Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість по оплаті за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 24 469 гривень 64 копійки та судовий збір у розмірі 244 гривні 70 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS]. Квартира є трьохкімнатна, не приватизована, ізольована, житлова площа 40,60 кв.м. Заборгованість по квартплаті та комунальним послугам з 01 жовтня 2006 року та станом на 01 жовтня 2013 року складає загальну суму 24 469,64 гривень. Відповідачі мали можливість заключити договір про реструктуризацію заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги з позивачем, але цією можливістю не скористалися. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність та у разі неявки відповідачів, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи, постановити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 418, від 11 жовтня 2013 року № б/н, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] - з 24 жовтня 1996 року, [PERSON], [INFO] - з 24 жовтня 1996 року. Квартира знаходиться на балансі ЖРЕО № 418, не приватизована. Згідно ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата та палата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, що проживають разом, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 66 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зі змісту п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до довідки ЖРЕО № 418, заборгованість по житлово-комунальним послугам за адресою: [ADDRESS], станом на 01 жовтня 2013 року складає 24469,64 гривень, а саме за комунальні послуги 19 661,31 гривень, по квартплаті - 4808,33 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідачу [PERSON] було вручено припис № б/н про сплату заборгованості, яка стонам на 01 червня 2013 року складала 22 940,60 гривень. Разом з тим, даний припис залишився поза увагою відповідачів та заборгованість погашена не була. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачами будь-яких заперечень на позов подано не було, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача судовий збір в розмірі 244 гривні 70 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved