Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач, ПАТ «ВіЕс Банк», звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 170353,18 грн. боргу за Кредитним договором № KF017503 від 25.05.2012 року та судових витрат, посилаючись на те, що за зазначеним договором [PERSON] було надано кредит в сумі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок), з кінцевим строком погашення не пізніше 24.04.2017 року, під 21,5 % річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № KF017503 від 25.05.2012 року Приватним підприємством «КАЙЛАС ПЛЮС» було укладено Договір поруки №KF01/503/S-1 від 25.05.2012 року. [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором №KF017503 від 25.05.2012 року, у результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 170353,18 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу у його відсутності до суду не надходило Представник Приватного підприємства «КАЙЛАС ПЛЮС» у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідач сповіщався належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, заяви про розгляд справу у відсутності представника ПП «КАЙЛАС ПЛЮС» до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство ПАТ «ВіЕйБі Банк») (далі за текстом - Банк) та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KF017503-1, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 200000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок) для споживчих потреб, на умовах визначених договором, з кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 24.04.2017 року, під 21,5 % річних. Позивачем обов'язки за договором були виконані належним чином - був наданий відповідний кредит згідно умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором №KF017503 від 25.05.2012 року, у зв'язку з чим у відповідача наявна заборгованість перед Банком. Відповідно до умов Кредитного договору № KF017503 від 25.05.2012 року, а саме п.12.1.8 Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині. Також згідно п. 12.1.2 Кредитного договору, Банк має право, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором списати з рахунків Позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов'язання, звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором від поручителя (гаранта). В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором № KF017503 від 25.05.2012 року, між Публічним акціонерним товариством «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство ПАТ «ВіЕйБі Банк») та Приватним підприємством «КАЙЛАС ПЛЮС» 25.05.2012 року було укладено Договір поруки №KF017503/S-1, відповідно до якого ПП «КАЙЛАС ПЛЮС» взяло на себе зобов'язання відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно розрахунків позивача, загальний розмір заборгованості, що виникла у результаті невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № KF017503 від 25.05.2012 року, станом на 11.06.2014 року складає 170353,18 грн., з яких: - 156539,38 грн. - загальна заборгованість за кредитом; - 13310,12 грн. - заборгованість по відсоткам. Згідно п. 17.2 Кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за день прострочення виконання. Пеня станом на 11.06.2014 року становить 503,68 гривень. Суд погоджується з розрахунками позивача та приймає їх, як належну підставу для задоволення позовних вимог в частині стягнення заявлених ним сум. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем, в порядку ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1703,53 грн. (платіжне доручення №369710 від 12.06.2014 року). Також, позивачем сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121,80 грн. (платіжне доручення №369784 від 12.06.2014 року). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» доведені та ґрунтуються на умовах кредитного договору та закону у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 526, 536, 610, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, , 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

Outcome: approved