Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті баби [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 3, 36 га згідно державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний № 266 від 20.11.2001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла вищевказана земельна ділянка. В спадщину вона вступила своєчасно, шляхом фактичного володіння майном померлої, оскільки на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована разом з бабою. Окрім того, за життя 29.04.1996 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй все своє майно. Проте, отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку не може, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, оскільки державний акт на право власності на землю втрачено. Тому змушена звернутись до суду. Позивачка просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві (а.с. 1). Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Іваннівської сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 16). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). 29.04.1996 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 7). Як зазначено у довідці № 978 від 10.07.2017, виданій виконкомом Іваннівської сільської ради Дубенського району, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживала та була зареєстрована онука померлої [PERSON], яка своєчасно прийняла спадщину після смерті баби шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с. 6). Згідно довідок Управління Держгеокадастру №0-17-0.22-85/106-18 від 16.02.2018 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3, 36 га згідно державного акта на право власності на землю серії [NUMBER] реєстраційний № 266 від 20.11.2001 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 8, 9). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] реєстраційний № 266 втрачений, про що розміщено оголошення у місцевій газеті «Скриня» (а.с. 10). Згідно висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Коника Б.М. № 78/01-16 від 26.02.2018, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку позивачці не видано у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 11). Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 51174922 від 09.03.2018 та повідомлення державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори № 226/01-16 від 10.03.2018 (а.с. 14). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачка не може. Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла земельною ділянку площею 3, 36 га, згідно державного акта на право власності на землю [NUMBER] реєстраційний № 266, розташованою на території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено, натомість зазначена земельна ділянка дійсно рахується за спадкодавцем. Враховуючи, що позивачка спадщину прийняла, а також, що приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнав, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved