Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] Батько малолітньої - [PERSON], записаний за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітню [PERSON] було взято на первинний облік дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради 24.02.2014 року, на підставі отриманих відомостей про матір дитини [PERSON], яка з 16.03.2012 року перебувала під вартою та вироком Димитровського міського суду Донецької області від 25.03.2014 року засуджена за ст.309 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, за ст.307 ч.2 КК України визнана невинною і виправдана за недоведеністю її участі у вчиненні злочинів. Згідно з рішенням виконкому Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 160 [PERSON], яка є рідною бабусею дитини, призначено опікуном.16.05.2014 року відповідач звільнилась з під варти та повернулась до постійного місця проживання за адресою: [ADDRESS], але із заявою про повернення їй доньки до органу опіки та піклування не звернулась. Зі слів опікуна встановлено, що відповідач після звільнення не має прагнення влаштуватись на роботу, не приділяє уваги вихованню доньки, безвідповідально ставиться до своєї долі та подальшої долі дитини, фактично вдома не проживає. Відповідач була повідомлена позивачем про необхідність вжиття нею відповідних заходів щодо вирішення питання про передачу їй доньки для подальшого виховання, однак відмовляється вчинити певні кроки. Питання, щодо стану виконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини та доцільності позбавлення її батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Димитровської міськради 05.11.2011 року в її присутності. Зі свідчень відповідача встановлено, що вона на даний час вважає, що не має можливості займатися повною мірою вихованням своєї доньки та її матеріальним утриманням, тому не буде вирішувати питання щодо повернення дитини свою родину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] На теперішній час [PERSON], 2010 року народження мешкає у родині опікуна, своєї бабусі за адресою: [ADDRESS]. В родині створені всі умови для виховання та розвитку дитини, опікун сумлінно виконує свої обов'язки. Оскільки малолітня [PERSON] не може самостійно захищати свої права, позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідач до судового засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], аліменти в розмірі ? частини всіх видів її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини. Третя особа [PERSON] позов підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку та пояснила, що відповідач - це її молодша донька. З самого народження її онука - [PERSON] знаходиться з нею. Відповідач фактично народила дитину для неї та її старшої доньки. Внаслідок вільного часу відповідач попала у тюрму, під слідство. Після звільнення, відповідач почала начебто піклуватися про дитину, але потім знову її покинула. Дитина весь час перебуває з нею та на її утриманні. Фактично відповідач живе вдома як у готелі, коли захотіла прийшла, коли захотіла пішла. Харчується сама. Дитина потребує уваги та матеріального забезпечення. У відповідача одна дитина. Спиртними напоями не зловживає. Щодо наркотиків, вона це за донькою не спостерігала, але на суді та казала, що наркотики вживала. На обліку у нарколога донька не перебуває, ніде не працює. Дитина бачить матір рідко, вихованням дитини вона не займається. Їй невідомо, чи підтримує відповідач якійсь відносини з батьком дитини. Прокурор позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення відповідача, яка не з'явилась до суду. Враховуючи позицію учасників процесу, які не заперечували проти розгляду справи заочно, те, що відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, суд дану справу розглядає у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] записаний зі слів матері у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). Відповідач [PERSON], [INFO], за вироком суду від 25.03.2014 року засуджена за ст.309 ч.2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, за ст.307 ч.1, 2 КК України визнана невинною і виправдана за недоведеністю її участі у вчиненні злочинів (а.с. 11, 27). 19.03.2014 року рішенням виконавчого комітету Димитровської ради № 120 малолітній [PERSON], [INFO] надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 15). Рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.04.2014 року № 160, над малолітньою [PERSON], [INFO] встановлено опіку та опікуном призначено її бабусю [PERSON]. [INFO], яка може бути опікуном (а.с. 13-14). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини [PERSON] від 03.09.2014 року, квартира за адресою: [ADDRESS], де мешкає опікун з малолітньою [PERSON], [INFO], двокімнатна, впорядкована: є водопровід, центральна каналізація, електрика, центральне опалення. Квартира впорядкована необхідними меблями, побутовою технікою. Для дитини виділено окрему кімнату. Комісія дійшла висновку, що родина [PERSON] матеріально забезпечена, в сім'ї створено умови для виховання та утримання малолітньої дитини (а.с.16). Згідно з довідками Димитровської ЦМЛ відповідач [PERSON] на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра, дерматолога не перебуває (а.с. 28, 29, 30, 31). Відповідач не працює, на обліку у Димитровському міському центрі зайнятості станом на 03.11.2014 року не перебуває (а.с. 6). Згідно з інформацією ВДВС Димитровського МУЮ, будь-яких стягнень за виконавчими листами з відповідача [PERSON] не проводиться (а.с. 20). Згідно з висновком органу опіки та піклування Димитровської міської ради від 19.11.2014 року, [PERSON], [INFO] не виконує свої батьківські обов'язки з утримання та виховання своєї малолітньої доньки, тому є підстави позбавити її батьківських прав (а.с. 4, 5). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом приписів статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений судом батьківських прав якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, безвідповідально ставиться до здоров'я та життя своєї дитини, не виховує і матеріально не утримує її. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не піклується про свою дитину, не проявляє до неї належної батьківської турботи. Тому суд вважає, що відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини - [PERSON], [INFO], бо це відповідає інтересам дитини та її благополуччю. Крім того, відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання утримувати дитину є батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, iншi обставини, що мають істотне значення. Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд, вважає, що з вiдповiдача на користь опікуна [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти в розмiрi 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 458,80 грн. На підставі Конвенції про права та захист дитини, ст.ст.150, 155, 164, 180-183 СК України, ч.3 ст.60 ЦК України,

Outcome: approved