Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося 29.06.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з теплопостачання в сумі 14 947, 52 грн., за період з 01 січня 2013 р. по 31 січня 2017 р. Стягнути з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» 3% річних у сумі 465,81 грн. та інфляційні витрати у сумі 2920,85 грн. Стягнути на користь позивача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але не сплачує грошові кошти за отримані послуги, з 01.01.2013 р. по 31.01.2017 р. утворилася заборгованість в розмірі 14 947, 52 грн. В судове засідання представник позивача комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не зявився. До суду надійшла заява від [PERSON]., яка представляє інтереси комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на підставі довіреності № 40 5556/174 від 28.12.2016 р., в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~ У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. 06.04.2017 р. Дзержинським районним судом м. Харкова по справі № 638/4569/17, номер провадження 2 Н/638/747/17 відмовлено у прийнятті заяви комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідач користується вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Згідно відповіді, відповідач зареєстрована за адресою, вказаною у позові. Вона є споживачем послуг опалення та гарячої води шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 20033. За період з 01.01.2013 р. до 31.01.2017 р. відповідач не сплатила за опалення та гарячу воду 14947, 52 грн., що підтверджено наданим розрахунком. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 IV споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобовязання. Солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сімї наймача в силу ст. 64 ЖК України несуть солідарну відповідальність по зобовязаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 14947,52 грн. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. Суд, враховуючи сплати заборгованості за послуги з теплопостачання, перевіривши розрахунки інфляційних витрат у розмірі 2920,85 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 465,81 грн. вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 1600,00 грн. підлягають стягненню пропорційно з відповідача. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV , ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 257, 541, 543, 638 639, 642 ЦК України,

Outcome: approved