Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Південна залізниця» про визнання наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани незаконним, зазначаючи, що вона з 1995 року працює у відокремленому підрозділі «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» провідником. Згідно наказу залізниці №185-Ц останній час вона працювала провідником пасажирського вагона на маршруті №117/118 Суми-Москва-Москва-Суми. 27.12.2013 р. вона працювала у вагоні №2(24836) поїзду №117/118 «Москва-Суми». 27 грудня 2013 року, виконуючи свої службові обов'язки, по станції Москва вона здійснила посадку 49 пасажирів, у вагоні залишалось 3 вільних місця. Після відправлення поїзду вона перевірили кількість пасажирів, заповнила необхідну документацію, доповіла начальнику поїзду та роздала білизну. Приблизно через півтори години після відправлення до неї у вагон зайшли 2 російських ревізора, які пред'явили посвідчення, пояснивши, що будуть робити перевірку. Забравши документацію, вони перерахували пасажирів в вагоні, кількість пасажирів відповідала кількості квитків. Вона провела ревізорів до робочого тамбура, а через кілька хвилин вони повернулися з чоловіком, який начебто здійснив посадку у вагон №2 без квитка, що вона відразу заперечила. Через деякий час її запросили у штабний вагон, де запропонували підписати акт про провезення безквиткового пасажира, але вона відмовилась, оскільки фактично безквиткового пасажира не перевозила, про що також вказала в письмовому поясненні начальнику Сумської вагонної дільниці [PERSON] після приїзду на ст. Суми. Не дивлячись на це, наказом №90 по ВП «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» від 30 грудня 2013 року їй оголошено догану за недотримання вимог п.8.2.1 Інструкції провіднику пасажирських вагонів, що виразилося у перевезенні одного безквиткового пасажира. Позивачка вважала наказ про накладення дисциплінарного стягнення незаконним, оскільки роботодавець не врахував, що вона є членом профспілкового органу і притягнення до дисциплінарної відповідальності можливо лише за згодою профкому. Крім того, працівники залізниці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] намагалися ознайомити її з наказом, незаконно проникнувши на її подвір'я о 7 годині ранку 31 грудня 2013 року, хоча в той день вона була вихідна. Роботодавець не побажав провести оперативний розбір цієї ситуації з дотриманням умов пункту 3.1.10 Галузевої угоди. Ревізори Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту порушили вимоги пунктів 6.6.4.,6.6.5,6.6.9,6.6.9,6.8.1,6.8.2 Інструкції по проведенню контрольно - ревізійної роботи за залізничному транспорті України, почавши проведення ревізії без належного повідомлення та у відсутності начальника поїзда. Посилаючись на численні порушення законодавства при накладенні на неї дисциплінарного стягнення, позивачка просила постановити рішення, яким визнати незаконним наказ №90 від 30 грудня 2013 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді догани, зобов'язати відповідача провести оперативну нараду з приводу проведення працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту. В подальшому позивачка уточнила свої вимоги, просила постановити рішення, яким визнати незаконним наказ №90 від 30 грудня 2013 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення у виді догани. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснивши, що 27.12.2013 року працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту перевірена робота поїзної бригади поїзду №117/118 «Москва - Суми» (начальник поїзду [PERSON]) на перегоні Москва - Сухінічі і виявлено ряд зауважень, які стосувалися кількох працівників Сумської вагонної дільниці. Зокрема, було виявлено, що у вагоні № 2 /24836/ провідник [PERSON] допустила перевезення 1 безквиткового пасажира від ст. Москва до станції Брянськ. Безквитковому пасажиру оформлено проїзд по кв. форми ЛУ - 10 № 527058 на загальну гуму 520 крб.( російських рублів). Від підпису акта форми ЛУ - 4 А 091955 від 27.12.2013 року та дачі пояснень провідник [PERSON] відмовилася без зазначення причин. За матеріалами перевірки 28.12.2013 року, одразу після прибуття потягу із рейсу, у робочий час поїзної бригади, відбулося засідання Комісії з розгляду актів та скарг, складених на порушення, які скоєні працівниками поїзних бригад на шляху прямування до м. Сум. Під час засідання даної Комісії під головуванням головного інженера Сумської вагонної дільниці [PERSON] були відібрані письмові пояснення з приводу виявлених порушень й прийнято рішення притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ряд працівників, у тому числі і [PERSON] За результатами засідання Комісії начальником відокремленого підрозділу «Сумська вагонна дільниця» [PERSON] видано наказ № 90 від 30.12.2013 року про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Представник відповідача пояснив, що притягнення позивачки до відповідальності відбувалося у відповідності до чинного законодавства - був складений акт порушення, з яким ознайомилася [PERSON], запропоновано надати письмове пояснення, що відповідачка і зробила під час засіданні комісії, з наказом №90 по ВП «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» від 30 грудня 2013 року про накладення дисциплінарного стягнення відповідачка була ознайомлена 31 грудня 2013 року, на момент притягнення до відповідальності вона не була членом профкому, тому положення статей 147-149 КЗпП України були дотримані відповідачем в повному обсязі. Посилаючись на ці обставини, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що згідно наказу №706 від 6 грудня 1995 року [PERSON] була прийнята учеником провідника пасажирського вагону Сумського резерву провідників, а на підставі наказу по Сумській дирекції по обслуговуванню пасажирів( з 1 травня 2001 року - Сумська вагонна дільниця №3 Південної залізниці, з 1 червня 2012 року - відокремлений підрозділ «Сумська вагонна дільниця» державного підприємства «Південна залізниця») № 168 від 8 квітня 1996 року переведена провідником пасажирського вагону Сумського резерву провідників, що підтверджується копією трудової книжки позивачки ( ар.с.17-19). Згідно наказу №266 від 23 квітня 2004 року [PERSON] призначена провідником пасажирських вагонів у міжнародних та фірмових поїздах Сумського резерву провідників, а з 1 січня 2005 року призначена провідником пасажирських вагонів фірмових та міжнародних поїздів( старшим) Сумської вагонної дільниці ( ар.с. 19). Наказом по відокремленому підрозділу «Сумська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» №90 від 30 грудня 2013 року «Про розгляд матеріалів перевірки п. №117/118 Москва-Суми від 27.12.2013 р.» [PERSON] притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за недотримання вимог п.8.2.1 Інструкції провіднику пасажирських вагонів, що виразилося у перевезенні одного безквиткового пасажира.( ар.с.5-9). Як вбачається з копії наказу №90 від 30 грудня 2013 року, 27 грудня 2013 року працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту перевірено роботу поїзної бригади поїзду 117/118 «Москва - Суми» (начальник поїзду [PERSON]) на перегоні Москва - Сухінічі і виявлено, що у вагоні № 2 /24836/ провідник [PERSON] допустила перевезення 1 безквиткового пасажира від ст. Москва до станції Брянськ. Безквитковому пасажиру оформлено проїзд по квитанції форми ЛУ - 10 № 527058 на загальну суму 520 крб.( російських рублів). Від підпису акта форми ЛУ - 4 А 091955 від 27.12.2013 року та дачі пояснень провідник [PERSON] відмовилася без зазначення причин.( ар. с. 5). Та обставина, що [PERSON] дійсно було вчинено правопорушення, вказане в наказі про накладення дисциплінарного стягнення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, з акту від 27 грудня 2013 року вбачається, що 27 грудня 2013 року працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту перевірено роботу поїзної бригади поїзду 117/118 «Москва - Суми» (начальник поїзду [PERSON]) і на перегоні Москва - Сухінічі виявлено, що у вагоні № 2 /24836/ провідник [PERSON] допустила перевезення 1 безквиткового пасажира від ст. Москва до станції Брянськ. Безквитковому пасажиру оформлено проїзд по квитанції форми ЛУ - 10 № 527058 на загальну суму 520 руб. Зазначеним актом зафіксоване порушення параграфу 1 ст. 10 Угоди від 28 травня 1997 року між залізничними адміністраціями держав - учасників Співдружності Незалежних Держав, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки про особливості застосування окремих норм Угоди про міжнародне пасажирське сполучення ОП СМПС (ОП СМПС - Соглашение между железнодорожными администрациями государств - участников Содружества Независимых Государств, Грузии, Латвийской Республики, Литовской Республики, Эстонской Республики об особенностях применения отдельных норм Соглашения о международном пассажирском сообщении - рус. ), у відповідності з п.4 Правил контролю міжнародних пасажирських поїздів та причіпних вагонів міжнародного сполучення ( ар. с. 43-44). З пояснювальної записки [PERSON] від 28 грудня 2013 року вбачається, що [PERSON] визнала факт перебування в робочому тамбурі вагону № 2 /24836/, в якому вона була провідником, безквиткового пасажира, якого виявили ревізори Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту на перегоні Москва - Сухінічі під час руху поїзду 117/118 «Москва - Суми» ( ар.с.45). З протоколу засідання комісії з розгляду актів та скарг, складених на порушення, які скоєні працівниками поїзних бригад на шляху прямування при головному інженері вагонної дільниці від 28 грудня 2013 року вбачається, що члени комісії прийшли до висновку щодо неналежного виконання [PERSON] своїх службових обов'язків ( ар.с.38). Так, відповідно до пункту 1.7, 7.9 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України(затверджених Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27.12.2006 N 1196, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2007 р. за N 310/13577) проїзний документ - документ установленого зразка, що посвідчує право пасажира на проїзд залізничним транспортом та є договором на перевезення, оформляється на відповідному бланку проїзного документа, а також може бути сформований в електронному вигляді. Після посадки пасажирів у вагон та відправлення поїзда провідник (стюард) вагона зобов'язаний додатково перевірити наявність і дійсність проїзних документів та погасити їх, не пошкоджуючи надруковану інформацію. Погашення проїзних документів, крім посадочних документів, здійснюється шляхом відривання шматочка у верхній частині проїзного документа по лінії складання його впоперек. Абзац перший пункту 7.9 розділу 7 в редакції Наказу Міністерства інфраструктури N 808 (z2044-13 ) від 17.10.2013 . Виконання таких обов'язків провідником [PERSON] призвело би до виявлення безквиткового пасажира у випадку, якщо про його присутність вона не знала, як зазначено в її поясненнях. Свідок [PERSON] пояснила суду, що 27 грудня 2013 року вона працювала начальником поїзду №117/118 «Москва - Суми». Приблизно через півтори години після відправлення з Москви в поїзді почали працювати працівники Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту, які від 8-го (штабного) вагону почали рухатися в бік вагону №15 ( в голові поїзду), а потім почали рухатися з перевіркою по составу у бік вагону №2 поїзду. У вагоні №8 ( штабний вагон) до ревізорів приєдналася і вона ( [PERSON]) Вони пройшли з вагону №15 до вагону №3, звіряючи кількість квитків у провідників та кількість пасажирів. У вагоні №2, де провідником була [PERSON], один з ревізорів попросив у позивачки квитки і вони почали перевірку. В тамбурі з робочої сторони вони виявили безквиткового пасажира, який на питання де він сідав відповів - «Тут». Безквитковий пасажир сплатив штраф за безквитковий проїзд. На запитання щодо безквиткового пасажира, [PERSON] відповіла, що з цього приводу їй нічого невідомо. Вони повернулися в штабний вагон, де ревізори склали акт форми ЛУ - 4 А 091955 від 27.12.2013 року, від підпису якого [PERSON] відмовилася без пояснення причин. По приїзді в м. Суми 28 грудня 2013 року відбулося засідання комісії, на якій, крім неї та [PERSON], були присутні інші члени поїзної бригади. [PERSON] написала письмове пояснення з приводу виявлення в її вагоні безквиткового пасажира. Комісія постановила оголосити догану як [PERSON], так і іншим провідникам, у вагонах яких були виявлені безквиткові пасажири - [PERSON], [PERSON], а також начальнику поїзду [PERSON] Допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивачки та її представника свідок [PERSON] пояснив, що він був саме тим безквитковим пасажиром, якого виявили в тамбурі вагону №2 поїзду №117/118 «Москва - Суми», який рухався 27 грудня 2013 року з Москви до м. Суми. Свідок підтвердив, що в нього дійсно не було квитка на проїзд. Таким чином, суд вважає встановленим, що провідником [PERSON] були допущені порушення, які стали підставою для накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Посилання позивачки на ту обставину, що працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту при складанні акту було порушено пункти 6.6.4.,6.6.5,6.6.9,6.6.9,6.8.1,6.8.2 Інструкції про проведення контрольно-ревізійної роботи на залізничному транспорті України не може бути прийнято до уваги, оскільки від працівників, які працюють у відповідності до законодавства іншої держави і діють у відповідності з своїми службовими обов'язками на території іншої держави, в даному випадку Російської Федерації, норми законодавства України не розповсюджуються. В даному випадку працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту діяли відповідно до параграфу 2 ст. 10 Угоди від 28 травня 1997 року між залізничними адміністраціями держав - учасників Співдружності Незалежних Держав, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки про особливості застосування окремих норм Угоди про міжнародне пасажирське сполучення (СМПС), у відповідності з яким пасажир, що не пред'явив проїзний документ, який має силу для проїзду у даному потязі та вагоні, зобов'язаний сплатити штраф та вартість проїзду по території тієї країни, контролюючі особи якої виявили такий проїзд. Крім того, у відповідності з п. 3, 4 Правил контролю міжнародних пасажирських поїздів і причіпних вагонів у сполученні між державами -учасниками Співдружності Незалежних Держав, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки від 22 травня 1999 року контролюючі особи перевіряють наявність проїзних документів у пасажирів, правильність їх гашення провідниками вагонів. Контролюючі особи в рейсовому журналі начальника поїзда роблять запис російською мовою або російською мовою і мовою держави, на території якого здійснюється контроль, про виявлені недоліки у вагонах і порушеннях використання проїзних документів, правил проїзду пасажирів і провезення ручної поклажі, багажу, санітарного і температурного режимів та ін., а також надають звіт своїй залізничній адміністрації про результати перевірки. Залізнична адміністрація направляє повідомлення про виявлені порушення і недоліки залізничним адміністраціям формування пасажирського поїзда (причіпних вагонів) для вживання заходів з додатком отриманих пояснень обслуговуючого персоналу. Контролююча залізнична адміністрація при необхідності інформує про результати перевірки Дирекцію Ради по залізничному транспорту. В разі виявлення безквиткового проїзду, неправильно оформлених або таких, що мають ознаки підробки проїзних документів, порушень проїзду дітей, провезення зайвої ручної поклажі і багажу, порушень в обліку вільних місць і комплектів постільної білизни контролюючі особи складають акт у трьох примірниках, один з яких залишається у начальника поїзда (провідника причіпного вагону), два направляються керівництву своєї залізничної адміністрації (Додаток N 2). Акт заповнюється на російській мові або російською мовою і мовою держави, залізнична адміністрація якої склала акт. Натомість позивачкою [PERSON] не були дотримані положення пункту 3.6.4 Інструкції провіднику пасажирських вагонів ЦЛ-0038 ( затв. Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 1 вересня 2003 року №234-Ц, ар.с.85), у відповідності з яким провідник вагону зобов'язаний разом із начальником поїзда підписати акт і дати письмове пояснення з приводу виявлених порушень та недоліків: перевезення безквиткових пасажирів, надлишкової ручної поклажі, повторного використання постільної білизни тощо. У відповідності з положеннями розділу №8 Інструкції провіднику пасажирських вагонів ЦЛ-0038 ( «Відповідальність провідника пасажирського вагону») провідник несе провідник несе дисциплінарну відповідальність згідно з законодавством про працю та Положенням про дисципліну відповідальність працівників залізничного транспорту за порушення трудової дисципліни та посадових обов'язків, зокрема, за перевезення безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі ( п.п.8.2, 8.2.1 Інструкції провіднику пасажирських вагонів ЦЛ-0038). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка послалась на показання свідка [PERSON], який пояснив, що він був саме тим безквитковим пасажиром, якого виявили в тамбурі вагону №2 поїзду №117/118 «Москва - Суми», який рухався 27 грудня 2013 року з Москви до м. Суми. [PERSON] пояснив, що провідника [PERSON] він не знає, при посадці в вагон з нею не спілкувався, грошову нагороду за безквитковий проїзд їй не пропонував, хто саме був провідником в вагоні, до якого він сідав, він також не знає. На думку позивачки пояснення свідка [PERSON] свідчать про те, що вона належним чином виконувала свої службові обов'язки і підстав для оголошення догани у адміністрації підприємства не було. Разом з тим, показання свідка [PERSON] не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки вони не можуть свідчити про відсутність підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позиачку. Як пояснив свідок [PERSON], після посадки у поїзд він пройшов в ресторан, попив чаю, а потім пройшовся по составу в пошуках знайомих, під час виявлення ревізорами він знаходився в тамбурі 2 вагону. В той же час, як пояснила начальник поїзду - свідок [PERSON], вона разом з працівниками Московського відділення Центру внутрішнього контролю та аудиту пройшли з 15 - го по 3 вагон, і якби [PERSON] знаходився б в цих вагонах, то його як безквиткового пасажира було б виявлено. Отже, безквитковий пасажир [PERSON] знаходився у вагоні №2, де провідником була [PERSON] Відповідно до 7.9 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України після посадки пасажирів у вагон та відправлення поїзда провідник (стюард) вагона зобов'язаний додатково перевірити наявність і дійсність проїзних документів та погасити їх, не пошкоджуючи надруковану інформацію. Виконання таких обов'язків провідником [PERSON] призвело би до виявлення безквиткового пасажира у випадку, якщо про його присутність вона не знала, як зазначено в її поясненнях. Що ж стосується отримання чи неотримання грошової винагороди провідником поїзду ( в даному випадку [PERSON]) від безквиткового пасажира ( в даному випадку [PERSON]) за безоплатний проїзд, то ця обставина для притягнення до дисциплінарної відповідальності суттєвого значення не має. Статтею 147 Кодексу Законі про працю передбачено можливість накладення стягнення на працівника у вигляді догани за порушення трудової дисципліни. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.( стаття 1471 КЗпП України). Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. ( стаття 148, 149 КЗпП України). В позовній заяві [PERSON] посилалась на те, що при накладенні дисциплінарного стягнення адміністрацією не були дотримані положення ч. 3 ст. 1471 КЗпП України. Крім того, позивачка послалась на порушення вимог статей 39, 41 Закону України «Про професійні спідки, їх права та гарантії діяльності». Щодо порушення вимог ч. 3 ст. 1471 КЗпП України, статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», слід зазначити, що положення цих нормативних актів стосуються деяких гарантій при звільненні з роботи працівників, які займають виборні посади ( в тому числі у профспілковому органі) і можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством. Оскільки спір, що виник між сторонами, не пов'язаний з звільненням працівника, то посилання на порушення ч. 3 ст. 1471 КЗпП України, статті 39 Закону України «Про професійні спідки, їх права та гарантії діяльності» в даному випадку недоречно. У відповідності з положеннями статті 41 КЗпП України працівникам підприємств, установ або організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. ( Частина друга статті 41 в редакції Закону N 2886-III ( 2886-14 ) від 13.12.2001 ). У відповідності з статтею 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Як встановлено судом, дисциплінарне стягнення на [PERSON] було накладено наказом №90 від 30 грудня 2013 року за порушення, вчинене нею 27 грудня 2013 року ( ар. с. 5-9), а членом Вільної профспілки Південної залізниці [PERSON] обрана 28 грудня 2013 року, тобто вже після вчинення дисциплінарного проступку. До того ж, з матеріалів справи вбачається, що про обрання [PERSON] членом Вільної профспілки Південної залізниці адміністрації підприємства стало відомо лише 3 січня 2014 року ( ар.с.97), тобто після оголошення догани. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] обрана членом Вільної профспілки Південної залізниці на засіданні профкому ППО ВП «Сумської вагонної дільниці №3 «Південної залізниці» ( протокол №88, ар.с. 97), тоді як у відповідності з пунктом 5.1.23 Статуту Вільної профспілки Південної залізниці профспілковий комітет обирається на загальних зборах ( конференції) профспілки ( ар.с.95-96), що свідчить про обрання [PERSON] членом Вільної профспілки Південної залізниці неправомочним органом. З копії акту від 31 грудня 2013 року вбачається, що працівники залізниці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ознайомили [PERSON] з наказом про накладення дисциплінарного стягнення, прочитавши який позивачка відмовилася поставити свій підпис в наказі.( ар.с.15, 83). З наказом №90 від 30 грудня 2013 року про накладення дисциплінарних стягнень були ознайомлені і інші працівники, на яких цим наказом були накладені дисциплінарні стягнення, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( ар.с.82). У відповідності з Положенням про відокремлений підрозділ «Сумська вагонна дільниця» Державного підприємства «Південна залізниця» в компетенцію начальника дільниці входить видання наказів про притягнення винних працівників до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.( пункт 6.3 Положення, ар.с.103-110). Питання дотримання трудового законодавства при накладенні на позивачку дисциплінарного стягнення було предметом перевірки територіальною державною інспекцією з питань праці у Сумській області ( ар. с. 76). В ході перевірки звернення голови профспілкового комітету Вільної профспілки Південної залізниці [PERSON] було встановлено, що процедура притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності адміністрацією підприємства дотримана і порушень документально не встановлено( ар. с. 134). Суд також вважає, що накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення було проведене з дотриманням вимог трудового законодавства, тому підстав для задоволення позову не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed