Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Київпастранс» в собі відокремленого підрозділу Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що наказом Головного Управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 10.04.2002 №30 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» гуртожиток [ADDRESS] було закріплено на праві повного господарського відання за КП «Київпастранс». Зазначають, що гуртожиток знаходиться на балансі відокремленого підрозділу КП «Київпастранс» - Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури. [PERSON] був поселений в кімнату [NUMBER] гуртожитку № 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі ордера на право заняття житлової площі в гуртожитку, який виданий згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Дирекції по будівництву КП «Київпастранс». Комісією в складі: начальника відділу Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури [PERSON], завідувача гуртожитком [PERSON] та прибиральника території гуртожитку [PERSON] було проведено обстеження кімнати [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] на предмет проживання в ній [PERSON] За результатами перевірки з'ясовано, що з вересня 2016 року відповідач за вищевказаною адресою не проживає, особисті речі в кімнаті відсутні, кореспонденція не надходить, будь-якими відомостями про його місце перебування позивач не володіє, про складено акти від 20.05.2017 року, від 16.09.2017 року та від 13.11.2017 року. Посилаючись на те, що відповідач відсутній у кімнаті понад шість місяців, а тому втратив право на користування житловим приміщенням, а також на те, що відповідачем не сплачуються житлово-комунальні послуги і згідно розрахунку заборгованості станом на 01.10.2017 року борг становить 4726,72 грн., позивач Комунальне підприємство «Київпастранс» в собі відокремленого підрозділу Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [NUMBER] гуртожитку № 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що наказом Головного Управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 10.04.2002 №30 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» гуртожиток [ADDRESS] було закріплено на праві повного господарського відання за КП «Київпастранс» (а.с.5). Даний гуртожиток знаходиться на балансі відокремленого підрозділу КП «Київпастранс» - Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури (а.с.19), а відтак, позивач має право вимоги до осіб, які проживають у даному гуртожитку та порушують права позивача. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] був поселений в кімнату [NUMBER] гуртожитку № 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі ордера на житлову площу в гуртожитку, який виданий згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Дирекції по будівництву КП «Київпастранс» (а.с.20). Комісією в складі начальника відділу Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури [PERSON], завідувача гуртожитком [PERSON] та прибиральника території гуртожитку [PERSON] було неодноразово проведено обстеження кімнати [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] на предмет проживання в ній [PERSON] За результатами перевірки з'ясовано, що з вересня 2016 року відповідач за вищевказаною адресою не проживає, особисті речі в кімнаті відсутні, кореспонденція не надходить, будь-якими відомостями про його місце перебування позивач не володіє. За результатами перевірки складено акти від 20.05.2017 року, від 16.09.2017 року та від 13.11.2017 року (а.с.22,23, 24). З червня 2016 року за спірною адресою значиться заборгованість з оплати комунальних послуг (а.с.25). Таким чином, в судовому засідання встановлено, що реєстрація [PERSON] у кімнаті [ADDRESS] носить формальний характер, оскільки відповідач в даній кімнаті з 2016 року не проживає. Реєстрація відповідача у гуртожитку тягне за собою додаткові витрати позивача на утримання житла, у зв'язку з чим Комунальне підприємство «Київпастранс» в собі відокремленого підрозділу Служби утримання рухомого складу та транспортної інфраструктури звернулося до суду з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки правовий режим гуртожитків, жилі приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми статей 71, 72 ЖК УРСР. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2015 року № 6-1166цс15 З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за наймачем понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у кімнаті понад шість місяців не виявлено, а відтак, [PERSON] потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - кімнатою [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку компетентними органами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь КП «Київпастранс» 1762,00 грн. судового збору.

Outcome: approved