Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 17 серпня 2013 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилась спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка після припинення спільного проживання з відповідачем проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Домовленості щодо сплати аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 14 частини від усіх видів його доходів, що за розміром відповідатиме встановленому Законом України «Про державний бюджет України» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який з 01 січня 2013 року на дитину такого віку становить 1102 гривні, оскільки для нормальної життєдіяльності дитини, харчування, придбання одягу, забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми, а відповідач працює машиністом в ТОВ «Капарол» і отримує заробітну плату у розмірі 3000 гривень, тому має можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та прохала його задовольнити (а.с.17). Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.13,15), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.16), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини доходів щомісячно. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, сторони з 17 серпня 2013 року знаходяться в шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №04 (а.с.4), в період якого у них народилась спільна неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка після припинення сторонами спільного проживання згідно довідки Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6-7), а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці добровільно не надає, в зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує визнання позову відповідачем згідно поданої до суду письмової заяви (а.с.18), матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце роботи та щомісячний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.8), стану здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідністю за ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 14 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку», який становить з 01 січня 2014 року 1032 гривні, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved