Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка після усунення недоліків позову 17.08.2015 року звернулася до суду до відповідача із позовом про поділ майна подружжя ( а. с. 20 22 ), посилаючись на те, що 21 березня 2012 року між нею - [PERSON] та громадянином [PERSON] -[PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 133 ( свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 092830 ). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу 02 березня 2015 року відповідач придбав у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), в с. Гожули Полтавського району та області, вул. 70-річчя Жовтня, 7а, загальною площею 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 5324080701:01:001:1695. Скориставшись при укладенні угоди посвідкою на постійне проживання ІН10944, виданої 01.04.2013р., в якій відсутні відомості щодо їх із відповідачем шлюбу, останній засвідчив, що не перебуває у шлюбі і придбає зазначену земельну ділянку за власні кошти. На сьогоднішній день нею подано до Ленінського районного суду м. Полтави позов про розірвання шлюбу. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя нами не досягнуто. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.03.2015 року оціночна вартість земельної ділянки складає 111 700 грн. згідно звіту про оцінку майна № 384945_12022015_ 01, виданого суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Біном-Груп», ліцензія Держземагенства серія АЕ № 191314, від 16.10.2014р. Таким чином, загальна вартість майна, що є нашою спільною сумісною власністю складає 111 700 грн., а вартість її частки 55 850 грн. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за. час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. Отже, незважаючи на відсутність вказівки на це у договорі купівлі-продажу від 02.03.2015р., придбана відповідачем за час шлюбу земельна ділянка є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Прохала розділити майно, що є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, визнавши за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ) в с. Гожули Полтавського району та області, вул. 70-річчя Жовтня, 7а, загальною площею 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 5324080701:01:001:1695. Стягнути з відповідача витрати понесені нею на сплату судового збору. 20.11.2015 року позивачка звернулася до суду із доповненням до позову до відповідача ( а. с. 59 61 ), посилаючись, що крім спірної земельної ділянки, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 46815225 від 03.11.2015р. [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 нежитлових приміщень в м. Полтава, вул. Луценка, 19а. Право власності на вищезазначене майно у відповідача виникло на підставі договору купівлі-продажу ВТА/949695 від 21.12.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу - [PERSON]Ю./ № 3243. Таким чином, 1/2 частка нежитлових приміщень також придбані відповідачем під час перебування з нею у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Отже, їй на праві спільної сумісної власності належить половина від 1/2 частки відповідача, а саме 1/4 нежитлових приміщень в м. Полтава, вул. Луценка, 19а. Тому, прохала розділити майно, що є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, визнавши за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), в с. Гожули Полтавського району та області, вул. 70-річчя Жовтня, 7а, загальною площею 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 5324080701:01:001:1695 та розділити майно, що є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, визнавши за нею - [PERSON] право власності на 1/4 нежитлових приміщень в м. Полтава, вул. Луценка, 19а. Стягнути з відповідача витрати понесені мною на сплату судового збору. 29.06.2016 року позивачка надала суду уточнення до позову ( а. с. 159 ), де в зв»язку із проведенням судово-будівельної експертизи по справі остаточно прохала розділити майно, що є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, визнавши за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка ), в с. Гожули Полтавського району та області, вул. 70-річчя Жовтня, 7а, загальною площею 0,15 га., кадастровий номер земельної ділянки 5324080701:01:001:1695 та розділити майно, що є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, визнавши за нею - [PERSON] право власності на 1/4 нежитлових приміщень в м. Полтава, вул. Луценка, 19а. Стягнути з відповідача витрати понесені мною на сплату судового збору та витрати понесені нею за проведення судово-будівельно-технічної експертизи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] ( а. с. 33 ) уточнені остаточно позовні вимоги підтримала, надавши можливі докази на їх підтвердження. Представник відповідача адвокат [PERSON] ( а. с. 53 54 ) уточнені вимоги визнав частково лише в частині земельної ділянки, а в решті прохав відмовити як в необґрунтованих, так як майно фізичної особи-підприємця не є об»єктом сумісної власності подружжя. В подальшому представники сторін не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності ( а. с. 166, 167 ). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог га стороні позивача залучена ухвалою суду від 25.03.2016 року [PERSON] в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, про що мається доказ у вигляді поштового повідомлення ( а. с. 132 133, 135 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які посилається в позові позивачка та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 1, 4, 6 - 16, 62, 86, 112 - 115, 120 - 127, 132 - 150, 161 ). Згідно висновку судово- будівельно-технічної експертизи № 30-16 від 23.05.2016 року визначено вартість 1/2 та 1/4 частини нежитлових будівель в м. Полтава по вул. Луценка, 19а ( а. с. 132 150 ), щодо якої сторони не мали заперечень. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 60, 70 ч. 1, 71 ч. 1 СК України та ст. 372 ЦК України, так як майно, набуте подружжям за. час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності. Отже, незважаючи на відсутність вказівки на це у договорі купівлі-продажу від 02.03.2015р., придбана відповідачем за час шлюбу земельна ділянка є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судові витрати підлягають вирішенню згідно ст. 88 ЦК України.

Outcome: approved