Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом в суд про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зменшені позовні вимоги просить задоволити. З позовної заяви вбачається, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 02.08.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначених аліментів не вистачає на утримання дитини. Позивачка вважає, що даний розмір аліментів є значно менший від мінімального розміру, визначеного законом. На даний час її матеріальне становище вкрай скрутне, а обов`язок по утриманню дітей покладається порівну на батьків дітей. Відповідач є працездатним та має можливість сплачувати більшу суму аліментів. При визначенні розміру аліментів позивачка просить врахувати той факт, що на даний час неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Кременецького районного суду від 22.11.2013 року, які підлягають стягненню з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 400 гривень щомісячно на ? частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З рішення Кременецького районного суду від 22.11.2018 року слідує, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 02.08.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved