Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач ПАТ «БМ БАНК» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить стягнути з останнього в свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 34 847,53 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 348,48 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.10.2012 року між позивачем ПАТ «БМ БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 317157-IS, для відкриття та обслуговування карткового рахунку. Згідно умов вищевказаного кредитного договору позивач ПАТ «БМ БАНК» надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі в сумі 34 900 грн., шляхом перерахування на платіжну картку, терміном користування до 29.10.2013 року. У відповідності до умов вищевказаного кредитного договору, погашення заборгованості за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця, протягом строку дії кредитного ліміту, клієнт зобов'язаний повернути 5 % процентів від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами. Позивач ПАТ«БМ БАНК», у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобов'язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит на встановлених кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Водночас, відповідач [PERSON], отримавши грошові кошти, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 17.01.2015 року заборгованість останнього перед банком становить 34 847, 53 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 24 742,06 грн. прострочених відсотків у розмірі - 3 305,12 грн., штрафних відсотків у розмірі - 4 236,23 грн., строкових процентів - 584,12 грн., комісії за несвоєчасну оплату більше 7 днів - 180,00 грн., комісії за несвоєчасну оплату (більше 30 днів) - 1 800,00 грн. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ «БМ БАНК» у судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій просить дану справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що між 30.10.2012 року між позивачем ПАТ «БМ БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 317157-IS, для відкриття та обслуговування карткового рахунку. Згідно умов вищевказаного кредитного договору позивач ПАТ «БМ БАНК» надав позичальнику [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі в сумі 34 900 грн., шляхом перерахування на платіжну картку, терміном користування до 29.10.2013 року, в той же час позичальник зобов'язаний повертати кредит у строки та на умовах, визначених даним договором. У відповідності до умов вищевказаного кредитного договору, погашення заборгованості за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником не пізніше ніж через 15 календарних днів після закінчення кожного календарного місяця, протягом строку дії кредитного ліміту, клієнт зобов'язаний повернути 5 % процентів від заборгованості за основним боргом на кінець розрахункового періоду та сплатити всі нараховані за розрахунковий період проценти за користування кредитними коштами. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості станом на 17.01.2015 року по кредитному договору № 317157-IS від 30.10.2012 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] перед позивачем ПАТ «БМ БАНК» становить 34 847, 53 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі - 24 742,06 грн. прострочених відсотків у розмірі - 3 305,12 грн., штрафних відсотків у розмірі - 4 236,23 грн., строкових процентів - 584,12 грн., комісії за несвоєчасну оплату більше 7 днів - 180,00 грн., комісії за несвоєчасну оплату (більше 30 днів) - 1 800,00 грн. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що між позивачем ПАТ «БМ БАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 317157-IS, для відкриття та обслуговування карткового рахунку, згідно умов якого позивач ПАТ «БМ БАНК» надав позичальнику [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі в сумі 34 900 грн., шляхом перерахування на платіжну картку, терміном користування до 29.10.2013 року, однак відповідач отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушував свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі, як це було визначено кредитним договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 348,48 грн.

Outcome: approved