Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 липня 1996 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча зобовязаний утримувати доньку, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів, оскільки сама не має можливості матеріально забезпечити доньку. Просить стягувати з відповідача аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 липня 1996 року, вони є батьками доньки [PERSON], яка народилася 18 березня 2005 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії 1-БВ № 000396. Неповнолітня донька проживає разом з позивачкою, що сторонами у судовому засіданні не оспорюється. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~\~статті 27 Конвенції\~\~батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідач [PERSON] є працездатним та фізично здоровим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1ст.\~182\~та ст.\~183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на неповнолітню дитину слід значити в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved