overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулися до суду мотивуючи це тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. За життя батько позивачки заповіту не складав. Відповідно до ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивачка отримала відмову, мотивовану тим, що вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. У зазначені строки позивачка не звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на відкриту спадщину через те, що фактично після смерті батька довгий час знаходилися у розпачі та тяжкому душевному стані через втрату близької людини, відсутність коштів та необізнаність спадкового права. Тому позивачка просить суд визначити їй додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її батька. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте письмовою заявою прохала суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки, виданої Новостародубською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 06.06.2014 року за № 1164 (а.с.7), спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON], за життя батько позивачки заповіту не складав. Згідно довідки від 23.09.2014 року № 770/01-16, виданої приватним нотаріусом Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області (а.с.18), після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2014 року № 629/02-31 (а.с.8), мотивовану тим, що вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачкою строк пропущено з поважних причин, тому позов слід задовольнити. На підставі ст. 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулися до суду мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] її батька - [PERSON] відкрилась спадщина. За життя спадкодавець склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці [PERSON], яка до шлюбу мала прізвище - [PERSON]. Позивачка, вважаючи себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті батька постійно з ним проживала, не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивачка отримала роз'яснення про те, що вона не зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, а отже вважається такою, що пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Тому позивачка просить суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її батька. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте письмовою заявою прохала суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте письмовою заявою прохав суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. За життя спадкодавець склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачці [PERSON], яка до шлюбу мала прізвище - [PERSON], підтвердженням чого є копії відповідних документів (а.с.6,7,8,9,10). Позивачка, вважаючи себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті батька постійно з ним проживала, що підтверджується довідкою Луганської сільської ради від 11.02.2014 року № 92, не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Однак при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини позивачка отримала роз'яснення про те, що вона не зареєстрована за місцем проживання спадкодавця, а отже вважається такою, що пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини. Згідно інформації, наданою Петрівською районною державною нотаріальною конторою за № 160/01-16 від 21.02.2014 року, спадщина після смерті [PERSON], який помер [INFO], не приймалася (а.с.16). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачкою строк пропущено з поважних причин, тому позов слід задовольнити. На підставі ст. 1272 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулися до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, в котрому зазначила, що вона є власником квартири № 12, що знаходиться у будинку № 14 по вул. Садовій в м. Яготин Київської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04.02.2016 року. Разом з тим в даному будинку прописаний відповідач який більше трьох років тому зібрав свої речі та виїхав в невідомому напрямку і по сьогодні не проживає і не разу не зявлявся. В даній квартирі відповідач без поважних причин не проживає, його особистих речей в квартирі немає, він не сплачує комунальні послуги, квартирою не цікавиться. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 12 в будинку № 14 по вул. Садові в м. Яготин Київської області. В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглядати справу у її відсутності, позов визнала. Перевіривши матеріали справи, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнала, та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом, та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулися з позовом до суду з тих підстав, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності Відповідач з 2003 року не проживає у вищевказаній квартирі, в зв'язку з цим просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлений належним чином, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 27.01.2003 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 21.01.2003 року № 83-С, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира № 45, розташована в [ADDRESS], яка складається з 1 кімнати, жилою площею 17,5 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м. (а.с. 4-5). Згідно довідок ЖБК «Екран-4» від 12.06.2013 року та від 08.04.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], але з 06.02.2003 року не проживає (а.с. 6). Згідно ату обстеження квартири [ADDRESS] від 08.04.2015 року, в квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], на момент перевірки [PERSON] був відсутній (а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано 29.05.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 10). 30.09.2010 року ухвалою Шевченківсьокго районного суду м. Києва затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], згідно якої [PERSON] зобов'язався виконати дії щодо зняття його з реєстрації за адресою: [ADDRESS], та надав нотаріально посвідчену заяву про няття з реєстрації в строк до 07.05.2011 року (а.с. 12-15). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином,судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] більше шести місяців без поважних причин і тому втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Виходячи з вищевказаних вимог закону, суд вважає, позовні вимоги позивачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернуль до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, сторони надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №472, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка звернуль до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судове засідання сторони не зявились, про день слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, сторони надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивачка вимоги позову підтримала, прізвище просила не змінювати, відповідач позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області, про що зроблено актовий запис №134, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

