Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи яку зазначив, що відповідачі перебувають у шлюбі з грудня 2005 року та є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилаючись на ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, просить позбавити їх батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] [PERSON] та неповнолітнього [PERSON], та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 12 квітня 2018 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації до [PERSON] про звільнення від обов'язків опікуна. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] була призначена опікуном над неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] рішенням колегії Маріупольської міської ради Орджонікідзевської районної адміністрації № 255/1 від 26.11.2008 року, над малолітнім [PERSON], [INFO], розпорядженням голови Першотравенської районної державної адміністрації № 196 від 30.04.2010 року, а над малолітнім [PERSON], [INFO], Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 573 від 16.09.2015 року. З 14.03.2018 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, за наданою характеристикою від Великодмитровецької сільської ради Обухівського району, Київської області [PERSON] не працює, постійно зловживає спиртними напоями, своїх обов'язків, як опікун не виконує, участі у вихованні дітей не приймає, тому позивач просить суд звільнити від обов'язків опікуна громадянку [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 червня 2018 року об'єднано в одне провадження позовні заяви Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про звільнення від обов'язків опікуна (№ 372/982/18 (провадження № 2-948/18) та за позовом Органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (№ 372/983/18 (провадження № 2-949/18), присвоєно об'єднаній справі (№ 372/983/18 (провадження № 2-949/18). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що доводи наведені позивачем є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними належними та допустимими доказами. Пояснив, що в родині відповідачів вісім прийомних дітей та троє своїх. Всі прийомні діти ВІЛ інфіковані , рідні - ВІЛ інфекції не мають. Відповідачами [PERSON], [PERSON] у повному обсязі виконувались батьківські обов'язки, та відповідачем [PERSON] обов'язки опікуна та піклувальника. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала, що вона є директором Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім», в якому перебувають діти відповідачів. Пояснила, що батьки [PERSON], [PERSON] постійно відвідують дітей, діти їх чекають та з радістю спілкуються, під час відвідування дітей батьки постійно приносять гостинці, діти з повагою ставляться до них, називають їх мамою та татом. Вважає, що батькам потрібно дати шанс та зберегти сім'ю. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є класним керівником дітей в школі, зазначала, що діти навчались середньо, інколи були одягнуті неохайно. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сільським головою, де проживає родина, пояснила суду, що сім'я [PERSON] переїхала в село в кінці 2014 року, діти пішли до школи. Батьки [PERSON], [PERSON] зловживають спиртними напоями, не ведуть сільського господарства. Зазначила, що батьки не належним чином піклуються про дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила суду, що вона працює заступником директора Обухівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, родина [PERSON] не була кризова, коли приїхали до Обухівського району на проживання, до центру надходили чутки, що батьки в родині зловживають алкогольними напоями, [PERSON] лікувався від алкоголізму. Свідок [PERSON], який є керівником Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Отчий дім», в судовому засіданні пояснив, що коли родина [PERSON] переселялись з м. Маріуполя, то вони їх приймали в «Отчому домі», про родину склалось добре враження, потім родина поїхала до села, де мали проживати. Дізнався про все, коли дітей забрали в «Отчий дім», вважає, що батькам потрібно дати шанс виправити ситуацію. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив суду, що відповідачі його батьки, відносини у них в родині добрі, батьки нікого не б'ють, та не зловживають алкоголем, брати та сестри бажають повернутися додому. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив суду, що відповідачі його батьки, які взяли його під опіку, відносини у них в родині добрі, батьки завжди дають поради, допомагають при вирішенні проблем. Суд, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, їх представника, представника третьої особи, допитавши свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про народження. Як вбачається з Рішення колегії Маріупольської міської ради Орджонікідзевської районної адміністрації № 255/1 від 26.11.2008 року [PERSON] призначено опікуном малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з Розпорядженням голови Першотравенської районної державної адміністрації № 196 від 30.04.2010 року призначено [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 573 від 16.09.2015 року встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], призначено [PERSON] опікуном для малолітнього [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновків актів оцінки потреб дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 17.07.2017 року: щодо задоволення потреб дитини - наявні проблеми та обставини певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дитини, однак не суттєво впливають на стан дитини та задовольняють потреби дитини; щодо стану батьків та їхнього потенціалу - стан батьків частково перешкоджає задоволенню потреб дитини. Їхній батьківський потенціал не достатній для повноцінного розвитку дитини; щодо факторів сім'ї та середовища частково сприяють вирішенню проблеми. У громади не має достатніх необхідних ресурсів для вирішення наявних проблем. Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до частини 1 ст. 249 Сімейного кодексу України опікун зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я , фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки та рекомендацій органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 251 Сімейного кодексу України, особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Згідно з актами обстеження умов проживання № 2 від 03.01.2018 року та № 13/1 від 14.03.2018 року, комісією було проведено обстеження житлово-побутових умов та визначено, що умови проживання - задовільні. Як вбачається з Рішення Великодмитровецькї сільської ради Обухівського району Київської області № 9.3 від 14 березня 2018 року, розглянувши клопотання служби у справах дітей Обухівської районної адміністрації, виконавчий комітет Великодмитрівської сільської ради вирішив негайно відібрати дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у їх батьків-опікунів [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідок даних лікарем-наркологом Обухівської ЦРЛ № 060 та № 061 від 14.03.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] з березня 2018 року перебувають на обліку наркологічному кабінеті з приводу наркологічної залежності. Відповідно до Інформаційної довідки № 97 від 23.05.2018 року КОЦ СПРД «Отчий дім», за час перебування дітей в реабілітаційному Центрі спостерігається взаємодія між дітьми, родиною [PERSON] та працівниками Центру. Коли діти були влаштовані до КОЦ СПРД «Отчий дім» спостерігались дружні стосунки між дітьми, діти були занадто самостійними. Проте, це свідчить про підготовку до самостійного життя дітей, всі без виключення мають навички самостійності відповідного віку та психоемоційного стану, мають середній рівень пізнавальної сфери. [PERSON] та [PERSON] постійно відвідують дітей, діти їх чекають та з радістю спілкуються, під час відвідування дітей батьки постійно приносять гостинці, діти з повагою ставляться до них, називають їх мамою та татом. У судовому засіданні не встановлено факту ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків та обов'язків опікуна по вихованню дітей, сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів не підтверджується наявність того, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей. Також, згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 15 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно до п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо несприятливих умов проживання, навчання дітей, відсутності забезпечення рівня життя, необхідного для розвитку дітей, також враховуючи те, що вжиті відповідачами заходи вказують на їх бажання та спроможність надалі виконувати свої батьківські обов'язки та обов'язки опікуна в повному обсязі, та ту обставину, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог підстави для стягнення з відповідачів судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, відсутні.

Outcome: dismissed