Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивачка перебуває у незареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2016 року. Сторони мають від шлюбних відносин спільну неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просити стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитини, починаючи з дня подачі позову та до досягненню дитиною повноліття до 18.05.2035 р. Також просить стягнути з відповідача на своє утримання аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] р. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду заяву згідно яких підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав заяву в якій просив суд справу розгляну в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї неповнолітньої дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки. У відповідності зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. На підставі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, відповідач працює. Із копії свідоцтва про народження /а.с.4/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Позивачка при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору на підставі положень ст.. 5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір» Також, відповідно до ст. 5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір», відповідач від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнений, як учасник бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій /а.с.11/. А тому на підставі ст.141 ч.6 ЦПК України яка передбачає, що у разі коли обидві сторони звільнені від оплати судових витрат - суд вважає, що судові витрати по даній справі необхідно віднести на рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Допустити не гайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць у межах суми платежу за один місяць, в порядку ст..430 ч. 1, п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 84 ч.2, 180-183 СК України, ст. 5 ч.1 п.3, п.13 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved