Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

позивач Львівський національний аграрний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати за навчання В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 29.06.2009 р. між Львівським національним аграрним університетом та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 3651 про навчання, підготовку, перепідготовку у ЛНАУ терміном дії з 01.12.2009 р. до 31.07.2014 р. Наказом № 67/к-с від 19.04.2012 р. відповідач як студент третього курсу був відрахований як такий, що до занять не приступав. Загальна вартість навчання становить 14000 грн., річна- 3000 грн. Умовами вказаного вище Договору передбачено обов'язок відповідача своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені в договорі. Однак, відповідач частково виконав взяті на себе зобов'язання, заборгувавши позивачу за платне навчання1500 грн., які і просять стягнути в користь ЛНАУ з [PERSON], а також судові витрати в справі. В судове засідання предствник позивача не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, не подав заяви про розгляд справи в його відсутність. Відповідно до п. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2009 р. між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено Договір № 3651 про навчання, підготовку, перепідготовку у ЛНАУ терміном дії з 01.12.2009 р. до 31.07.2014 р. Відповідно до п.2.2 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 14000 грн. Варітсть річного навчання - 3000 грн. (п.2.3 Договору). Згідно з витягом з наказу № 67/к-с від 19.04.2012 р. студент третього курсу факультету заочної освіти напрям підготовки «Екоголія, охорона навколишнього середовища та збалансоване природокористування» [PERSON] відрахований як такий, що до занять не приступав. З розрахунку заборгованості по платному навчанню згідно договору № 6351 від 29.06.2009 р. вбачається, що борг відповідача перед позивачем становить 1500 грн. Згідно з п. 4.1 Договору № 6351 від 29.06.2009 р. відповідач зобов'язався своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені в договорі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Враховуючи те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, вимога позивача про стягнення заборгованості є правомірною і такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в справі в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved