Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вони проживали разом з чоловіком в домоволодінні №19 по вул.Ювілейна в с.Іванці Новоукраїнського району Кіровоградської області, яке належало матері позивачки. Позивачка [PERSON] із відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 12.04.1997 року Кіровським районним відділомреєстрації актів цивільного стану м.Кіровоград, але шлюб розірвано Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області 31.08.2007 року, в органах РАГС розлучення зареєстровано 15.01.2016 року. Відповідач проживав в даному домоволодінні до січня 2014 року, за відсутності свого житла. Після смерті матері, позивачка набула право власності на майно померлої в порядку спадкування, в тому числі і на житловий будинок. Відповідач не проживає з ними у вказаному домоволодінні з 2014 року, але так і залишається по сьогоднішній день зареєстрований в ній, що підтверджується актом обстеження депутата міської ради. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 30 вересня 2017 року №184, своїх заперечень не надав, в звязку з чим, суд ухвалив про заочний розгляд справи, згідно положень 197,224 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. Сторони були зареєстровані та проживали разом в домоволодінні №19 по вул.Ювілейна в с.Іванці Новоукраїнського району Кіровоградської області, яке належало позивачці згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14). Згідно акту обстеження місця проживання за №1494 від 16.03.2017 року, який складено депутатом Рівнянської сільської\~ ради [PERSON], в будинку, який належить [PERSON]\~ за адресою с.Іванівці, вул.Ювілейна,19 гр. [PERSON], [INFO], з\~ 2014 року не проживає (а.с.18). Виходячи із норм статтей 316 і 317 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується^ розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. Суд погоджується із доводами позивачів про те, що відповідач без поважних причин протягом тривалого часу не проживає за зареєстрованим місцем проживання, факт реєстрації відповідач створює для позивачів перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм майном, відповідач добровільно не користується квартирою, доказів чинення йому при цьому перешкод судом не встановлено, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення.

Outcome: approved