Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 21 січня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 26 лютого 2013 року шлюб між ними був розірваний, та неповнолітній син проживає з позивачкою. Однак, відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, зазначивши, що з травня 2014 року вони з відповідачем разом не проживають, і з цього періоду відповідач припинив надавати матеріальну допомогу дитині. Оскільки відповідач не має регулярного доходу, вважала за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти того, що дитина дійсно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Він не працює, має нерегулярний дохід, вважає, що 1000 гривень щомісячно це багато, оскільки він не працює. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 21 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (а.с. 6). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2013 року вказаний шлюб розірвано та визначене місце проживання [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON] (а.с. 4) Відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини на а. с. 5, та не заперечувались сторонами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не працює, однак він працездатний та має задовільний стан здоров'я, не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Згідно ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі розмір аліментів може визначатися, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач не має офіційного місця роботи, а також відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має регулярний дохід, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з інтересів дитини, яка потребує матеріального утримання з боку батьків, та приходить до висновку, що відповідач здатний забезпечити утримання дитини у вказаному розмірі щомісячно та такий розмір не призведе відповідача до тяжкого фінансового становища. Крім того, необхідно зазначити, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А тому сторони не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у випадку працевлаштування відповідача. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial