Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в Вугледарський міський суд Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12.09.2014 року позивач, відповідач, уклали кредитний договір №490923839. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 31211,14 грн. Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 31211,14 грн. Відповідач, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.06.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 31211,14 грн., за відсотками 8006,73 грн. На виконання умов Договору Відповідачу була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість - 39217,87 грн., стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 392,18 грн. Представник позивача, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, в судовому засіданні від зустрічного позову відмовився, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до аб. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту №490923839 від 12 вересня 2014 року, за яким позивач надав відповідачу грошові кошти під проценти 39,9 відсотків річних. (а. с. 6 8) Відповідач станом на 5 червня 2015 року має заборгованість 39217,87 грн., а саме: за кредитом 31211,14 грн.; по відсотках 8006,73 грн. (а. с. 11 12) Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, їх належність та допустимість, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог повністю, що не суперечить чинному законодавству, правам, свободам та інтересам сторін, чи інших осіб, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 525, 526, 612, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved