Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачк звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народились діти [PERSON] ([INFO].) та [PERSON] ([INFO]). Сторони разом не проживають, діти знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей надає, участі у їх вихованні не приймає. Зважаючи на вищевикладене позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на своє утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак звернулась до суду із заявою в якій позовні вимоги підтримала в повному та просила розглядати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб від 02.06.2007 року серія [NUMBER] між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Ємільчинського районного управління юстиції Житомирської області було укладено шлюб, про відповідно було зроблено актовий запис за №28. Від шлюбу у подружжя народились доньки [PERSON] ([INFO] р.н., та [PERSON] ([INFO] року), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7,8). Незважаючи на те, що на момент розгляду справи перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільного господарства не ведуть, та шлюбних стосунків не підтримують. Окрім того позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, оскільки життям дітей не цікавиться, та у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги. Позивач самостійно не має змоги утримувати дитину оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Як вбачається з довідки Ємільчинської селищної ради від 06.01.2015 року діти перебувають на повному утриманні матері та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Доказів про наявність у відповідача на утриманні інших осіб останнім суду надано не було. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які просить позивач стягнути на утримання дітей є законним та таки, що підлягає до задоволенню в повному обсязі. Вимога позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на те, що позивач потребує грошового утримання у зв'язку із необхідністю доглядати за дитиною, суд вважає, що відповідач може надавати позивачу кошти на її утримання в розмірі 600 грн., щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років, а розмір аліментів, який просить позивач, суд вважає завищеним та таким, що поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, враховуючи необхідність сплачувати аліменти на утримання дітей, що є пріоритетним. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, ці витрати стягуються з другої сторони. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial