Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 13 613,65 грн. та судові витрати у сумі 1378,00 грн. На обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, [PERSON] 04.07.2013 року о 20 год. 30 хв. в м. Чугуїв Харківської області, керуючи автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2013 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Розмір завданих збитків, відповідно до звіту № 210/07/2013 від 26.07.2013 року, завданих власнику транспортного засобу ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП від 04.07.2013 року, становить 13 613,65 грн. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/5077989 (термін дії з 15.09.2012 року по 14.09.2013 року). Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 23.09.2013 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13 613,65 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, де просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне покарання у вигляді 40 годин громадських робіт. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 04.07.2013 року о 20 год. 30 хв., на автотрасі Київ-Харків-Довжанський на 534 км+850 м, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-211120, номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER]. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення звільняє від доказування обставин (причин) ДТП. Згідно положень ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту № 210/07/2013 дослідження спеціаліста-автотоварознавця, складеного 26.07.2013 року, матеріальний збиток, завданий власникові ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 13 613,65 грн., в тому числі ПДВ. З положень п.п «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку із настанням події, передбаченої ч. 1 ст. 41 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило власнику автомобілю «ЗАЗ-110307, номерний знак [NUMBER], виплату відшкодування у сумі 13 613,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-21145 від 23.09.2013 року. Згідно положень ст. 38 Закону та ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до положень п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача [PERSON], у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню і сума відшкодування в розмірі 13 613,65 грн., сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved