Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м.Києва звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 10.03.2013 року сталось ДТП з вини відповідача, який керував автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER], в результаті чого було пошкоджено автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. Автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER] обладнаний спеціальним обладнанням, для проведення відповідних робіт по очистці снігу та розкиданню сілі в зимовий час. Внаслідок ДТП було пошкоджено блок розкидання та вузли, що не підлягають ремонту і потребують заміні в складеному стані деталі, а саме блок розкидання матеріалів в складі, опора ліва задня, датчик диску, які потребують заміні та установці на нові. В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму 205000,00грн по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та судові витрати у розмірі 2050,00грн. Представник відповідача в судовому засіданні, пояснював, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки, автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER], на момент ДТП з [PERSON], вже був пошкоджений в попередньому ДТП, під час якого і відбулось пошкодження саме агрегату солепіскорозкидувача. А внаслідок зіткнення з автомобіле [PERSON] технічні пошкодження отримав тільки автомобіль відповідача. Позивач не довів, що матеріальну шкоду заподіяно виключно діями [PERSON], не довів підстав визначеної шкоди. Відповідач в судовому засіданні заперечував свою вину, просив суд відмовити в позові в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 10.03.2013року о 08:10 год. по проспекту Ватутіна, Електроопора №47 в м.Києві, сталось ДТП за участю автомобіля «БМВ», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «МАЗ», д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] (який перебуває в трудових відносинах з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м.Києва), в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 09.04.2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до Наказу № 31 від 10.05.2011р. та Наказу № 48 від 30.03.2011р.«МАЗ», д/н [NUMBER] з солерозкидальним обладнанням, як спецавтомобіль «Глобус» належить КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Деснянського району м.Києва, що також підтверджено свідоцтвом про реєстрацію від 02.04.2011р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ СК «Лафорт» відповідно до страхового полюсу серії АВ №977497 код 131, дійсний до 07.12.2013року. Позивач звернувся з заявою до ПАТ СК «Лафорт», з проханням вжити заходів для відшкодування матеріальної шкоди, нанесеної підприємству внаслідок ДТП. Однак жодної відповіді на адресу позивача не надійшло. КП «ШЕУ Деснянського району» м. Києва звернувся до МТСБУ з проханням про відшкодування завданих [PERSON] збитків, в зв'язку з тим, що ПАТ СК «Лафорт» не відповідає на листи позивача, не знаходиться за місцем знаходженням, та не відшкодовує збитки. Але, МТСБУ своїм листом №3/1-08/9923 від 17.04.2013 року, пояснило, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Інших підстав для проведення виплати МТСБУ за внутрішніми договорами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чинним законодавством не передбачено. Крім того, відповідно до листа МТСБУ від 17.07.2013р. №3/1-08/ 18758, повідомлено, що з 04.06.2013р. ПрАТ «СК «Лафорт» позбавлено членства в МТСБУ, у зв'язку з чим МТСБУ на даний час не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ухвалами суду від 13.02.2014року та 19.09.2014року по даній справі були призначені товарознавчі експертизи. Однак, експертизи проведені не були, оскільки відповідно до повідомлень судових експертів неможливо надати висновок судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №754/14590/13, зважаючи на те, що ТОВ «Глобус-авто» не виконує клопотання експертів, щодо надання інформації про характеристики вказаної зимової техніки, переліку обладнання, яке входить до її складу, його ціни, нормативів витрат робочого часу на ремонт та обслуговування, вихід речовин при утилізації тощо. Як встановлено в судовому засідання та підтверджено матеріалами справи, згідно Акту від 10.03.2013року, зазначено, що 10.03.2013року о 08:10 год. по проспекту Ватутіна, Електроопора № 47 в м.Києві встановлено, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль марки «МАЗ» д/н [NUMBER], та при детальному огляді було встановлено, що у автомобіля пошкоджено блок розкидання та вузли, його кріплення. У зв'язку з чим є нагальна потреба у заміні блоків та кріплення у найближчий час, для відновлення автомобіля для роботи. Відповідно до рахунку-фактури №СФ 0000117 від 15.07.2013р. та листа ТОВ «Глобус авто» від 28.03.2013р. № 1/28.03, загальна вартість запчастин для поновлення роботи зимового обладнання складає 197 200,00грн. Твердження відповідача та його представника про відсутність вини [PERSON] у завданій матеріальній шкоді саме агрегату солепіскорозкидувачу та відсутність доводів, що підтверджують завдання такої шкоди, суд оцінює критично, оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи №754/4849/13, що відповідно до доповнення до протоколу в результаті пригоди пошкоджено автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER], який належить КП «ШЕУ Деснянського району» м. Києва, а саме: пошкоджено спецобладнання для розкидання солі. Протокол про адміністративне правопорушення та схема пригоди разом з доповненням до протоколу підписані сторонами учасниками транспортно-дорожньої пригоди. Покази свідка [PERSON], відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України не можуть бути належними і допустимими в даному конкретному спорі, у зв'язку з чим не можуть бути прийняти судом до уваги. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджено показами свідка [PERSON], що в наслідок ДТП 10.03.2013р. було пошкоджено автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER] з солерозкидальним обладнанням, а саме був пошкоджений блок розкидання та вузли, його кріплення. Однак під час показань свідка [PERSON], судом встановлено, що блок розкидання та його кріплення відремонтовано та в взимку 2014-2015років обладнання виконувало своє призначення в повному обсязі, що також було підтверджено представником позивача та надано суду акти виконаних робіт по відновленню обладнення. Відповідно до акту виконаних робіт №ПР00000568 від 12.09.2014року визначено вартість матеріального збитку, в розмірі 32000,00грн та відповідно до видаткової накладної № РН-0000102 від 06.12.2013р. вартість запчастин, становить 9890грн, що разом вартість відновлювального ремонту солерозкидального обладнання, внаслідок ДТП, склалась в сумі 41890,00грн. Вирішуючи цей спір, необхідно брати до уваги загальні положення статті 22, глави 82 ЦК України. Так, згідно зі частинами першою-третьою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зі змісту наведених норм права вбачається, що відшкодування збитків є одним із способів відшкодування майнової шкоди. Збитки можуть бути у вигляді реальних збитків і упущеної вигоди. Відшкодування реальних збитків (майнової шкоди) пов'язано із встановлення юридичного факту втрати, знищення або пошкодження майна, а також витрат, необхідних для відновлення, у разі його пошкодженої. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанови Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року та 18 березня 2015 року); Із аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин. Згідно з роз'ясненнями п.9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України. Доказів того, що автомобіль «МАЗ», д/н [NUMBER] з солерозкидальним обладнанням був пошкоджений іншими особами, і внаслідок цього отримав механічні пошкодження, матеріали справи не містять, а тому таки твердження представника відповідача та самого відповідача суд оцінює критично. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача відповідають положенням статей 1166 і 1192 ЦК України, оскільки вони випливали із факту пошкодження автомобіля «МАЗ», д/н [NUMBER] з солерозкидальним обладнанням в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до необхідності проведення певних відновлювальних робіт, з метою приведення обладнання у попередній стан, тобто такий технічний стан, який би дозволяв його подальшу експлуатацію. Крім того, перечень відновлених запчастин зазначених в акті виконаних робіт №ПР00000568 від 12.09.2014року та видаткової накладної № РН-0000102 від 06.12.2013р. співпадає з заявою КП «ШЕУ Деснянського району» м. Києва до ПАТ СК «Лафорт» про відшкодування матеріальної шкоди. При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково, а саме в розмір 41890,00грн реальних збитків (майнової шкоди) які були витрачені позивачем на відновлені роботи для приведення спецобладнання для розкидання солі у попередній стан. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 418,90грн.

Outcome: partial