- позивачка звернунася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування її житловим будинком, розташованим в [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона є власником будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі купівлі-продажу Відповідач зареєстрований в будинку в 2000р., але з 2004р. в ньому не проживає. Особистого майна відповідача в будинку по [ADDRESS] немає. Всі необхідні витрати з експлуатації будинку несе позивачка, тому вона просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування належним їй житлом - будинком по [ADDRESS]. Відповідач позов визнав, про що повідомив письмово. Вислухавши позивачку, свідка [PERSON], яка підтвердила, що дійсно відповідач [PERSON] з 2004р. в будинку позивачки не проживає, його речей в будинку немає, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що відповідач [PERSON] в будинку по [ADDRESS], не проживає, його особистого майна в будинку немає, комунальні послуги він не сплачує, будинком не користується, зареєстрований в будинку лише формально, що є перешкодою для реалізації прав власника щодо розпорядження належним йому майном - житловим будинком. Відповідач більше десяти років не проживає в будинку і ним не користується. За таких обставин, суд вважає можливим визнати відповідача [PERSON] таким що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком, розташованим в [ADDRESS] Черкаської області, який належить позивачці на праві ї власності. На підставі викладеного, ст.ст.321,386,405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивачка звертаючись до суду в обґрунтування порушених прав та заявлених вимог вказала, вона з відповідачем знаходяться у шлюбі зареєстрованому 28 квітня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №554. У зв'язку з тим, що шлюбні відносини сторін припинені, що є порушенням її прав, на підставі вимог ст..112 СК України, позивачка вимагає: - розірвати шлюб зареєстрований 28 квітня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №554, між [PERSON] (дошлюбне фамілія Ткаченко) [PERSON] та [PERSON]. Відповідачем заперечень стосовно позовних вимог суду не надано. Позивачка на позові наполягала, якій визнав відповідач, про що вказано в заявах наданих суду. Враховуючи правову позицію сторін, щодо заявлених вимог у разі визнання позову ухвалення рішення відбувається у порядку, визначеному ст.206 ч.4 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено:У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позиція сторін, щодо заявлених та визнаних вимог не суперечить вимогам закону та не порушую права третіх осіб, а тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка зверулась з зазначеним позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,98 га., що розташована на території Осокорівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, як таку ,що перейшла до неї по праву спадкування за законом після смерті батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який постійно проживав та був прописаний в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,98 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осокорівської сільської ради Бобровицького району. Фактично, спадщину після смерті батька вона прийняла , звернувшись з заявою про прийняття спадщини до Бобровицької державної нотаріальної контори. 18 червня 2008 року за рішенням Бобровицького районного суду визнано за нею право власності на ? частку житлового будинку в [ADDRESS], в якому проживав спадкодавець. Ще при житті її батько отримав державний акт на право власності на вищезгадану земельну ділянку, серії ЧН № 145578, що зареєстрований 27.08.2003 року, який був втрачений за невідомих їй причин, та вважається недійсним, про що опубліковано в районній газеті 01.02.2014 року. А отримати дублікат такого документу у відділі Держкомзему виявилось неможливим, у зв»язку з тим, що з 01.01.2013 року видача державних актів припинена, згідно Постанови Кабінету Міністрів № 1051 від 17.10.2012 р. Тому вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в зв»язку з відсутністю оригіналу право встановлюючого документу. Позивачка в судове засідання не з»явилась, в заяві до суду просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду не з»явилась, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника, вказує, що позовні вимоги позивачки визнає, не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши всі матеріали справи , оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об»єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 01.10.2009р., актовий запис № 1852. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їхні шлюбні відносини припинили своє існування з жовтня 2013р., спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки з суттєво важливих питань. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Примирення між ними не можливе. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований в Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, 01.10.2009р. Дошлюбне прізвище відновлювати не буде. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку (а.с.11). В матеріалах справи від позивачки міститься заява, згідно якого просить справу розглянути у її відсутність, позов просить задовольнити, дошлюбне прізвище відновлювати не буде (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку (а.с.10). В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить справу розглядати у його, відсутність, не заперечує проти задоволення позову (а.с.12). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку, то у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено доказами позивачки, сумніватись в достовірності яких суд не має підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб 07.06.2003р., актовий запис № 570. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з 30.07.2012р. Спільне господарство не ведеться, між ними втрачене почуття поваги та порозуміння і проживають вони в різних містах. Примирення між ними не можливе. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований в Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадського стану Чернігівського обласного управління юстиції, 07.06.2003р. Дошлюбне прізвище відновлювати не буде. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку (а.с.15). В матеріалах справи від позивачки міститься заява, згідно якої просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, дошлюбне прізвище відновлювати не буде (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку (а.с.15). Причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку, то у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено доказами позивачки, сумніватись в достовірності яких суд не має підстав.

Outcome: approved