Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 63/100 частки будинку [ADDRESS] . Співвласником зазначеного домоволодіння є відповідач по справі - [PERSON] , якому належить 37/100 частки вказаного будинку. Зазначила, що її частка домоволодіння є відокремленим об`єктом нерухомого майна, є свій вхід до будинку та своя прибудинкова територія. Просила виділити у власність як окреме домоволодіння в натурі 63/100 частки жилого будинку із відповідними частками споруд за адресою: [ADDRESS] та припинити право спільної часткової власності. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, не надав. Ухвалою суду від 09.11.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши надані сторонами по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 63/100 частини житлового будинку з житловою прибудовою та відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. В-1 житловою площею 28, 0 кв.м., житлова прибудова літ. Б-1 житловою площею 14, 9 кв.м., сіни літ. в-1, б1-1, тамбур літ. б2-1, нежитлова прибудова літ. В-1, сарай літ.Г-1, Л-1, вбиральня літ. Д-1, М-1, навіс літ. Н-1, ганок літ.в1, огорожа літ.№1, 3, ворота літ.№2. Загальна плоза - 91, 5 кв.м., в тому числі житлова - 42, 9 к.в.м. (а.с. 9, 10, 11). Окрім позивачки співвласником зазначеного домоволодіння є [PERSON] , який володіє 37/100 частки зазначеного домоволодіння. З повідомлення Начальника ККП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» вбачається, що при проведенні технічної інвентаризації 06.05.2021 року встановлено, що 63/100 частки домоволодіння [ADDRESS] складаються з житлового будинку літ.В-1, нежитлової прибудови літ. В1-1, сіней літ.в-1, ганку літ.в1, усього житловою площею 28, 0 кв.м., загальною площею 54, 8 кв.м., сараю літ.Л-1, навісу літ.Н-1, навісу літ.О-1, літнього душу літ.П-1, вбиральні літ.М-1, огорожі № 1, воріт № 2, замощення І. Сіни літ.б1-1, замощення І побудовані до 1992 року, що не потребує дозвільних документів. Навіс літ.О-1, літній душ літ. П-1, замощення І згідно постанови КМУ від 07.06.2017 року за № 406 не потребують документів, які дають право на будівництво (а.с.18) Висновком ГКП Маріупольське бюро технічної інвентаризації щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 06.05.2021 року визначено, що 63/100 частина об`єкта [ADDRESS] є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в окремий об`єкт (а.с.19). Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачкою та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Частиною 1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 3 ст.364ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved