Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти на її користь із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду заяви і до повноліття дитини. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час на її утримані знаходиться неповнолітня дитина, батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Ухвалою від 06.09.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивачкаа не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та проти заочного розгляду справи\~не заперечула. Стаття 280 ЦПК України\~визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, відповідач не зявився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надавши відзив, і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 07.12.2002 року. Під час спільного проживання у них 21.10.2003 року народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої [PERSON], записаний як батько дитини. Між сторонами спільні відносини припинено в звязку з тим, що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішенням Звенигородського районного суду від 24.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Неморозької сільської ради №538 від 15.06.2018 року. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні доведено, що в даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Стягнути з [PERSON] 768,40 грн. судового збору на користь держави за розгляд справи в суді. Ч.2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем не було надано договору про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, крім квитанції №45 від 04.09.2018 року, тому суд вважає що в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial