Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивач комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (даліКПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго») звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої водив сумі 17 203,02 грн., посилаючись на те, що останні тривалий час не проводять оплату за вказані послуги. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали відзив у якому зазначають, що заборгованість виникла у зв`язку з тим, що в будинку де вони проживають відключили загально-будинковий лічильник і як наслідок оплата зросла у два рази. У подальшу було встановлено несправність лічильника, що знову ж таки потягло за собою збільшення вартості послуг без зміни їх якості. Також зазначає, що послуги з опалення та постачання гарячої води надаються неякісно, у зв`язку з чим він та інші мешканці будинку неодноразово звертались до позивача та обслуговуючої компанії (Коменерго-Тернопіль). Договорів ні з КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», ні з Коменерго-Тернопіль вони не укладали. Саме тому відповідачі просять зобов`язати позивача провести перерахунок за всі роки, в яких був відключений лічильник, взявши за основу той період коли він був у справному стані та вивести середній тариф. У відповіді на відзив КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» зазначило, що повірку лічильника у будинку відповідачів було проведено уповноваженою організацією, як це і належить робити згідно закону, а тому сумніватись у коректності його роботи немає підстав. 28 та 29 листопада 2016 року було зафіксовано некоректну роботу лічильника і при складенні «Рапорту про використану теплову енергію» до уваги було взято покази за попередній місяць, зроблені, станом на 28 жовтня 2016 року. З листопада 2016 року нарахування за послуги централізованого опалення будинку, де живуть відповідачі проводиться з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, відповідно до пунктів 40-48 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Також КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» вказує, що подача теплоносія у вказаний будинок здійснюється від котельні за адресою: [ADDRESS] , котра працювала та працює без аварійних зупинок. За письмовим зверненням [PERSON]. комісія у складі представників КП «ТМТКЕ» та ТОВ «КК «КомЕрего-Тернопіль» не змогла провести обстеження температурного режиму у його квартирі по причині відмови мешканця від вимкнення електричних нагрівачів. Тому 14 лютого 2017 року при температурі навколишнього середовища 8° нижче нуля, таке обстеження було проведено у квартирі [ADDRESS] того ж будинку і зафіксовано, що система центрального опалення працює нормально. [PERSON] подав заперечення на відзив де зазначив, що термін експлуатації лічильника, який встановлений у будинку де він проживає закінчився в двохтисячних роках, а використання його показів у 2016 році було неправомірним. Акт повірки цього лічильника від 28 грудня 2015 року до уваги брати не слід, оскільки вона проведена з порушенням встановлених регламентів. З врахування наведеного вважає нараховану суму до оплати за теплову енергію за січень - листопад 2016 року на підставі показів лічильника, а також нарахування плати за нормами в період, коли він не працював з вини позивача неправомірною та завищеною, тому в цій частині у задоволенні позову просить відмовити. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзиву не подала. За даних обставин розгляд справи слід провести за її відсутності на підставі пункту 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення, дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх встановив наступні обставини. Відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Забезпечення даного житлового приміщення тепловою енергією здійснює КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», а сам будинок перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «КомЕнерго-Тернопліь-2» (далі ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2»). Вказані обставини доказуванню не підлягають в силу частини 1 ст. 82 ЦПК України), оскільки визнані сторонами та сумнівів щодо їх достовірності або добровільності визнання у суду не виникає. 02 жовтня 2015 року позивач надав [PERSON] відповідь на його заяву від 04 вересня 2015 року стосовно послуг теплопостачання і роз`яснив, що згідно з діючим законодавство нормативна температура повітря у житлових приміщенням повинна становити 18° С, температура ГВ в точці розбору - не менше 50°С. Запропонував узгодити з керівництвом позивача терміни обстеження якості подачі ГВ у квартиру та, після початку опалювального сезону 2015/2016 року, температурного режиму. Роз`яснив питання щодо лічильника теплової енергії та тарифів. (а.с. 56) 08 грудня 2015 року [PERSON] подав скаргу до КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» у якій, посилався на неналежну якість послуг з теплопостачання. Вказував, що температура у його квартирі становить 12-14°С. (а.с. 62-63) 06 грудня 2016 року ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» звернулось до КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» та в.о. начальника управління житлово-комунального господарства, благоустрою та екології з заявою, у якій просило надалі проводити розрахунки за централізоване опалення мешканцям будинку [ADDRESS] без урахування приладу обліку - ультразвукового лічильника води та тепла НМВ-93.02 (далі по тексту може вживатись як Лічильник), оскільки він зламаний та не підлягає ремонту. (а.с. 37) До цієї заяви додано лист науково-виробничого експериментального спільного підприємства «МЕДАП» від 05 грудня 2016 року. У ньому вказане підприємство звертає увагу на те, що термін експлуатації Лічильника (заводський номер 711), котрий встановлено у 1996 році (завод виробник НВФ «Семпал Ко Лтд) завершився. В технічному описі та інструкції з експлуатації на прилади НМВ-93.02, що виготовлені в 1994-1998 роках в розділі «Технічні дані» в п. 3.28 зазначено, що термін служби таких тепло лічильників не перевищує 8 років. (а.с. 38) Як убачається з акту від 28 березня 2016 року, складеного майстром ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» [PERSON] , у грудні 2015 року Лічильник було знято та відправлено на повірку. При цьому ні витратомір РУ-125, ні датчики ТСЛ-1288 (2 шт.) не знімались у зв`язку із тим, що для цього необхідно було припинити теплопостачання та здійснити злив води. Це було неможливо, позаяк роботи проводились зимою. (а.с. 40) 28 грудня 2015 року державним підприємством «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» видано свідоцтво про повірку робочого засобу, вимірювальної техніки, згідно якого Лічильник визнано придатним і допущено до застосування як робочий засіб вимірювальної техніки згідно ДСТУ 3339-96 для роботи з витратомірною діяльністю, встановленою на подаючому трубопроводі. (а.с. 79) Цього ж дня, тобто 28 грудня 2015 року, Лічильник змонтовано та прийнято в експлуатацію вузол обліку теплової енергії у житловому будинку [ADDRESS] , про що 15 січня 2016 року складено відповідний акт представником теплової інспекції КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» - інженером ВТІ Репетою О.М. в присутності відповідального за облік теплової енергії - майстра дільниці [PERSON] (а.с. 80) 11 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до директора КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» з заявою, у якій, окрім іншого, просив дослідити питання роботи Лічильника, яка, на його думку, була не коректною та зазначав, що у квартирі, де він проживає неналежний температурний режим. (а.с. 60-61) У відповідь на цю заяву позивач надіслав [PERSON] лист, де роз`яснив правові підстави нарахування плати за надання послуг опалення та постачання гарячої води. Зазначив, що причиною нарахування високої плати за опалення у січні 2016 року була низька температура навколишнього середовища. Також вказав, що відсутні підстави для ігнорування показів Лічильника. (а.с. 54-55) 26 лютого 2016 року мешканці будинку [ADDRESS] звернулись до начальника ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» та КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» з заявою, у якій просили надати дозвіл на зняття Лічильника. (а.с. 35) У подальшому [PERSON] звертався до ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» із вимогою про демонтаж Лічильника. Листом № 02 від 29 лютого 2016 року директор ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» повідомив [PERSON] про те, що Лічильник може бути демонтований при згоді КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго». (а.с. 59) Як убачається з акту, складеного за участі представника КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Кривого І.М., представника ТзОВ «КомЕнерго-Тернопіль-2» Пономарьової Г.М. та жителя квартири [ADDRESS] [PERSON] , 29 березня 2016 року вони провели огляд установки Лічильника, в процесі якого також виявили, що витратомір РУ-125, встановлений на заводському трубопроводі, а також датчики для повірки не знімалися та не мінялись; кабеля та проводи від датчиків скручені в петлю, переплетені разом з електричними проводами які ідуть у підвал, наявні різкі переломи проводів; температура на лічильнику на вході 30°С (1440 год.), на виході 27°С. Температура в батареї у квартирі складає 17°С. (а.с. 39) Зазначений акт підписаний [PERSON] та [PERSON] . Також у ньому міститься допис, що у присутності вказаних осіб [PERSON] від підпису відмовився. Суд не бере до уваги текст, котрий викладений після підписів учасників огляду, оскільки у його достовірності виникають сумніви. 01 липня 2016 року мешканці будинку [ADDRESS] подали скаргу директору КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» де, окрім іншого, зазначали про неналежну якість послуг опалення та постачання гарячої води та просили провести перерахунок оплати за їх надання. (а.с. 41-46, відмітка про отримання проставлена на копії скарги - а.с. 47) Аналогічна скарга була подана Міському голові Тернополя 07 липня 2016 року. (відмітка про отримання проставлена на копії скарги - а.с. 48) 03 лютого 2017 року [PERSON] звернувся на адресу директора КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» з заявою, у якій, окрім іншого, посилався на неналежну якість послуг опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим просив здійснити перерахунок розміру плати за такі житлово-комунальні послуги, надані у 2015, 2016 та 2017 роках. (а.с. 64-68) 14 лютого 2017 року представниками КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго», а саме: заступником начальника ВП Скочилісом В.В. , заступником начальника ТР-3 Клітчуком Р.П. та майстром дільниці [PERSON] складено акт, у якому зафіксовано, що вони не змогли провести обслідування температурного режиму в квартири [ADDRESS] , оскільки її мешканці відмовились вимикати електричні нагрівачі. Водночас, при обстеженні квартири [ADDRESS] , яка має спільні стояки внутрішньобудинкової стіни центрального опалення з квартирою [ADDRESS] , температура повітря у приміщенні була 22°С вище нуля. (а.с. 76) У іншому акті зазначена вище інформація була доповнена тим, що заміри проводились при температурі навколишнього середовища у 8°С нижче нуля. (а.с. 77) 01 вересня 2017 року [PERSON] знову подав до КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» заяву у якій, окрім іншого, зазначив про неналежну якість послуг опалення та постачання гарячої води. Вказав, що рушникосушка не працює. (а.с. 69-72) 03 січня 2018 року комісія в складі начальника дільниці [PERSON] , майстрів дільниці [PERSON] та [PERSON] провела перевірку стану централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] , за результатами чого склала акт. У ньому зафіксовано, що батареї опалення на кухні теплі, рушникосушка у ванній кімнаті не гріє. Централізована подача гарячої води незадовільна. З крана гарячої води тече холодна. (а.с. 58) Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості з грудня 2016 року до березня 2018 року позивачу нарахована плата за опалення і гаряче водопостачання в сумі 18 673,81 грн. (18 130,17 + 543,64). До цієї суми додано 7 386,03 грн. боргу, котрий існував станом на 01 грудня 2016 року. За вказаний період відповідачами сплачено 7 478,37 грн. і ці кошти позивач зарахував в рахунок погашення боргу, що утворився до 01 грудня 2016 року. Від кінцевої суми заборгованості було віднято 97,31 грн. донарахувань. Таким чином до стягнення пред`явлено 17 203,02 грн. Варто зазначити, що з грудня 2016 року до березня 2018 року відповідачі, хоча і не в нарахованому позивачем розмірі, однак щомісячно вносили кошти в рахунок оплати за опалення і гаряче водопостачання. Надаючи оцінку вказаним обставинам справи, суд керується наступними нормами права та прийшов до таких висновків. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 3 ст. 12, частина 1 ст. 81 ЦПК України) Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з статтями 77, 78, 79 та 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених такими актами, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману (спожиту) теплову енергію згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання». Відповідно до статтей 67, 68, 160 Житлового кодексу України, власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з абзацом 1 пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, що передбачено пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24 червня 2004 року (далі Закон 1875-IV), котрий був чинний на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідачі не заперечують самого факту отримання від позивача послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Питання їх якості судом буде проаналізовано нижче. На підставі вказаних норм права та фактичних обставин справи суд вважає, що між позивачем та відповідачами склались відносини, які регулювалисьЗаконом № 1875-IV, а тому його норми слід застосувати до даних правовідносин. Сама по собі відсутність договору про надання таких послуг, укладеного між постачальником енергоносіїв та споживачем, не звільняє останнього від обов`язку оплати їх вартості за умови якщо вони надаються у належній кількості та якості. Таким чином, ствердження [PERSON] про відсутність договірних зобов`язань із позивачем як підставу для відмови у задоволенні позову є необґрунтованими. Водночас, окрім зазначених вимог закону, якими встановлено обов`язок споживача оплачувати отримані послуги, існують і норми, які надають йому право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. (пункти 1, 5 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-IV) Механізм перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг, на момент виникнення спірних правовідносин, визначався Правилами, пунктами 33 - 39 яких визначено, що у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. Представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов`язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. 38. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Також законом, а саме постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» № 151 № 17 лютого 2010 року (далі Порядок), визначено механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Порядком визначено конкретні формули на базі яких слід проводити розрахунки вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у випадку, якщо вони надаються не в повному обсязі та неналежної якості. Також, додатком до Порядку визначено вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг та зменшення плати у разі їх відхилення від нормативних. Як уже встановлено судом та описано вище, за період з 08 грудня 2015 року до 03 січня 2018 року [PERSON] чотири рази звертався до позивача з заявами у яких повідомляв про неналежну якість послуг опалення та постачання гарячої води. Це заяви від 08 грудня 2015 року, 11 лютого 2016 року, 29 березня 2016 року, 01 вересня 2017 року. У цей же період він двічі вимагав перерахунку вартості отриманих послуг (заяви від 01 липня 2016 року та 03 лютого 2017 року). Доказів того, що позивач відреагував хоча б на одну із цих заяву у порядку, встановленому Правилами, суду не надано. Звідси суд приходить до переконання, що позивачем порушено пункт 6 ч. 2 ст. 21 Закону № 1875-IV, яким встановлено, що виконавець зобов`язаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Суд свідомий того, що перевірити якість централізованого опалення у вересні 2017 року неможливо у зв`язку із неопалювальним сезоном, однак встановити, або спростувати факти відсутності гарячої води навіть у цю пору руку об`єктивна можливість наявна. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» не надано доказів реєстрації таких звернень у журналі реєстрації заявок споживачів; повідомлення споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття, хоча обов`язок вчинити такі дії для нього визначений пунктом 33 Порядку. Також ним не надано доказів того, що він вчиняв дії, спрямовані на узгодження з виконавцем точного часу та дати встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг; проведення такої перевірки у приміщенні споживача по кожному із випадків, коли були [PERSON]. подані заяви. Щодо акту від 14 лютого 2017 року, то його відомості суд сприймає критично, адже ним не охоплюється ціла низка питань, на які [PERSON] звертає увагу у своїх заявах. Так, робота обігрівачів у квартирі відповідачів не перешкоджала представникам комісії виміряти температуру гарячої води та чи працює так звана «рушникосушка», котра без сумніву є елементом системи опалення. При цьому доцільно було б надати докази того, що візит комісії був погоджений зі споживачами заздалегідь, що дало б їм можливість вимкнути обігрівачі та забезпечити об`єктивність огляду житлового приміщення. Також ця ситуація обтяжена тим, що у їх квартирі проживають двоє малолітніх дітей і вимкнути системи обігріву без попередньої підготовки досить складно. Отже, огляд помешкання відповідачів був проведений представниками позивача поверхнево, що вплинуло на об`єктивність здобутих результатів, а тому зазначений акт не може вважатись належним доказом у справі. Відомості щодо належного температурного режиму у квартирі [ADDRESS] , котра має спільні внутрішньобудинкові стояки системи централізованого опалення суд до уваги не бере, оскільки вони не входять до предмету доказування. Суд звертає увагу на те, що заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що незадовільний температурний режим у його помешканні був, в тому числі, наслідком конструктивних особливостей будинку. Це, на його думку, призводило до того, що у його квартирі температура могла бути нижчою норми, тоді як поверхом нижче - в межах. Саме тому, дослідження температурних режимів у інших помешканнях будинку [ADDRESS] , неспроможні довести чи спростувати доводів сторін. При цьому відповідно до акту від 03 січня 2018 року (а.с. 58) комісія у складі працівників ТзОВ «КомЕнерго-Тернопліь-2» встановили, що послуги з опалення та постачання гарячої води відповідачам надаються неналежної якості. Про це свідчить той факт, що «рушникосушка» не працює, а замість теплої води тече холодна. За даних обставин суд приходить до переконання, що розмір щомісячної плати за послуги з опалення та постачання гарячої води помешкання відповідача, наведений позивачем у розрахунку заборгованості, не доведений ним, а тому до уваги бритись не може. Суд зазначає, що позбавлений можливості корегувати розмір щомісячної плати за вказані послуги, адже у такому випадку неминуче порушить один із фундаментальних принципів цивільного судочинства, а саме диспозитивності, та перебере на себе повноваження одного з суб`єктів відносин у сфері надання послуг; у даному випаду - позивача. Саме на останнього покладі функції з перерахунку розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення їх розміру з урахуванням вимог, наведених у додатку до Порядку, у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних. (пункт 2 Порядку.) Окрему і не останню увагу слід приділити механізму зарахування позивачем коштів при внесенні відповідачами плати за послуги з опалення та постачання гарячої води. З того ж таки розрахунку заборгованості вбачається, що період оплати можна умовно поділити дві частини. Перший - до грудня 2016 року та другий - з грудня 2016 року до березня 2018 року. Як стверджує позивача, до грудня 2016 року у відповідачів існував борг у сумі 7 386,03 грн. Доказів про наявність такого боргу не надає. В той же час, з грудня 2016 року до березня 2018 року відповідачі, в якості оплати послуг централізованого опалення та постачання гарячої води і в порядку, встановленому статтями 67, 68, 160 Житлового кодексу України, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання», абзацом 1 пункту 18 Порядку, сплатили 7 478,37 грн. Однак позивач, самовільно, всупереч вказаним нормам права, змінив призначення платежів і зарахував ці кошти не як оплату за ті місяці в яких вони були внесені, а в рахунок погашення боргу за той період, який вважав за потрібне, а саме: за той, який накопичився до 01 грудня 2016 року. Внаслідок таких дій КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» було завищено розмір заборгованості відповідачів за період, котрий є предметом розгляду у даній справі (з грудня 2016 року до березня 2018 року), що вчергове свідчить про необ`єктивність поданого ним розрахунку заборгованості. Доводи [PERSON] про несправність Лічильника суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються свідоцтвом про повірку робочого засобу, вимірювальної техніки згідно якого, його визнано придатним і допущено до застосування як робочий засіб вимірювальної техніки згідно ДСТУ 3339-96 для роботи з витратомірною діяльністю, встановленою на подаючому трубопроводі. Окрім цього, у запереченнях [PERSON] зазначає, що вважає неправомірною плату, нараховану за січень-листопад 2016 року на підставі показів Лічильника, а також нарахування плати за нормами в період, коли пристрій обліку не працював з вини позивача. Однак предметом спору в даній справі не є заборгованість, котра утворилась як за період з січня по листопад 2016 року, так і за період, у якому лічильник не працював, оскільки перебував на повірці, тобто у грудні 2015 року. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі Проніна проти України). З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, що не позбавляє КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» права повторного звернення до суду з аналогічними вимогами у разі проведення належних розрахунків заборгованості відповідачів із урахуванням висновків, викладених вище.

Outcome: dismissed