Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є донькою померлої [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивачка звернулася до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить визнати за нею право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідач - Затишнянська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області про день слухання справи сповіщений. Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить слухати справу без їх присутності, рішення ухвалити у відповідності до закону. Дослідивши та перевіривши матеріали справи суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 вересня 2009 року, виконавчим комітетом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, якій на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 14 квітня 1999 року (а.с.15). Вищезгадане спадкове майно [PERSON] заповіла [PERSON] про що свідчить заповіт від 21 травня 2001 року, який посвідчений секретарем Затишнянської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №3. Як убачається з копії спадкової справи заведеної Криничанською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , згідно заяви від 03 листопада 2009 року інші спадкоємці за заповітом та в порядку ст.1241 ЦК України відсутні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З аналізу ст.ст.1223, 1233 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, тобто заповіт є одностороннім правочином. Частиною 1 статтею 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1268 ЦК України після прийняття спадщини спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Протокол № 1, стаття 1 «Захист власності» говорить, що «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved