Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачки [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] звернулись до суду із позовом до відповідачів [PERSON] міської ради, [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин [PERSON] міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] про визнання не чинним рішення [PERSON] міської ради та зобовязання вчинити дії. Посилаються на те, що земельна ділянка біля будинковолодіння по вул. Краматорській, 13 в м. Чернівці була закріплена в тимчасове користування за землекористувачами в особі їх матері та бабусі [PERSON] рішенням виконкому [PERSON] міськради депутатів трудящих № 885 від 24 липня 1954 року в розмірі 4195 кв.м., в тому числі 69 кв.м. під будинком та господарськими будівлями, 221 кв.м. під двором, 2465 кв.м. під садом (фруктовими деревами ) та 1440 кв.м. під городом.\~Рішенням [PERSON] міської ради народних депутатів №511/15 від 07 серпня 1979 року, за результатами розгляду заяви [PERSON], за нею була закріплена в тимчасове користування земельна ділянка для саду і городу, якою вона фактично користувалась на протязі багатьох років, загальною площею 0,35 га. Так, в 2008 році після смерті їх матері та бабусі [PERSON], даною земельною ділянкою стали користуватись вони та доньки померлої [PERSON] та [PERSON] Зазначеною земельною ділянкою вони фактично користувались до квітня 2016 року, а починаючи від квітня 2016 року до даного часу у них виникли проблеми у здійсненні свого права користування земельною ділянкою. На початку березня 2016 року вони вийшли як і кожного року прибирати сад, і на них налетів, як зясувалось потім, [PERSON], який розпитував їх, що вони роблять в його саду. Вони намагались пояснити йому, що вони користуються цим садом десятки років, але останній повідомив, що в нього є дозвіл міськради на виготовлення документів на цю земельну ділянку. Вказують, що у звязку із цим, вони звернулись до [PERSON] міської ради з приводу захоплення земельної ділянки та [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин щодо приватизації земельних ділянок, якими вони користувались по вул. Краматорській, 13 в м. Чернівці. Оскільки відповідей не було надано, вони зателефонували на Урядову «Гарячу лінію» у м. Київ, і тільки після цього їх повідомили про те, що 06 квітня 2016 року вони запрошуються на засідання комісії [PERSON] міської ради з розгляду земельних спорів, де їх повідомили, що рішенням міської ради від 24 грудня 2015 року № 59 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за адресою: вул. Краматорська, біля будинковолодіння №13. Зазначили, що лише 19 червня 2017 року після отримання листа [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин [PERSON] міської ради, їм стало відомо про те, що їх право як користувачів земельної ділянки на протязі багатьох десятиліть, порушено, оскільки рішенням [PERSON] міської ради № 295 від 05 липня 2016 року ,[PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,1200 га у власність. Вважають, що при цьому не були виконані пропозиції комісії по розгляду земельних спорів погодити межу між земельними ділянками. 20 липня 2017 року, з відповіді на запит адвоката від 17 липня 2017 року їм стало відомо про те, що рішенням [PERSON] міської ради від 17 травня 2016 року № 208 [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального садівництва за адресою: вул. Краматорська, біля будинковолодіння № 13. Також, рішенням [PERSON] міської ради від 31 жовтня 2017 року №458 [PERSON] затвердили проект відведення земельної ділянки по вул. Краматорській біля будинковолодіння № 13 і цим же рішенням передали її останньому безоплатно у власність для індивідуального садівництва. Підставою для даного рішення було рішення [PERSON] міської ради від 17 травня 2017 року № 208. Вважають зазначені рішення [PERSON] міської ради неправомірними ,оскільки на момент прийняття міськрадою рішень про затвердження проектів відведення земельних ділянок по вул. Краматорській, біля їх будинковолодіння № 13 та про передачу цих земельних ділянок у власність [PERSON] та [PERSON], вони законно користувались даними земельними ділянками і жодних рішень про припинення користування земельною ділянкою з підстав передбачених ст. 141 ЗКУ, органами місцевого самоврядування не приймались, а тому вказані рішення [PERSON] міської ради прийняті із перевищенням повноваженням, у звязку із чим просять визнати незаконними: п. 3 рішення [PERSON] міської ради 2 сесії VII скликання від 24 грудня 2015 року № 59 про надання дозволу [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 площею 0,1200 га; п. 4 рішення 8 сесії VII скликання від 05 липня 2016 року № 295 про затвердження [PERSON] проекту відведення земельної ділянки і передачі йому безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 площею 0,1200 га; п. 3 рішення [PERSON] міської ради 6 сесії VII скликання від 17 травня 2016 року № 208 про надання дозволу [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 площею 0,1200 га; п. 2 рішення [PERSON] міської ради 15 сесії VII скликання від 31 жовтня 2016 року про затвердження [PERSON] проекту відведення земельної ділянки і передачі йому безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 площею 0,1200 га, зобовязати [PERSON] міську раду надати [PERSON] дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за вказаною адресою, безоплатно у власність площею 0,1200 га та надати [PERSON] дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки за вказаною адресою, безоплатно у власність площею 0,1200 га. Ухвалою судді Шевченківського районного суд м. Чернівці від 08 грудня 2017 року відкрито провадження у справі за даним позовом. 10 січня 2018 року представником відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] було надано суду відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що позивачками не надано документів, які б свідчили про те, що померла [PERSON] оформила право користування земельною ділянкою відповідно до Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, відсутні правовстановлюючі документи, які б посвідчували право користування чи право власності на земельну ділянку позивачок та третіх осіб. Зазначена земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на підставі частин 1,2 статті 83 Земельного кодексу України та при прийнятті [PERSON] міською радою оскаржуваних рішень, остання реалізувала право власника землі розпоряджатись своїм майном, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02 лютого 2018 року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог - [PERSON]. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2018 року по даній справі зупинено провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 травня 2018 року по даній справі поновлено провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. В судове засідання позивачки [PERSON], [PERSON] не зявились, надали суду заяву, якій просили проводити судові засідання без їх участі та участі їх представників, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] містобудівного комплексу та земельних відносин [PERSON] міської ради [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради не зявився. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявився, його представником [PERSON] було надано заяву, в якій останній просив розглянути справу його участі, заперечував проти задоволення позову. В судове засідання треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявились. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову належить відмовити. Згідно ст. 77 ч. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням виконкому [PERSON] міської Ради депутатів трудящих № 885 від 24 липня 1954 року «Про наслідки обміру земель будівельного кварталу №511 м. Чернівці» затверджено представлені [PERSON] Міжміським бюро технічної інвентаризації матеріали обміру земель будівельного кварталу №511, зокрема за землекористувачем будинковолодіння № 13 по вул. Краматорській в м. Чернівці зареєстровано 1906 кв.м землі та залишено в тимчасовому користуванні 1708 кв.м землі, всього 3614 кв.м. (а.с.20). За результатами розгляду заяви [PERSON], рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 07 серпня 1979 року № 511/15, закріплено за багатодітною матірю [PERSON], яка проживає по вул. Краматорській, як виняток, в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,35 га (а.с.21). Із довідки від 01 серпня 1979 року вбачається, що [PERSON] постійно проживала із своїми доньками за адресою: м. Чернівці, вул. Краматорська, 13 (а.с.22). В довідках від 19 жовтня 1989 року за №№375, 376, виданих міською радою народних депутатів зазначено, що за [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [INFO], доцільно закріпити сад-город в розмірі 600 кв.м., по вул. Краматорській, № 13 (а.с.23-24). Із свідоцтва про право власності від 30 серпня 2005 року видно, що одноквартирний будинок за адресою: м. Чернівці, вул. Краматорська, 13, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.28). Як встановлено судом, [PERSON] померла 03 лютого 2008 року та її дочкою [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 серпня 2008 року. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво, складається із ? частини одноквартирного будинку, за адресою: м. Чернівці, вул. Краматорська, 13, який належав спадкодавцю [PERSON] (а.с.26). Із матеріалів справи встановлено, що позивачі звертались до відповідачів щодо передачі у власність земельних ділянок площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1200 га для індивідуального садівництва. Згідно пункту 16 додатку 3 рішення [PERSON] міської ради VII скликання від 24 грудня 2015 року № 59 надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального садівництва по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 (а.с.12-13). Згідно пункту 8 додатку 4 рішення [PERSON] міської ради VII скликання від 05 липня 2016 року № 295 затверджено [PERSON] проект відведення земельної ділянки і передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 (а.с.14-15). Згідно пункту 23 додатку 3 рішення [PERSON] міської ради VII скликання від 17 травня 2016 року № 208 надано дозвіл [PERSON] на складання проекту відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального будівництва по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 (а.с.16-17). Згідно пункту 43 додатку 2 рішення [PERSON] міської ради VII скликання від 31 жовтня 2016 року затверджено [PERSON] проект відведення земельної ділянки і передачі йому безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва по вул. Краматорській, біля будинковолодіння №13 (а.с.18-19). Із матеріалів справи встановлено, що позивачі звертались до відповідачів щодо передачі у власність земельних ділянок площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1200 га для індивідуального садівництва. Так, вищевказане рішення виконкому [PERSON] міської Ради депутатів трудящих № 885 від 24 липня 1954 року не є рішенням про надання земельної ділянки в користування, а є лише документом, що затверджує фактичний стан користування землею громадянами та проведення обмірів земель м. Чернівці, а тому не є правовстановлюючим документом на землю. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачками не надано доказів, які б свідчили про те, що померла [PERSON] оформила право користування земельною ділянкою відповідно до Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, не надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право користування чи право власності на земельну ділянку позивачок та третіх осіб. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності або право користування спірною земельною ділянкою за позивачами та третіми особами не значиться. Зазначена земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівці на підставі частин 1,2 статті 83 Земельного кодексу України та при прийнятті [PERSON] міською радою оскаржуваних рішень, остання реалізувала право власника землі розпоряджатись своїм майном. Згідно ст. 13 Конституції України, земля є обєктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів , крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради. Відповідно до ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу. Порядок передання земельних ділянок у власність громадян визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Згідно ч.ч. 6-9 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни,\~зацікавлені в\~одержанні безоплатно\~у власність\~земельної ділянки\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~для ведення\~фермерського господарства,\~ведення особистого\~селянського господарства,\~ведення садівництва,\~будівництва та\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибної\~ділянки),\~індивідуального дачного\~будівництва,\~будівництва індивідуальних\~гаражів у\~межах норм\~безоплатної приватизації,\~подають клопотання\~до відповідного\~органу виконавчої\~влади або\~органу місцевого\~самоврядування,\~який передає\~земельні ділянки\~державної чи\~комунальної власності\~у власність\~відповідно до\~повноважень,\~визначених статтею\~122\~цього Кодексу.\~У клопотанні\~зазначаються цільове\~призначення земельної\~ділянки та\~її орієнтовні\~розміри.\~До клопотання\~додаються графічні\~матеріали,\~на яких\~зазначено бажане\~місце розташування\~земельної ділянки,\~погодження землекористувача\~(у\~разі вилучення\~земельної ділянки,\~що перебуває\~у користуванні\~інших осіб)\~та документи,\~що підтверджують\~досвід роботи\~у сільському\~господарстві або\~наявність освіти,\~здобутої в\~аграрному навчальному\~закладі (у\~разі надання\~земельної ділянки\~для ведення\~фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного\~висновку\~такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що [PERSON] міська рада прийняла оскаржувані рішення із дотриманням вказаних вимог законодавства та розпорядилась землею, що належить територіальній громаді м. Чернівці. На підставі даних рішень учасники антитерористичної операції [PERSON] та [PERSON] законно набули права власності на земельні ділянки для садівництва по вул. Краматорській, біля будинку № 13, яке зареєстрували в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Також, позивачками не доведено, що [PERSON] міською радою порушено їх право на безоплатне отримання земельної ділянки. Відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України\~мають право\~на безоплатну\~передачу їм\~земельних ділянок\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~в таких\~розмірах:\~ для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара. Пунктом 21 рішення [PERSON] міської ради VII скликання від 26 травня 2016 року № 253 «Про розгляд звернень фізичних осіб щодо передачі безоплатно у власність і надання в оренду земельних ділянок, надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок, затвердження проектів їх відведення, визнання такими, що втратили чинність, та внесення змін до окремих пунктів рішень з цих питань» позивачкам надано дозвіл на складання проекту відведення на земельні ділянки за адресою: вул. Краматорська, 13 м. Чернівці, у власність, орієнтовною площею 0,1000 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,1200 га у власність для індивідуального садівництва, а отже позивачки реалізували своє право на отримання земельних ділянок у власність в межах норм безоплатної приватизації. Відносно позовної вимоги позивачок щодо зобовязання [PERSON] міської ради видати [PERSON] та [PERSON] дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок, суд вважає, що повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності м. Чернівці належить до виключної компетенції [PERSON] міської ради, міська рада в даному випадку наділена дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Процесуальним законодавством судам не надано право втручатись у дискрецію (вільний розсуд) субєкта владних повноважень, суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить відмовити. На підставі\~ викладеного\~ст.\~13,\~19\~Конституції України,\~ст.ст.\~16,\~26,\~77\~ Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 26, 83, 90, 118, 121 Земельного кодексу України та

Outcome: dismissed