Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, та просить суд постановити рішення яким позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 12.10.2012 року було розірвано, від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], відповідач з народження дочки не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги не надає, участі у виховані дитини не приймає, станом на 21.11.2017 у нього виникла заборгованість по аліментах у розмірі 111277 грн., донька знаходиться на повному утриманні її - позивачки, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком - [PERSON], який має намір удочерити її доньку, крім того, вони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач фактично самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не вихованням не утриманням дитини не цікавиться, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач по суті позову не заперечував, вказував, що вважає, що дитина повинна жити і виховуватись у повноцінній сім'ї, чого на даному етапі він їй надати не може. Представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність та направив суду висновок Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітньої дочки. Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2010 року (а.с.8), від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як вбачається з рішення Радомишльського районного суду Житомирської обл. від 12.10.2012 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 12). На даний час позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.7) та мають дитину [PERSON], [INFO]. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], однак не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам, в сумі 111277 грн. станом на 21.11.2017 року, що підтверджується довідкою державного виконавця Святошинського РВДВС м.Києва від 21.11.2017 року (а.с.5-6). Відповідач тривалий час не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням, дитина проживає разом зі своєю матір'ю та її чоловіком, якого вважає батьком, вони займаються її вихованням та утриманням. У п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Як вбачається з висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.04.2018 року № 107-40/2582, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], з вказаним висновком суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов дитини від 28.03.2018 року орендованої квартири № 16 по б-ру Кольцова, 17-В в м.Києві, за місцем проживання малолітньої [PERSON] створені всі відповідні умови для повноцінного проживання, виховання малолітньої дитини. Отже, підсумовуючи наведене, оцінюючи з'ясовані обставини справи, що перевірені представленими доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вказаного позову, оскільки відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо своєї неповнолітньої дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved