Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит», звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача суму заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за договором споживчого кредиту ПД № 488 від 22.07.2014 року, за серпень 2016 року січень 2019 року включно, в розмірі 5887,50 гривень та судовий збір у розмірі 1921 гривень. В позовній заяві позивач Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит», позовні вимоги мотивує тим, що 22 липня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту ПД № 488 між [PERSON] та кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 12000 гривень під 54% річних, з загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 22.07.2016 року згідно графіку. Оскільки позичальником не виконувались умови договору споживчого кредиту, кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» у 2016 році звернулась до суду щодо стягнення боргу за договором споживчого кредиту ПД № 488 від 22.07.2014 року з [PERSON] .. Рішенням Лозівського міськрайонного суду від 02.09.2016 року по справі № 629/3004/16-ц стягнуто з боржника заборгованість по кредиту в розмірі 3373 гривні 20 копійок, відсотки в розмірі 1094 гривні та суму судового збору у розмірі 1378 гривень. Відповідно до довідки № 07/10/2 від 07.10.2019 року заборгованість позичальника за кредитом сплачена в повному обсязі. Станом по жовтень 2019 року включно несплата позичальником прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за весь час прострочення позичальником платежів за серпень 2016 року січень 2019 року в сумі 5887,50 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.п.28,104/. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала та пояснила, що не заперечує того, що укладала даний споживчий кредит з Кредитною спілкою на умовах, передбачених Договором. До січня 2016 року в неї утримували кошти з пенсії за домовленістю сторін по 830 гривень. В подальшому пенсію стали зараховувати на карточку і вона стала самостійно сплачувати кредит. Був період, коли вона перебувала на роботі за кордоном та вчасно не платила кредит, у зв`язку з чим виникли порушення виконання умов Договору. Їй відомо, що було винесено рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області 02.09.2016 року про стягнення з неї суми заборгованності за кредитом. Приблизно в квітні 2019 року вона закінчила сплачувати борг визначений рішенням суду по даному кредиту за виконавчим листом. Вважає , що кредитна спілка дізналася про порушення свого права в серпні 2016 року, тому нею пропущений трирічний строк позовної давності для звернення до суду. З цих підстав просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Лейковський А.М. подав до суду відзив на позов в якому в обгрунтування своїх доводів просив відмовити КС «Лозівський взаємний кредит» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх необгрунтованістю та пропуском строків позовної давності. Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» в своєму заперечені на відзив представника відповідачки [PERSON] посилається на доводи зазначені в позовній заяві та наполягає на задоволенні позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. За клопотанням представника відповідачки адвоката Лейковського А.М. було витребувано оригінал кредитної справи по укладеному між КС «Лозівський взаємний кредит» та [PERSON] договору споживчого кредиту № 488 від 22 липня 2014 року. \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 липня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту ПД № 488 між [PERSON] та кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» за яким позичальнику було надано кредит в розмірі 12000 гривень під 54% річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов`язком погасити кредит до 22.07.2016 року згідно графіку. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2016 року по справі № 629/3004/16-ц стягнуто з боржника [PERSON] заборгованість по кредиту в розмірі 3373 гривні 20 копійок, відсотки в розмірі 1094 гривні та суму судового збору у розмірі 1378 гривень. У відповідності до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Факт укладання між позивачем та [PERSON] кредитного договору № ПД № 488 від 22.07.2014 року; факт отримання кредитних коштів та факт порушення умов кредитного договору встановлено судовим рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2016 року по справі № 629/3004/16-ц, а тому дані обставини доказуванню не підлягають. Статтею 599 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 р. по справі № 758/1303/15-ц надано висновки про правильне застосування норм права, де вказано, що\~стаття 625 ЦК України\~визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто\~грошовим є будь-яке зобов`язання.\~в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п 3.1. кредитного договору ПД № 488 від 22.07.2014 року укладеного між [PERSON] та кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит», в разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу передбачено нарахування 90% річних /а.п.8/. За правилом ч. 1\~ст. 18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 90 процентів річних відповідно до\~ ч.2 статті 625 ЦК України. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до довідки від 07.10.2019 року 90 відсотків річних\~за час прострочення виконання грошових зобов`язань, встановлених рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.09.2016 року по справі № 629/3004/16-ц за період з серпня 2016 р. - по січень 2019 р. становлять 5887,50 гривень /а.п.11/. Відповідно до п.9.5 укладеного Договору споживчого кредиту ПД №488 до правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років ( ст.259 ЦК України). Судом не встановлено порушення строків позовної давності при зверненні позивача до суду. Крім того, суд дійшов висновку, що Кредитна спілка не позбавляється права на отримання належних їй процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пункту 3.1 Договору кредиту у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при\~подачі позову\~до суду\~представником позивача\~було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., згідно платіжного доручення /а.п.1/, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст.509, 526, 530, 610, 625, 629, 1049-1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved