Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що вона, 17 червня 2013 року розірвала свій шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилася одна дитина -дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, її вихованням не цікавиться, проживає окремо. Позивачці важко одній утримувати малолітню дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти в розмірі по 350 гривень. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. З рішення Горохівського районного суду, свідоцтва про народження вбачається, що сторони розірвали свій шлюб 17 червня 2013 року, від якого народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). З довідки ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» №05-20/2853 від 20 грудня 2013 року вбачається, що позивач [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на І курсі медичного факультету за спеціальністю «Лікувальна справа» на контрактній умові. Термін закінчення навчання - в червні 2019 року. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, а малолітня дитина перебуває на утриманні матері - [PERSON], що стверджується довідкою Галичанської сільської ради №1133 від 24 грудня 2013 року (а.с. 6). Відповідач свого обов'язку утримувати дітей не виконує. Частиною 1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 350 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved