Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, він згідно з п.1.3. Статуту є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль», що зареєстрований 06.06.2012. Згідно з кредитним договором №014/17-27/2289-75 від 23.05.2008 ВАТ «[PERSON] Аваль» надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 15000 дол. США строком до 23.05.2018 зі сплатою 14% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні договором. Згідно з п. 6.1. кредитного договору надання кредитних коштів проводилося шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. 30.03.2009 укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору, сторони погодили тимчасово зменшити розмір щомісячного платежу по кредиту та Графік погашення кредиту та інших платежів, що викладено у нових редакціях в Додатку №1,2, які є невідємною частиною Додаткової угоди. Отже, з укладенням Додаткової угоди у позичальника виник обовязок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Відповідачем не виконуються зазначені умови, ним не здійснюється щомісячна сплата кредиту, тому станом на 06.11.2014 виникла заборгованість: 1) по кредиту - 5 772,54 дол. США (80 559,67 грн.), з яких прострочена сума боргу складає 618,48 дол. (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 8 631,30 грн.); 2) по сплаті відсотків - 499,43 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 6 969,88 грн.); 3) по пені за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків - 1 103 дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 15 393,11 грн.). Згідно ст.9 кредитного договору відповідач зобовязався здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов договору, тобто достроково повернути кредит, в тому числі й при порушені зобовязань по сплаті кредиту та відсотків. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань перед позивачем, не вживає заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє Банку матеріальну шкоду, погіршує матеріальний стан кредитора. Просить стягнути з відповідача достроково заборгованість за кредитним договором на 06.11.2014 у загальній сумі 7374,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 102 922,66 грн.), а саме заборгованість: за кредитом - 5 772,54 доларів США (в еквіваленті 80 559,67 грн.); по сплаті відсотків - 499,43 доларів США (в еквіваленті 6 969,88 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 1103 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 15 393,11 грн.); стягнути витрати по оплаті судового збору (а.с.78-80). Представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що заборгованість розрахована станом на 06.11.2014, на той день курс долара складав 13,95 грн. за 1 долар США; п.16.7 договору вказаного кредитного договору передбачений строк позовної давності три роки, відповідач перше порушення умов договору допустив 28.04.2014, тому позивачем при подачі позову 27.02.2015 він дотриманий. Відповідно до ст.599 зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Посилання відповідача на те, що позивач зобовязаний розірвати договір при стягненні заборгованості не ґрунтується на законі, відповідачем не обґрунтовано та не підтверджено. Відповідач не спростував наявність вказаної суми заборгованості, не надав квитанцій про оплату кредиту на підтвердження іншої суми заборгованості, не навів іншого розрахунку, не зазначив про його неправильність. Відповідачем не надані докази в обґрунтування своїх заперечень. ПАТ «[PERSON] Аваль» зареєстрований в установленому порядку, має банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій, дозвіл на право здійснення валютних операцій. Позов, поданий до суду, підписаний особою, якій видана довіреність членами Правління банку в порядку, встановленому статутом банку. Тому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У подальшому він, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.213). У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що дійсно в 2008 році вона звернулася до ВАТ «[PERSON] Аваль» для отримання кредиту, в письмовій формі уклала з банком кредитний договір і в касі банку отримала кредит у сумі 15000 дол. США строком до 2018 року зі сплатою процентів. Кредитний договір, додаткову угоду до нього, Графік погашення кредиту та інших платежів вона підписувала. Оплату за договором вона здійснювала щомісячно згідно з затвердженим Графіком. Також банком був укладений договір поруки з її матірю [PERSON], яка 28.11.2011 року померла. До квітня 2014 року вона оплачувала кредит регулярно, але потім піднявся курс долара, вона була по догляду за дитиною до 3 років, не змогла платити за договором. Крім того, зараз сплачує інший кредит. Вона направила до банку 2 заяви про продовження терміну виплати кредиту, але відповіді не отримала. У неї є земельна ділянка 0,10 га під жилою забудовою у м.Приморську, вул.Сонячна, 82, під заставу якої вона брала кредит, вона не заперечує проти звернення на неї стягнення за кредитним договором. Крім того, вона підтримує заперечення свого представника. Просила позивачу у позові відмовити. У подальшому просила справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що зазначена у позові заборгованість є навмисно придуманою банком. 23.05.2008 між ВАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем укладено кредитний договір № 014/17-27/2289-75 на суму 15\~000 доларів США строком до 23.05.2018, зі сплатою 14% річних. В позові зазначено, що розмір заборгованості складає 8631,30грн. за тілом кредиту та 6969,88 грн. за відсотками, а позивач просить стягнути всю суму кредиту 102 922,66 грн. Позивач при цьому не ставить питання про розірвання кредитного договору, тому він не може ставити питання про стягнення усієї суми кредиту з поточною заборгованістю. Насправді заборгованість за кредитом: 8631,30грн. - за тілом кредиту та 6969,88 грн. - за відсотками. Отже строк дії договору не закінчився, позивач не просить його розірвати, договір є обов`язковим до виконання усіма сторонами, а тому відповідач ще має строк до 23.05.2018. Нею не порушено строку виконання зобов`язання, умов договору, і в позові не зазначено, яким чином вона їх порушила, а тому спору між сторонами не має. Договір може бути змінено або розірвано тільки за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною або, якщо таке передбачено договором. Але позивач не ставить питання про розірвання договору, а без цього суд не може стягнути всю суму кредиту. У подальшому просив справу розглядати у його відсутність (а.с.212). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 02.12.2015 по справі №6-1707цс15 перебіг позовної давності щодо повернення кредиту обчислюється з дня настання строку виконання основного зобовязання, яким є строк виконання зобовязання у повному обсязі (кінцевий строк) або у звязку з застосуванням права на повернення кредиту достроково. Банк відповідно до ст.1050 ЦК України та кредитного договору використав право достроково стягнути заборгованість за кредитним договором, надіславши 29.10.2014 претензії (вимоги) боржнику, про дострокове повернення всієї суми кредиту. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому повинно бути поставлене питання про припинення кредитних відносин ще 29.10.2014. Якщо позивач не ставить це питання, то й не може просити про стягнення усієї суми за кредитом. Нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом після дострокового розірвання договору вважає неможливим. Заборгованості за договором не існувало, позивачем не наведено доказів її наявності та відповідний розрахунок. Строк дії кредиту закінчився 29.10.2014, отже з цього моменту перестає нарахування відсотків, пені, штрафу; звідки банк взяв наданий до суду розрахунок по відсоткам та штрафним санкціям невідомо. Позовна заява подана представником ПАТ «[PERSON] Аваль» за довіреністю [PERSON] До позову надано довіреність, що завірена заступником голови правління ПАТ «[PERSON] Аваль». При цьому в матеріалах справи відсутні докази надання права заступнику голови правління видавати довіреності взагалі. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за договором, який не має ПІБ особи, що його склала. В довіреності [PERSON] не міститься право на ведення розрахунків заборгованості клієнтів. В матеріалах справи в жодному завіреному документі відсутня назва посади особи, що завірила копії документів. Просить у задоволенні позову відмовити. У подальшому представник відповідача [PERSON] - [PERSON] теж направив заяву про розгляд справи 14.12.2016 об 11.00 годині у їх відсутність, заперечення поти позову підтримує в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог просив відмовити (а.с.212 ). Вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з кредитним договором №014/17-27/2289-75 від 23.05.2008 (а.с.6-14), укладеним між ВАТ «[PERSON] Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник), кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування кредит під заставу нерухомості на наступних умовах: сума кредиту, валюта 15\~000\~000 доларів США, кошти видаються на придбання інших товарів та послуг; виконання зобовязань позичальника забезпечується іпотекою обєкта нерухомості земельна ділянка площею 0,10 га, яка належить майновому поручителю [PERSON]; дата остаточного погашення кредиту 23.05.2018, строк кредиту 120 місяців (п.1.1). Сторони домовилися, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти, що розраховується на основі процентної ставки, розмір якої може змінювалися на умовах цього договору. На дату укладання цього договору розмір процентної ставки складає 14% (п.1.2). Позичальником сплачується комісія за надання кредиту 1515 грн. (розраховується відповідно до п.1.1.2.1); щомісячний ануїтентний платіж 232,90 доларів США (а.с.1.3). Кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується отримати кредит, використати його за цільовим призначення, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, виконати інші зобовязання, визначені цим договором (ст.2). Позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі, згідно з п.1.2.1. Графік повернення кредиту та інших платежів за договором, розрахунок вартості кредиту міститься в Додатках №1,2 до цього договору,є невідємною частиною (ст.3). Надання кредиту здійснюється шляхом переказу всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника (п.6.1). Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтентними платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту та інших платежів за договором (Додаток №1) (ст.7). У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обовязків кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (у тому числі прострочені), пеню та штрафи відповідно до договору (п.9.1). Кредитор вправі предявити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше ніж трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців (п.9.2). Позичальник свідчить, що всі ризики, повязані зі зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладанні цього договору, інших договорів забезпечення, а також невиконання позичальником зобовязань, позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання договору, договорів забезпечення, а також невиконання позичальником зобовязань за зазначеними договорами (15.6). До всіх правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності у три роки (п.16.7). У графіку погашення кредиту та інших платежів зазначені місяць платежу, сума боргу, погашення боргу, відсотків, страхування, що він є орієнтовним примірником в частині нарахувань процентів та страхових платежів (а.с.15-17). 30.03.2009 укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору, сторони погодили тимчасово зменшити розмір щомісячного платежу по кредиту та Графік погашення кредиту та інших платежів, що було викладено у нових редакціях в Додатку №1,2, які є невідємною частиною Додаткової угоди (а.с.21-28). Позивач звернувся до відповідача з [PERSON] від 29.10.2014 про дострокове виконання зобовязань за вказаним кредитним договором протягом 60 календарних днів, в якій зазначено, що відповідач припинив належним чином виконувати свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого прострочена заборгованість станом на 27.10.2014 складає 525,86 дол. США прострочений кредит; 477,29 дол. США заборгованість за процентами, пеня (а.с.30). Позивачем на підтвердження своїх вимог надана виписка по рахунку на відповідача (а.с.29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, з врахуванням курсу НБУ валюти кредиту (долари США) на дату 06.11.2014 розрахунку, заборгованість складає: за кредитом - 5 772,54 доларів США (в еквіваленті 80 559,67 грн.), у тому числі прострочена -618,48 доларів США (в еквіваленті 8\~631,30 грн.); по сплаті відсотків - 499,43 доларів США (в еквіваленті 6 969,88 грн.), у тому числі прострочена -479,50 доларів США (в еквіваленті 6\~691,74 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 1103 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 15 393,11 грн.); у загальній сумі 7374,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 102 922,66 грн.) (а.с.32-35,152-155). Даний розрахунок (а.с.152-155) позивачем детально розписаний, приведені формули розрахунків, зазначені дати та суми планового та фактичного погашення, ставка про кредиту, ставка по пені, залишок заборгованості; розрахунок підписаний повноважною особою, яка діє на підставі належно оформленої довіреності (а.с.184,192,193). Відповідачем не спростована наявність вказаної суми заборгованості, не надані квитанції про оплату кредиту на підтвердження іншої суми заборгованості, не навів іншого розрахунку, не зазначив про його неправильність, ним не надані докази в обґрунтування неправильності цього розрахунку. Згідно із Статутом ПАТ «[PERSON] Аваль», що зареєстрований 06.06.2012, він є правонаступником ВАТ «[PERSON] Аваль» (п. 1.3), є юридичною особою (п.2.1), виконавчим органом є правління банку (п.6.4.1). Голова правління, Перший заступник Голови правління Банку мають право діяти від імені Банку без довіреностей, представляти [PERSON] (п.6.5.4), видачу довіреностей від імені Банку мають право здійснювати Голова Правління, члени Правління Банку та особи, що діють від імені Банку на підставі довіреності з правом передоручення, при цьому довіреності від імені Банку видаються за підписами двох осіб (п.8.3) (а.с.42-44,156-190). До складу Правління Банку входить на 14.09.2015, у тому числі [PERSON] та [PERSON] (а.с.192), які видали в межах своєї компетенції довіреність [PERSON], яка і підписала цей позов (а.с.41). ПАТ «[PERSON] Аваль» має банківську ліцензію №10 на право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 ЗУ «Про банку та банківську діяльність» (а.с.206), має дозвіл №10-4, на право здійснення операцій, визначених п.1-4 ч.2 та ч.4 ст.47 ЗУ «Про банку та банківську діяльність» згідно з додатком до дозволу (а.с.207), додаток до дозволу №104 від 11.10.2006, в якому зазначено право банку здійснювати операції з валютними цінностями (а.с.208). Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст.10, 60 ЦПК України). Від сторін не надійшло клопотань про витребування або долучення до справи інших доказів, виклик свідків. Тобто позивач у позові предявив позовні вимоги до відповідача [PERSON]О, наполягає на задоволенні їх і в тій саме редакції, в якій він їх виклав, клопотань не має. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа теж здійснює на свій розсуд. Тому справа підлягає розгляду відповідно до ст.11 ЦПК України у межах заявлених вимог та підставі матеріалів, які маються у справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. За ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Пленум Верховного Суду України у п.14 своєї постанови № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що згідно з ч.1 ст.192 ЦК законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 16.09.2015 року №6-190цс15 не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором, і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали кредитний договір 23.05.2008, позивач зі свого боку виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим договором, надав кредит відповідачу, тоді як відповідач покладені на нього зобовязання не виконав і в установлені договором строки внески на погашення кредиту не вносив. Це не заперечує в судовому засіданні і відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище. В результаті невиконання умов кредитного договору станом на 06.11.2014 утворилася заборгованість, яка не погашена до теперішнього часу і складає: за кредитом - 5 772,54 доларів США (80 559,67 грн.), з яких прострочена сума боргу складає 618,48 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 8631,30 грн.); по сплаті відсотків - 499,43 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 6 969,88 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 1103 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 15 393,11 грн.); у загальній сумі 7374,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 102 922,66 грн.). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Кредитним договором передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх обовязків кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (у тому числі прострочені), пеню та штрафи відповідно до договору (п.9.1). У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором 29.10.2014 банком було направлено на адресу відповідача [PERSON] про дострокове виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, протягом 60 календарних днів з дати вимоги. Однак дані вимоги банку у встановлений строк протягом 60 календарних днів не були виконані. 27.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором від 23.05.2008. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і п.9.1 кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 29.10.2014 [PERSON] боржнику про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів. Тому посилання відповідача на те, що оскільки позивач у позові не ставить питання про розірвання кредитного договору, то він не може і ставити питання про стягнення усієї суми кредиту з поточною заборгованістю, є безпідставним та необґрунтованим і спростовується наведеними вище доводами. Отже, пред'явивши 29.10.2014 вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов. Враховуючи вказане, що позивачем позов предявлений у суд 27.02.2015, враховуючи тривалість строку позовної давності 3 року, що передбачено в договорі, суд вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення боргу за кредитним договором за позивачем не порушений. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, що спричиняє наслідки у вигляді наявності у банківської установи права вимагати сплати відповідачем основного боргу, процентів та неустойки за прострочення виконання грошового зобовязання. Таким чином, позивач надавав кредит в іноземній валюті та просить стягнути з відповідача заборгованість по ньому та процентам в іноземній валюті. Відповідач розрахунок заборгованості за кредитним договором та суму заборгованості не оспорив. Діями відповідача порушені права позивача на своєчасне отримання наданого позивачем кредиту та виплат, передбачених кредитним договором, тому права позивача підлягають поновленню, а вимоги задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором (за курсом НБУ валюти кредиту (долари США) на дату розрахунку на 06.11.2014 - 13,955672) у сумі 7 374, 97 дол. США, яка складається: за кредитом - 5 772,54 доларів США (в еквіваленті 80 559,67 грн.), у тому числі прострочена -618,48 доларів США (в еквіваленті 8\~631,30 грн.); по сплаті відсотків - 499,43 доларів США (в еквіваленті 6 969,88 грн.), у тому числі прострочена -479,50 доларів США (в еквіваленті 6\~691,74 грн.); пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 1103 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 15 393,11 грн.); у загальній сумі 7374,97 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 102 922,66 грн.) Таким чином доведено факт невиконання кредитного договору, вимог закону з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. В звязку з задоволенням основної вимоги, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1029,23 грн., який сплачено позивачем при подачі позову (а.с.5).

Outcome: approved