «Союз - Дніпро» (позивачем) як кредитором та [PERSON] як позичальником був укладений Кредитний договір №2319/17. Згідно умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 6440,00 гривень, строком на 24 місяців, починаючи з 29.08.2017 року по 28.08.2019 року, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 29.08.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 2444 від 29.08.2017року на суму 6444,00 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору № 2319/17 від 29.08.2017 року, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 28.08.2019 року. Відповідач повинен був повернути 6440,00 гривень - що є сумою кредиту, та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів, відповідно до п.4.2 Кредитного договору. Проте, відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявились в тому, що відповідач не зробив жодного платежу в рахунок погашення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 15.04.2018 року сума заборгованість становить 12061 (дванадцять тисяч шістдесят одна) гривня 22 копійки, яка складається з: - 6440 (шість тисяч чотириста сорок) гривень 00 копійок - залишок по кредиту; - 5621 (п'ять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 22 копійки - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представники позивача неодноразово спілкувались з відповідачами, вимагали погасити суму боргу. На адресу відповідача направлялись претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідач проігнорував їх вимоги та самоусунувся від виконання зобов'язань. В зв'язку з чим вимушені звернутись до суду. Представник позивача подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач подала до суду заяву про визнання позовний вимог у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на підставах, передбачених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Принцип забезпеченості кредиту означає наявність для захисту своїх інтересів, недопустимість збитків від неповернення боргу із-за неплатоспроможності боржника. Кредит видається також на принципі повернення, строковості та платності, що означає, що кредит може бути повернутий Позичальником у встановлений в кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування, тобто сплатою відсотків. Як встановлено в судовому засіданні, 29.08.2017 року між Кредитною спілкою «Союз - Дніпро» (позивачем) як кредитором та [PERSON] як позичальником був укладений Кредитний договір №2319/17. (а.с.4-5). Згідно умов Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 6440,00 гривень, строком на 24 місяців, починаючи з 29.08.2017 року по 28.08.2019 року, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 29.08.2017 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 2444 (а.с.6) від 29.08.2017року на суму 6444,00 гривень. Відповідно до умов Кредитного договору № 2319/17 від 29.08.2017 року, [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «20» по «30» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий відповідачем у строк до 28.08.2019 року. Проте, відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов'язання по Кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявились в тому, що відповідач не зробив жодного платежу в рахунок погашення кредиту. Тому, при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно до п.4.5 кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 15.04.2018 року сума заборгованість становить 12061 (дванадцять тисяч шістдесят одна) гривня 22 копійки, яка складається з: - 6440 (шість тисяч чотириста сорок) гривень 00 копійок - залишок по кредиту; - 5621 (п'ять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 22 копійки - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. (а.с.3). З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представники позивача неодноразово спілкувались з відповідачами, вимагали погасити суму боргу. На адресу відповідачів направлялись претензії з вимогами погасити існуючу заборгованість, але відповідачі проігнорували їх вимоги та самоусунулись від виконання зобов'язань. (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідачем сума боргу добровільно не сплачена, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість по кредиту з відповідачів примусово. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів і судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved