Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення. Свої вимоги позивача мотивував тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги на підставі договору приєднання. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO] та є споживачами послуг централізованого опалення. Відповідачі здійснювали оплату послуг позивача несвоєчасно та не у повному обсязі, в результаті за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року за ними утворилась заборгованість у сумі 3222,95 грн. Крім того, комунальним підприємством на суму боргу здійснене нарахування інфляційних втрат 87,68 грн. та 3 процентів річних 19,37 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь підприємства загальну суму боргу 3330,00 грн. Представник позивача в письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі до суду не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про розгляд справи за відсутності відповідачів до суду не надходило. 21.12.2017 року в канцелярії суду зареєстроване клопотання відповідача [PERSON], в якому остання просить відкласти розгляд справи у звязку із погіршенням самопочуття відповідачів [PERSON] та [PERSON] Однак, жодних документальних підтверджень погіршення стану здоровя до заяви додано не було. Відтак, судом обставини, що викладені у заяві, не приймаються як такі, що свідчать про поважні причини неявки всіх відповідачів до суду. Тому, за згодою представника позивача, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини. Відповідно до довідки ЛКП «Цитадель-Центр» № 4503 від 21.09.2017 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, за період з 01.12.2015 року по 31.12.2016 року за відповідачами утворилась заборгованість у сумі 3222,95 грн. Крім того, комунальним підприємством на суму боргу здійснене нарахування інфляційних втрат 87,68 грн. та 3 процентів річних 19,37 грн. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України зазначено, що власність зобовязує, орієнтуючи власників на те, що кожен з них не лише має субєктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використання цих прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі зобовязані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами пункту 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з чинним законодавством житлово-комунальні послуги повинні надаватися на підставі договорів, а відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець та споживач зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено термін «договір» а саме договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Разом з цим, ст. 11 ЦК України зазначено, що зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Тобто, згідно зазначеної статті цивільні права та обовязки виникають не тільки за прямо вказаних обставин, а й з інших юридичних фактів. Юридичні факти у цивільному праві це факти обставини, з якими норми цивільного права повязують встановлення, зміну, припинення, поновлення тощо цивільних прав і обовязків. Тобто, група юридичних фактів закріплюється в одній нормі і є явищем одного порядку. Таким чином, юридична (фактична) сукупність містить взаємоповязані елементи, які окремо можуть взагалі не мати правового значення або породжують не ті наслідки, яких прагнули субєкти права. Так, для виникнення права на жиле приміщення в будинках державного або громадського фонду є наявність юридичної сукупності: рішення про надання житла, видача ордера тощо. Вказані обставини є етапом на шляху до виникнення прав та обовязків. Отже, незалежно від того, чи є громадянин власником приватизованої квартири або наймачем неприватизованої квартири, він є споживачем житлово-комунальних послуг, тому його обовязком являється своєчасна оплата наданих послуг. Оскільки ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає послуги централізованого опалення, а відповідачі ними користуються (без укладання договору), то останні повинні сплачувати кошти за споживання таких послуг. Таким чином, суд вважає, що між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг централізованого опалення. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі жодного разу належним чином не скористалися правом, наданим їм ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та останні не надали з цього приводу суду жодного належного доказу. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт неналежного виконання обовязків за договорами з боку споживачів комунальних послуг. Тому, позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. До суми сплаченого збору суд враховує також збір, що був оплачений підприємством при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 164 ЦПК України. Загальна сума сплаченого судового збору складає: 800,00 грн. + 800,00 грн. = 1600,00 грн. Відтак, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача по 533,33 грн.

Outcome: approved