Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитина. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на її утримання. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття.\~ Відповідач відзив не подав. Від сторін клопотання не надходили. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Суд сприяв реалізації прав сторін, а також тому, щоб відповідач подав суду належні і допустимі докази на підтвердження свої заперечень; але відповідач, по суті, не скористався своїми правами. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на\~її утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для\~ задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумів у розмірі 2000 грн. щомісячно. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, має важкий майновий стан, чи має на утриманні непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. В той же час позивачка не навела суду доказів на підтвердження того, що відповідач має такі доходи, що надають йому змогу сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, враховуватиме баланс інтересів сторін, та враховуватиме інтереси дитини. Суд враховує положення статей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України. Суд вважає, що розмір судових витрат має визначатися станом на час звернення з позовом до суду, оскільки збільшення обсягу відповідальності відповідача не повинно порушувати його права, і мало б застосовуватися до правовідносин, які настали після такого збільшення. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved