Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про зняття заборони відчуження з належного їй нерухомого майна, а саме житлового будинку №25, розташованого по вул. Кононенка в м. Чугуєві Харківської області. В позовній заяві вона вказала, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15.06.2017 року за нею було визнано право власності на 5/6 частин житлового будинку №25, розташованого по вулиці Кононенка в м. Чугуєві Харківської області в порядку спадкування за законом. З метою зареєструвати за собою право власності, вона звернулася до державного реєстратора, де дізналася що на підставі договорів застави №15 від 1975 року та №1 від 1976 року, укладених між відповідачем та первинним власником вищезазначеного житлового будинку Чугуївською державною нотаріальною конторою було накладено заборони на вищезазначений житловий будинок: №15 від 03.12.1975 року та №11 від 12.05.1972 року. Дані заборони були перенесені з Єдиного реєстру заборон Чугуївською державною нотаріальною конторою 12.04.2006 року та 13. 04.2006 року за реєстраційними №№ 3096726, 3100643. Не зважаючи на те, що сторін за договором застави вже не існує, а власники обєкту заборони не раз змінювалися, питання про зняття обтяження і досі не вирішено. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши суду письмові заяви: позивачка про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу за її відсутності. Вивчивши докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 03.12.1975 року між Чугуївською ремонтно-будівельною дільницею та забудовником житлового будинку №25 по вул. Кононенка в м. Чугуєві Харківської області [PERSON] (нині померлим батьком позивачки) в забезпечення виконання повернення суди на будівництво було укладено договір застави №15 вищезазначеного житлового будинку. Чугуївською держнотконторою Харківської області було накладено заборону за №15 на нерухоме майно, яка 12.04.2006 року за №3096726 була перенесена з Єдиного реєстру заборон до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що підтверджується Інформацією, сформованою 14.07.2017 року реєстратором КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». За іншим договором застави №1 від 07.04.1976 року тією ж держнотконторою було накладено заборону №1 на нерухоме майно [PERSON] перенесену з Єдиного реєстру заборон до ДРРП 13.04.2006 року за №3100643. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 07.11.1979 року не має на даний час ніяких невиконаних зобовязань перед відповідачем. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15.06.2017 року за позивачкою було визнано право власності на 5/6 частин житлового будинку №25, розташованого по вул. Кононенка в м. Чугуєві Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері та брата - [PERSON] та [PERSON]. В звязку з наявністю вищезазначених заборон [PERSON] не може зареєструвати за собою право власності на належне їй за законом спадкове майно. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності відповідно до норм ЦК України є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved