Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач КП «Харківводоканал» звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач не виконує зобов`язання з оплати наданих послуг, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у розмірі 11 030 грн 80 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у розмірі 8 531 грн 19 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму інфляційних витрат у розмірі 1 306 грн 03 коп., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 490 грн 70 коп. та сплачений судовий збір. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином та своєчасно. В матеріалах справи наявна заява від представника позивача Картавцевої А.О., яка діє на підставі довіреності, в якій вона просить розгляд справи проводити у їх відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду 27 жовтня 2021 року від відповідача надійшла заява, в якій останній зазначив, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; визнає, що виникла заборгованість за користування послугами з центрального водопостачання та водовідведення; просить застосувати строк позовної давності, на підставі чого відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості поза межами строків позовної давності. Крім того, просить розгляд справи проводити у його відсутність. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення. Відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 03.06.2021 (а.с. 14). Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у розмірі 11 030 грн 80 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 по 31.03.2021 у розмірі 8 531 грн 19 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України від 24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ). Відповідно до абзацу 13 частини першої ст.1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон № 1875-IV), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно вимог п.1 ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, п. 24 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 11 «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі за текстом Правила № 630), плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання. За відсутності приладів обліку холодної та гарячої води , нарахування здійснюється у відповідності п. 21 Правил № 630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг у відповідності до п.п. 20-21 Правил № 630. Однак в порушення вимог п. 18 Правил № 630, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, відповідачі порушуючи свої зобов`язання не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР (надалі ЖК України) плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Відповідно до зазначених норм та за змістом Закону № 1875-IV зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача просить стягнути заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01.11.2014 по 31.03.2021; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.11.2014 по 31.03.2021, тобто більш ніж за 3 роки. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. У наданій відповідачем заяві він просить застосування строк позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з вищезазначеним позовом 02 червня 2021 року. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд, встановивши, що у відповідача є заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України в межах строків позовної давності, тобто з 02.06.2018 по 31.03.2021. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість згідно розрахунку за надані послуги з централізованого водопостачання в межах позовної давності, який складає три роки, враховуючи, що позов був поданий 02 червня 2021 року, а саме за період з 02 червня 2018 року по 31 березня 2021 року за послуги централізованого водопостачання що складає - 6 303 грн 23 коп. та за послуги з централізованого водовідведення, що складає - 4 918 грн 27 коп. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 1 306 грн 03 коп. та трьох процентів річних в сумі 490 грн 70 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в дольовому співвідношенні судовий збір у розмірі 1 383 грн 56 коп.

Outcome: partial