Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що з 20.12.1983 року до 19.07.2013 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», яке перейменовано на ПАТ Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання, працюючи за професією маляра, зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. 19.07.2013 року її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 32 від 21.06.2013 року позивачці були встановлені такі професійні захворювання: хронічний бронхіт токсичної етіології. Легенева недостатність I ступеню. Хронічна екзема верхніх кінцівок в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне (підвищена чутливість шкіри до епіхлоргідриду, формальдегіду). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.). Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві. Основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, ІІ ступеню. Ризик 2 (помірний). Вузол правої долі. Еутіриоз клінічно. Хронічний холецистит в фазі ремісії з дискінезією жовчного міхура. Хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії. Хронічний тонзиліт, ремісія. Хронічний фаринголарингит, стадія ремісії. Вазомоторна енцефалопатія з ликворно-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним і вираженим антено-невротичним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного і поперекового відділу хребта. Цервікоалгія. Двостроння вертеброгенна люмбоішіалгія з помірним мязово-тонічним синдромом і обмеженням статико-динамічної функції хребта. Алергічний конюктивіт, деформація шкіри повік в анамнезі Супутній діагноз. У п. 16 акту розслідування хронічного професійного захворювання № 151 від 17.12.2014 року зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці. У п. 17 акту розслідування хронічного професійного захворювання № 151 від 17.12.2014 року зазначено, що позивачка здійснювала проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 25.06.2014 року , ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 50% безтерміново та встановлено ІІІ групу інвалідності. Отримані позивачкою професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань. Внаслідок захворювання позивачка постійно відчуває напади ускладнення дихання, постійні серцеві та легеневі болі, важкість та хрипи у грудях та у міжлопатковій ділянці, головний біль, відчуває підвищену втому. Періодично відзначаються приступи задухи, від яких рятує лише інгалятор. Внаслідок приглухуватості відбулося зниження слуху, відчуває шум у вухах, постійно недочуває і змушений по декілька разів перепитувати співрозмовника. На думку позивачки одним з варіантів полегшення моральних страждань може бути санаторно-курортне лікування, зміна щоденного оточення та покращення життєво-побутових умов. Тому позивачка звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн. У судовому засіданні представниця позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. У судовому засіданні представниця відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею у запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представниця позивачки за довіреністю [PERSON], пояснення представниці відповідача за довіреністю [PERSON] дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку Судом встановлено, що позивачка з 20.12.1983 року до 19.07.2013 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», яке перейменовано на ПАТ Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання, працюючи за професією маляра, зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. 19.07.2013 року її було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. на підставі ст. 38 КЗпП України. (а. с. 6, 7). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивачка отримала професійне захворювання. Відповідно до акту № 32 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 21.06.2013 року (а. с. 8) у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 25.06.2014 року ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 50%. (а. с. 9) Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивачки, внаслідок чого [PERSON] отримала професійне захворювання: хронічний бронхіт токсичної етіології. Легенева недостатність I ступеню. Хрлонічна екзем верхніх кінцівок в стадії нестійкої ремісії. Захворювання професійне (підвищена чутливість шкіри до епіхлоргідриду, формальдегіду). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.). Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві. Основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, ІІ ступеню. Ризик 2 (помірний). Вузол правої долі. Еутіриоз клінічно. Хронічний холецистит в фазі ремісії з дискінезією жовчного міхура. Хронічний гастродуоденіт в стадії нестійкої ремісії. Хронічний тонзиліт, ремісія. Хронічний фаринголарингит, стадія ремісії. Вазомоторна енцефалопатія з ликворно-венозною дисциркуляцією, вестибуло-атактичним і вираженим антено-невротичним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з переважним ураженням шийного і поперекового відділу хребта. Цервікоалгія. Двостроння вертеброгенна люмбоішіалгія з помірним мязово-тонічним синдромом і обмеженням статико-динамічної функції хребта. Алергічний конюктивіт, деформація шкіри повік в анамнезі Супутній діагноз. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілої, порушення її нормальних життєвих звязків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представниці відповідача, що ПАТ «СМНВО» не порушувало законних прав позивача, а саме те, що акт розслідування професійного захворювання № 32 від 21.06.2013 року [PERSON] не оскаржила в судовому порядку, то відсутні належні та допустимі докази порушення Товариством її прав. Крім того, суд не погоджується з доводами відповідача щодо ненадання позивачкою належних доказів, які б підтверджували заподіяння їй моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивачка відчувала фізичний біль, знаходилася на лікуванні, і ці обставини позбавляють її можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до розяснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілої, її вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачці, в розмірі 12500 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Outcome: partial