Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 29 лютого 2008 року по 06.04.2018 року з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого народився син, [PERSON] , [INFO] . Від народження сина та після розірвання шлюбу відповідач ухилявся від виконання батьківських обов`язків, бажання надавати дитині допомогу не проявляє, а всі питання по утриманню, вихованню, навчанню дитини вирішуються позивачкою самостійно, оскільки відповідач життям свого сина не цікавиться. Оскільки відповідач ігнорує виконання батьківських обов`язків відносно свого сина, органом опіки і піклування Обухівської міської ради Київської області було зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітнього сина. Ухвалою судді від 28.07.2020 року відкрито провадження по справі за загальними правилами позовного провадження і призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 26.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позові. Представник третьої особи, Обухівської міської ради Київської області, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з поясненнями чи запереченнями ( відзивом на позов ) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 29 лютого 2008 року між сторонами зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року присуджено «Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 грн. 00 коп., починаючи з 08 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.». Відповідно до Довідки-розрахунку старшого державного виконавця Васильовича Р.Д. Обухівського міськрайонного відділу виконавчої служби ЦМУ (м. Київ) від 09.07.2020 року, заборгованість по виконавчому листу № 372/2339/17 від 25.10.2017 рахується згідно твердої суми з 08.08.2017 року по 01.07.2020 року, і у сумі становить 121709 грн. 67 коп. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 листопада 2019 року визнано [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . З довідки, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Обухівської міської ради № 1732 від 11.03.2020 року, вбачається, що малолітня дитина сторін, [PERSON] , зареєстрований та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , зі своєю матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що відповідач не спілкується зі своїм сином [PERSON] , не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори, не приймає участі у його вихованні та навчанні, що підтверджується доданими до позову документами та поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради № 1449 від 25.06.2020 року, зазначений орган, як орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , 2008 р. н., року народження, оскільки батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуюче вищевикладене, суд знаходить доведеним факт ухилення відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, його підготовки до самостійного життя, а тому за таких виняткових обставин та з метою захисту інтересів дитини, забезпечення її зростання в умовах турботи, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по відшкодуванню судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved