Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 12.07.2005 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 25.11.2004\~року згідно\~рішення Буринського\~районного суду\~з відповідача\~стягнуто аліменти\~на утримання\~їхньої неповнолітньої\~дочки в\~розмірі 1/4\~частини заробітку,\~щомісячно.\~12.04.2007\~року рішенням\~Буринського районного\~суду розмір\~аліментів було\~змінено та\~стягнуто з\~відповідача аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 30%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно до\~досягнення нею\~повноліття. У провадженні Буринського районного ВДВС ГТУЮ у Сумській області знаходиться виконавче провадження на підставі виконавчого листа\~\~\~№2-125/2007 від 26.09.2007 року про стягнення з відповідача аліментів за вищевказаним рішенням суду від 12.04.2007 року. Просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) по заборгованості по аліментам в загальному розмірі 11875 грн. 18 коп. за період з 01.01.2013 року по 31.10.2018 року включно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердили обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.07.2005 року і в шлюбі у них народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, копії свідоцтва про народження дитини, копії паспорта позивачки, довідки про склад сімї (а.с.7-8,12-13,15). Рішенням Буринського\~районного суду\~від 25.11.2004\~року з\~відповідача на\~користь позивачки\~стягнуто аліменти на\~утримання їхньої\~неповнолітньої дочки\~в розмірі\~1/4\~частини заробітку,\~щомісячно.\~12.04.2007\~року рішенням\~Буринського районного\~суду розмір\~аліментів було\~змінено та\~стягнуто з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дочки [PERSON]\~в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, у звязку з чим 26.09.2007 року судом було видано відповідний виконавчий лист (а.с.6,9,22). Згідно розрахунку заборгованості по несплаті аліментів, складеного начальником Буринського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, загальна заборгованість станом на 01 листопада 2018 року становить 26297 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком від 01.11.2018 року. Частина 3 ст.\~181\~та ч. 1 ст.\~183 СК України\~передбачає, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину. Відповідач є батьком [PERSON] та зобовязаний сплачувати аліменти на її утримання на користь позивачки. Згідно з ч. 1\~ст. 196 СК України\~одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~ст. 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-300 цс 16, №6-2589 цс 15 від 16.03.2016 року. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів до суду відповідач не надав, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на загальну суму 11875 грн. 18 коп., виходячи з розрахунку, який надала позивачка та який повністю визнав відповідач. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Аналізуючи наведені вище положення нормативних актів, норми міжнародного права, фактичні обставини справи, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.. Таким чином,

Outcome: approved