Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №001-26056-171211 на загальну суму 1159 грн. 75 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На обґрунтування вимог, позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе за вказаним договором зобовязання, що призвело до утворення заборгованості. Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. У письмовій заяві представник позивача\~\~[PERSON], що діє на підставі довіреності\~\~від 17.08.2015 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце\~\~слухання справи повідомлена належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України,про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечень щодо позову не надала. За вказаних обставин суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно \~\~ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 17 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] укладено кредитний договір №001-26056-171211 згідно якого банківською установою відповідачу надано грошові кошти на придбання майна у сумі 1165,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №45660295 від 19.12.2011 року та рахунок фактура №1 від 17.12.2011 року. (а.с.5,11). При цьому, [PERSON] зобовязалася сплачувати позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Зазначений кредит надано на строк 12місяців (а.с. 3-4). Відповідно до п. 2.9 договору починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, відповідач щомісячно не пізніше 17 числа кожного місяця зобовязався зараховувати на рахунок кредитора рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті за процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 128 грн., згідно графіку платежів. Однак, особисто взяті на себе зобовязання за вказаним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 07 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 1159,75 грн., що складається з: -заборгованість за сумою кредиту 868,42 грн. -заборгованість за відсотками - 0,03 грн. -заборгованість за комісіями 291,30 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору кредит та сплатити проценти у строк та порядку, що встановлені договором. У ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув кредит, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами\~ст. 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд за браком доказів підтвердження виконання відповідачем зобов'язань за правилами\~ст. 545 ЦК України\~дійшов висновку згідно з ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України\~про відсутність сумнівів в правильності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем, які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про сплачені позивачу суми виключають добросовісність відповідача, що ним не заперечувалось та не спростовано.(а.с.6). Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконуються зобовязання за договором, що на теперішній час є діючим, тому позивач не втратив права вимоги про стягнення з відповідача належних до сплати сум заборгованості за цим договором протягом дії останнього. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №001-26056-171211 укладеним 17 грудня 2011 року у сумі 1159,75 грн. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сплачені останнім при подані позовної заяви судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved