Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що тривалий час будь-які відносини не підтримують між собою,спільного господарства та бюджету не ведуть,проживають окремо,спроб до примирення не вчиняють,а тому просила суд шлюб між ними розірвати,спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого виховання та утримання залишити з нею так як вона як мати дитини і природно в матері більше можливостей приділяти дитині уваги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з»явився, позовні вимоги підтримала,при цьому пояснила суду,що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2013 року,до цього часу певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,незважаючи на те,що сімейний стаж невеликий,подружні відносини не підтримують близько півроку,спільного господарства та бюджету не ведуть,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,а тому просила шлюб розірвати. Також вказала, що від даного шлюбу та спільного проживання у них з відповідачем народилася спільна дитина,а саме - донька [PERSON],[INFO] яку просила для подальшого виховання та утримання залишити з нею,після розірвання шлюбу просила суд повернути їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON].в судовому засіданні з»явився,з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодився, також вважає що їх сім»я збережена бути не може та просив суд після розірвання шлюбу малолітню дитину - доньку [PERSON],[INFO] для подальшого утримання та виховання залишити при ньому, тобто з батьком. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON],1982 р.н. та [PERSON],1987 р.н. - 04 жовтня 2013 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований відділом РАЦС Корюківського РУЮ Чернігівської області,актовий запис за №66(свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON]. Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина,а саме - донька - [PERSON],[INFO] Сторони по справі майже півроку будь-які сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися,мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Суд вважає,що мати малолітньої дитини(доньки),буде більше батька усвідомлювати свою особисту відповідальність за виховання та піклування про неї,створення для неї належних соціально-побутових умов проживання,збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку,вона спроможна забезпечити її всім необхідним. Як пояснила позивачка суду вона постійно слідкує за станом здоров'я своєї малолітньої дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї,у неї з дочкою психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині уваги. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved