Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася із вищевказаним позовом до суду, в якому вказує, що з відповідачем уклали шлюб 18січня 2014 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , 2014 року народження. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. З березня 2019 року вона проживає в смт. Михайлівка Запорізької області. Просить про розірвання шлюбу, прізвище залишити без змін - [PERSON] та вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням ст. 141 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій просить справу розглянути без її участі (а.с. 4). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, інших заяв, клопотань немає (а.с. 20). Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторонизнаходяться у шлюбі з 18січня 2014 року зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Оскільки встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, вони разом не проживають з березня 2019 року, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зважаючи на задоволення позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved