Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 930грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 1917грн. щомісячно, а також визначити місце проживання дитини разом з нею. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, а саме просив стягнути аліменти в розмірі ј частини від усіх доходів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач у справі приходиться батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, діти мешкають разом з позивачкою, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Також, відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, приймаючи до уваги матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи висновок третьої особи, суд вважає, що місця проживання [PERSON] слід визначити разом з матір`ю. Разом з тим, суд відмовляє позивачці в задоволені вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки суду не надано жодних доказів сплати коштів [PERSON] чи визначення вартості навчання в школі, заняття футболом, придбання ліків, одягу та взуття. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00грн., а також на користь позивачки 640,00грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.160,161,180,181,182,191 СК України,

Outcome: partial