Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 12 150, 00 грн. Посилається в позові на те, що сторони з 22 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На час звернення позивача з даним позовом, в провадженні Солом'янського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу з позивачем. Позивач зазначає, що з відповідачем не веде спільного господарства та вони проживають окремо. Дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається, що дитина відвідує дитячі курси з розвитку, репетитора з англійської мови та гри на фортепіано. Для розвитку музичних здібностей дитини, 08.11.2017 позивач придбала фортепіано вартістю 24300,00 грн. Виходячи з цього, просить задовольнити позов та стягнути з відповідача ? вартості витрат понесених на придбання фортепіано, тобто у розмірі 12 150,00 грн. в порядку ст.. 185 СК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Посилалася на те, що відповідач виконує свої батьківські обов'язки по утриманню доньки. Разом з цим вважає, що підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат по придбанню фортепіано не має, оскільки позивачем не надано належних доказів в підтвердження понесених витрат. Крім того, відповідач заперечує щодо наявності та подальший розвиток музичних здібностей дитини, а тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 статті 2 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. За змістом ч.ч.1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело надходження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони з 22 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На час звернення позивача з даним позовом, в провадженні Солом'янського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до судового наказу, виданого Солом'янським районним судом м.Києва від 12.12.2017 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.11.2017. Як встановлено в суді, неповнолітня донька сторін [PERSON],[INFO] для розвитку музичних здібностей займається грою на фортепіано. Вказані обставини підтверджено оглянутим в судовому засіданні відеозаписом гри на цифровому фортепіано доньки сторін [PERSON] та допитаним в судовому засіданні свідком [PERSON] Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка має диплом Луганського коледжу культури і мистецтв за спеціальністю народна художня творчість та свідоцтво Первомайської міської дитячої школи мистецтв з фаху фортепіано підтвердила, що вона особисто навчає [PERSON] грі на фортепіано. Анастасія є талановитою дитиною та має музичні здібності щодо гри на фортепіано. Саме за рекомендацією свідка, у листопаді 2017 [PERSON] придбала цифрове фортепіано. При цьому свідок підтвердила, що особисто приймала участь у виборі інструменту, виходячи з віку дитини, технічних характеристик інструменту та матеріальної можливості матері дитини. Пояснила, що з батьком дитини знайома. Підтвердила, що в розмові з батьком дитини, останній не заперечував необхідності у придбанні музичного інструменту, пояснюючи тим, що старша донька відповідача також займається музикою. Оцінюючи покази свідка [PERSON] у сукупності з наявними в справі доказами, суд вважає їх належними та допустимими в підтвердження наявності у доньки сторін музичних здібностей та необхідності їх розвитку. Як встановлено в суді, позивачем 08.11.2017 було придбано цифрове фортепіано вартістю 24300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-002197 від 08.11.2017. Відповідно до ст.1 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку , затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 за №8 видаткові накладені відносяться до категорії первинних бухгалтерських документів. Суд вважає, що надані позивачем докази в підтвердження придбання цифрового фортепіано у розумінні вимог ст.77-78 ЦПК України є належним та допустимим доказом у справі. Та обставина, що вказаний музичний інструмент наявний та використовується донькою сторін-Анастасією, підтверджується оглянутим в суді відеозаписом та не спростовано відповідачем по справі. За змістом ст. 185 СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини, та викликані особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов'язки доказування і подання доказів кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З огляду на викладене вище, суд вважає, що витрати понесені позивачем на придбання фортепіано у розмірі 24300,00 грн. у розумінні вимог ст. 185 СК України є додатковими витратами, оскільки викликані особливими обставинами, зокрема, необхідністю розвитку музичних здібностей доньки сторін [PERSON] та не є витратами при звичайному способі життя, які можуть бути віднесені до щомісячних витрат по утриманню дитини. За таких обставин, суд вважає, що доводи позивача щодо обов'язку відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи. Доказів того, що донька сторін в силу своїх фізичних чи інших особливостей, станом здоров'я, тощо не може займатися музикою та як наслідок розвивати музичні здібності, відповідачем не надано. Разом з цим, суд вважає, що відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що понесені додаткові витрати позивача на придбання музичного інструменту не є виправданими, виходячи з інтересів дитини. Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, який суд вважає задовільним, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на дитину [PERSON] у розмірі 12 150,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved