Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент - Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з тих підстав, що позивач уклав з відповідачем кредитний договір № б/н від 22 травня 2009 року. Згідно договору, відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконала. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Станом на 02 лютого 2016 року заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» за кредитним договором від 22 травня 2009 року становить 44 049 грн. 25 коп.. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві просила слухати справу без її участі. До суду подала заперечення, в якому позов визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 7\~992 грн. 56 коп., в частині стягнення заборгованості по відсоткам позов не визнала, оскільки банк на свій розсуд збільшив відсоткову ставку за кредитом, про що її повідомлено не було. Крім того, вважає, що банк незаконно, за межами строку позовної давності, вимагає стягнення штрафу та пені. Відповідач перебуває у складних матеріальних обставинах через свою тяжку хворобу та складні хвороби доньки та сина. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору без номеру від 22 травня 2009 року відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-13). Відповідно до умов та правил надання банківських послуг (а.с.11), строк дії картки зазначений у заяві та пам»ятці клієнта, а також на лицьовій стороні картки. Вказані дані у заяві клієнта відсутні. При визначенні строку дії картки суд виходить з інформації, наданою стороною позивача довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с.8), строк дії кредитної картки вказаний до січня 2014 року (а.с.8). Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж по картці здійснений 8 січня 2014 року (а.с.5-7). Станом на 02 лютого 2016 року за [PERSON] рахується заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» за кредитним договором від 22 травня 2009 року: заборгованість за кредитом 7 992 грн. 56 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 31 082 грн. 92 коп.; заборгованість за пенею та комісією 2\~400 грн.; а також штрафи відповідно до Договору: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 2 073 грн. 77 коп.. Всього заборгованість за кредитним договором складає 44 049 грн. 25 коп. Крім того, згідно наданого розрахунку заборгованості, банком 1 жовтня 2014 року збільшено відсоткову ставку з 36% до 38,4%, з 1 квітня 2015 року до 46,8% (а.с.7). Строною позивача не наведено доказів про інформування позичальника про збільшення відсоткової ставки з обумовленої сторонами при оформленні договору, що є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів». Вказане положення відображене в умовах та правилах надання банківських послуг, де в п.5.2 зазначено, що банк зобовязаний не менше, ніж за 7 днів проінформувати клієнта про зміну умов обслуговування і випадку ненадання клієнтом повідомлення про незгоду з новими умовами, застосовувати їх. Позивач перебуває у складних життєвих обставинах через втрату роботи, свою тяжку хворобу та складні хвороби близьких (а.с.43-57,75). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.258 ЦК України, до позовних вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність у один рік. Згідно ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у задоволенні позову. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 7992,56 грн. підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, вони підлягають частковому задоволенню в сумі 4022,02 грн. нараховані за обумовленою договором процентною ставкою. В частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу суд вважає за доцільне застосувати наслідки спливу річного строку спеціальної позовної давності, оскільки про порушене право у вигляді несплати за договором позивачу було відомо з 29 січня 2014 року дати наступного платежу, строк позовної давності сплив 30 січня 2015 року, а до суду він звернувся 3 березня 2016 року, не вживши у визначений законом строк ніяких дій до погашення заборгованості, що призвело до штучного збільшення її розміру. В цій частині у позові слід відмовити. Судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial