Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та після доповнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 1/5 частки квартири [ADDRESS], що складаєтсья з трьох житлових кімнат, загальною житловою площею 43,0 кв.м., загальною площею квартири 62,0 кв.м., - у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 12.04.2015 року, а також на 1/5 частки цієї ж квартири - у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 12.12.2013 року. Також позивачка просила визнати за нею право власності на грошовий вклад у сумі 1777 грн. 40 коп. за рахунком №8449 П (№9760/91551012845) ВАТ Державний [PERSON] України, - у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 12.04.2015 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що постійно проживала разом з матірю та батьком за вказаною адресою на час відкриття спадщини та фактично прийняла спадщину, однак через відсутність державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку вказаного майна померлих, їй було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідачка також являються спадкоємицею першої черги за законом, але спадщину не приймала. У судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої наполягала на задоволенні позову. Відповідачка та третя особа надали до суду заяви про визнання позову у повному обсязі та проханням розглядати справу за їх відсутності. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 12.12.2013 року померла мати сторін [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина на все належне на праві власності майно, а 12.04.2015 року помер їх батько - [PERSON]. Позивачка постійно проживає та зареєстрована у [INFO]. У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло від 15.10.1992 року, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності у рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачці [PERSON], реєстр.№12-39357. Згідно технічного паспорту на квартиру, вона складаєтсья з трьох житлових кімнат, загальною житловою площею 43,0 кв.м., загальною площею квартири 62,0 кв.м. Батькові сторін також належали грошові кошти у сумі 1777 грн. 40 коп. за рахунком №8449 П (№9760/91551012845) ВАТ Державний [PERSON] України. Позивачка приходиться дочкою померлих та спадкоємцем першої черги за законом, постійно проживала разом з матірю та батьком, у тому числі й на час відкриття спадщини, та фактично прийняла спадщину після смерті матері та в подальшому після смерті батька як спадкоємець першої черги за законом. Відповідачка приходиться рідною сестрою позивачки та спадкоємицею першої черги за законом, однак спадщину не приймала, їх брат [PERSON] та син позивачки [PERSON] померли і після їх смерті позивачка отримала свідоцтво про право власності, однак після смерті батьків свідоцтво не видають, оскільки за життя батьки не зареєстрували своє право в Державному реєстрі речових прав. Позивачка зверталася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та батька і їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки право власності згідно вказаних правовстановлюючих документів на нерухоме майно у встановленому законом порядку в реєстрі не було зареєстроване, що є перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що дружина, діти, батьки спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1228 ЦК України, право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача правомірні й обґрунтовані, регулюються нормами ст.ст.1228, 1261, 1268 1270 ЦК України і підлягають задоволенню, оскільки зазначене нерухоме майно та вклади у банку належало батькам на законних підставах, відсутність реєстрації права власності є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: approved