Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання дійсним договору купівлі продажу житлового будинку та визнання за нею права власності на нього. В позовній заяві вона вказала, що в 2009 році між нею та відповідачкою відбулася домовленість стосовно купівлі-продажу житлового будинку №12 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по провулку Філіппов в с. Пісчане Чугуївського району Харківської області, який дістався останній в спадок після смерті батька [PERSON]. Дійшовши згоди з продавцем в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу, 26.05.2009 року вона передала відповідачці грошову суму в розмірі 25000 гривень, а та в свою чергу передали, їй, як покупцю ключі від житлового будинку, пообіцявши в шемтимісячний термін надати всю належну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, про що було складено письмову розписку. Однак, до цього часу [PERSON] ухиляється від взятих на себе зобовязань, посилаючись на брак коштів та часу. В звязку з цим, позивачка, як добросовісний набувач, не може оформити та закріпти за собою право власності на житловий будинок, в якому проживає з 2009 року та користується прилеглою до нього земельною ділянкою. Просить визнати договір укладений 26.05.2009 року між нею та відповідачкою стосовно купівлі-продажу житлового будинку №12 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по провулку Філіппов в с. Пісчане Чугуївського району Харківської області дійсним з моменту його укладання та визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок. Сторони в судове засідання на зявилися. Представник позивачки надав суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та проханням ухвали рішення без його участі. Відповідачка позовні вимоги визнала, своєю письмовою заявою підтвердила факт отримання 26.05.2009 року від позивачки грошової суми в розмірі 25000 гривень за продаж житлового будинку №12 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по провулку Філіппов в с. Пісчане Чугуївського району Харківської області, на який згодом мала отримати в Чугуївській держнотконторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]. Однак, в звязку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував в встановленому законом порядку право власності на вищезазначене нерухоме майно на своє імя, вона не може виконати умови договору, укладеного з позивачкою і надати їй необхідний перелік документів для ноатріального посвідчення договору купівлі-продажу. Третя особа Чугуївська дрежнотконтора Харківської області надала суду заяву з проханням розглянути справу без участі її представника та ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства України. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В 2009 році сторони позивачка дійшла згоди з [PERSON] в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу житлового будинку №12 з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по провулку Філіппов в с. Пісчане Чугуївського району Харківської області. 26.05.2009 року [PERSON] склала власноруч розписку, яка підтверджує отримання нею від [PERSON] грошової суми в розмірі 25000 гривень за продаж вищезезначеного житлового будинку. З моменту сплати позивачкою грошових коштів, відповідачка фактично передала їй в користування будинок, пообіцявши в шестимісячний термін підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, з моменту фактичного виконання умов договору купівлі-продажу будинку, передачі повної суми його вартості, передачі будинку позивачці, як покупцю до теперішнього часу вона не надала необхідних документів, оформлених на своє імя для нотаріального посвідчення правочину. Як зясувалося, у відповідачки відсутній документ про право власності на будинок. Після смерті свого батька [PERSON], який помер 03.06.2006 року, вона, як спадкоємець першої черги, в встановлений законом термін не звернулася до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини. На запит суду Чугуївська держнотконтора Харківської області за повідомленням №1314/01-16 від 05.04.2016 року підтвердила, що в термін, передбачений ст.1270 ЦК України з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору після померлого 03.06.2006 року [PERSON] спадкоємці не зверталися. З письмових пояснень відповідачки зрозуміло, що таке звернення вона не могла здійснити, оскільки в неї був відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який є обєктом спадщини. За даними КП «Чугуївське МБТІ» право власності на житловий будинок №12, який розташований по провулку Філіппов в с. Пісчане Чугуївського району Харківської області не зареєстроване (лист №108 від 12.04.2016 року). Згідно довідки №02-47/61 Великобабчанської сільської ради Чугуївського району Харківської області житловий будинок зі службовими будовами та спорудами, розташований за вищезазначеною адресою зареєстрований в погосподарській книзі №05 сільської ради за [PERSON] (особистий рахунок №34). Земельна ділянка, площею 1,1400га з фонду земель комунальної власності територіальної громади села [PERSON] закріплена за даним домоволодінням рішенням виконавчого комітету від 1992 року. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved