overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей виконкому Миколаївської міської ради, Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, з якого вбачається, що [INFO] року народився [PERSON]. Його батьком являється [PERSON]. З момент народження і по теперішній час батько дитини його вихованням не займається, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його матеріально, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка, підтримала позовні вимоги, вказала, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] року у них народився син - [PERSON]. Сімейні відносини з відповідачем не склалися, тому сторони розірвали шлюб. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. На адресу суду надійшла заява про згоду з позовними вимогами. Прокурор в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої, Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд дослідив матеріали справи, визнав докази належними, допустимими та встановив, що [INFO] року народився [PERSON], його батьками являються [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження на а.с.14). [PERSON] 16.08.2007 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 07.07.2010 року, після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.15). Згідно свідоцтва про шлюбу [PERSON] 01 жовтня 2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.13). З момент народження і по теперішній час батько дитини його вихованням не займається, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний. Відповідно до заяви, посвідченої Начальником Ольшанської виправної колонії управління Державної Пенітенціарної служби України в Миколаївській області №53 підполковником внутрішньої служби Фролов Р.Є. [PERSON] відмовляється від батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO] (а.с.20-23). Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.02.2013 року [PERSON] призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, рахуючи строк покарання з 02.10.2012 року (а.с.23-24). Статтею 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлено батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 10.10.2013 року, відповідно орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його дитини [PERSON] (а.с.16-17). Враховуючи Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, з якого вбачається, що [INFO] народився [PERSON]. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] З 2011 року і по теперішній час матір дитини його вихованням не займається, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, не забезпечує його матеріально, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка, підтримала позовні вимоги, вказала, що вона являється матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON]. Вказала, що відповідачка разом з ними не проживає з 2011 року. За весь час не цікавилась життям та здоров'ям сина, матеріально не забезпечує та не допомагає. Коли дитина перебувала у лікарні, мати жодного разу не провідала його. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом надання оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 20.05.2014р. №37 (1530). Причини неявки до судового засіданні суду не відомі. Прокурор в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої, Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, в судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд дослідив матеріали справи, визнав докази належними, допустимими та встановив, що [INFO] народився [PERSON]. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( копія свідоцтва про народження на а.с.7). Згідно до свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO], її матір'ю являється [PERSON] (а.с.8). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 30.09.2013 року наданих начальнику служби у справах дітей [PERSON], [PERSON] пояснила, що її син проживає за адресою: [ADDRESS], разом з бабусею, з дитиною бачиться різко, його вихованням займається бабуся. Пояснила, що не заперечує проти позбавлення батьківських її прав у відношенні сина - [PERSON] (а.с.14). Статтею 164 СК України передбачено, що матір може бути позбавлено батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд приймає до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини № 6 від 22.10.2013 року, відповідно до якого комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка яка діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування квартирами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2016 року №73453937 та №73458862 квартири №3 та №4, розташовані в с. Маяки по вул. Преображенській 26 (колишня назва вулиці Радянської армії) перебувають у спільній частковій власності позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині за кожним із співвласників. В зазначених квартирах зареєстрований [PERSON] по справі, який в ньому не проживає, так який вибув на інше місце проживання. Особистих речей відповідача в будинку не має, але він залишаються зареєстрований за вказаною адресою. У судове засідання [PERSON] яка також діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] не зявилася, але на адресу суду надіслала листа у якому просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2016 року №73453937 та №73458862 квартири №3 та №4, розташовані в с. Маяки по вул. Преображенській 26 (колишня назва вулиці Радянської армії) перебувають у спільній частковій власності позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині за кожним із співвласників. В зазначених квартирах прописаний [PERSON] колишній чоловік [PERSON], згідно довідки від 05.12.2016 року №1155 виданої Маяківської сільською радою Біляївського району Одеської області. Згідно акту про не проживання від 15.11.1016 року складеним депутатом Маяківської сільської ради, [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає, особистих речей немає. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] яка також діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачка, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила усунути їм перешкоди у здійсненні права власності на 1/9 частину кожного квартири [ADDRESS] шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити їм перешкоди у користуванні квартирою та вселення їх до спірної квартири шляхом надання ключів від замка вхідних дверей даної квартири. Свої вимоги обґрунтувала тим, що позивачка [PERSON] є дружиною, [PERSON] - донька померлого [INFO]. в м. Києві [PERSON] У зв'язку з цим за ними як спадкоємцями за законом першої черги, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 р. було визнано право власності в порядку спадкування за законом по 1/9 частці за кожним квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], однак відповідачка перешкоджає їм в користуванні житлом, змінила замки вхідних дверей та не пускає їх з дитиною до квартири. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'являлась тричі, а саме: 16.06.2015р., 07.07.2015р. та 30.07.2015р., про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за адресою реєстрації, про поважність причини неявки не повідомляла. Представник 3-ї особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, в наданій заяві від 03.06.2015р. №01-04-1743 зазначили, що проти позову не заперечують та просять розглядати справу без участі представника Служби та винести рішення з урахуванням житлових інтересів неповнолітньої [PERSON], [INFO]. С Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивачка, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності посилаючись на те, що вона разом з відповідачами по справі є співвласниками житлового будинку № 5 по вул. Краматорській в м. Чернівці, який належить їм всім на праві спільної сумісної власності. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0915 га, кадастровий номер земельної ділянки 7310136300;22:001:0210, якою вони користуються на підставі договору оренди землі № 8281 від 28.01.2013 р. В даний час позивачка має намір розпорядитися своєю власність на власний розсуд, у звязку з чим звернулася до нотаріальної контори і їй було розяснено, що вона зможе розпорядитися своєю власністю лише у разі визначення ідеальних часток співвласників. Відповідачі не погоджуються в добровільному порядку укласти догові про визначення часток, оскільки не всі з них вважають, що частки всіх співвласників є рівними. А тому просила визначити ідеальні частки в спірному житловому будинку становлять по 1/10 кожного із співвласників. Позивачка в судове засідання не з'явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позов підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] в судове засідання не зявилися, звернулися з письмовою заявою, в якій просили суд справу розглянути у їхню відсутність, позовні вимоги визнають. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не зявилися, представник відповідачів звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її та відповідачів відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факти, викладені в позовній заяві знайшли своє повне підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. І ст.355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено , що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ч. 2 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інакше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. На підставі ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка, яка діє по дорученню від [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю, виданного Уманською міською радою 22.11.2002 року батько [PERSON] - [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0026 га, розташованої по [ADDRESS]. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадкоємиця - [PERSON]. Таким чином вона є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] по закону. Однак коли вона звернулася до Уманської міської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину по закону на вказану земельну ділянку, їй було відмовлено, оскільки відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру. В судовому засіданні представник позивачки, позов підтримала та просила визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0026 га для обслуговування гаража, яка розташована по [ADDRESS](кадастровий номер 7110800000:04:002:0101) після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник Уманської міської ради Гришак А.М. позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, як обґрунтований і документально підтверджений, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0026 га, що розташована по [ADDRESS]. Позивачка є єдиним спадкоємцем, але під час оформлення документів виявилось, що на земельну ділянку не має державної реєстрації, яку можливо зробити за заявою власника, а власник [PERSON] помер. На підставі ст.ст. 16, 328, 1216, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка, яка є опікуном недієздатної [PERSON], звернулася в суд в інтересах останньої з позовом до відповідачки про визнання такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що [PERSON], яка рішенням Тисменицького районного суду від 06.04.2012 р. визнана недієздатною, на підставі дублікату свідоцтва про право власності на жилий будинок від 11.05.1988 р. належить на праві особистої власності жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. З 16.05.2000 р. у будинку зареєстрована відповідачка, яка є дочкою [PERSON] Відповідачка з грудня 2012 р. у вказаному будинку не проживає. Просила визнати відповідачку такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням у належному [PERSON] будинку. Представники позивачки у судове засідання не з'явились, у поданій суду заяві просили справу розглянути у їх відсутності, позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не з'явилася, не повідомила суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] як член сім'ї недієздатної [PERSON] - власника житлового будинку [ADDRESS], в інтересах якої діє її опікун - позивачка [PERSON], - не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року, а саме з грудня 2012 р. Вказані обставини підтверджуються оформленим Івано-Франківським ОБТІ дублікатом свідоцтва про право власності на жилий будинок від 11.05.1988 р., виданого виконкомом Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області на ім'я [PERSON] (а.с.3), копією рішення Тисменицького районного суду від 06.04.2012 р. про визнання [PERSON] недієздатною та призначення опікуна (а.с.4), характеристикою на відповідачку, виданою виконкомом Загвіздянської сільської ради Тисменицького району (а.с.5), довідкою про реєстрацію місця проживання або місця перебування фізичної особи (а.с.20). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідачку слід визнати такою, яка втратила право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка, яка одночасно діє в інтересах своєї неповнолітньої дочки [PERSON], звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона та її неповнолітня дочка [PERSON] є співвласниками по ? частині будинковолодіння № 60 по вул. Садова в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду від 09.09.2013 р. Після розірвання шлюбу відповідач вибрався з будинку, однак, залишився зареєстрованим у належному їй з дочкою будинку, що створює певні труднощі у користуванні будинком, зокрема, утруднює отримання субсидії по оплаті комунальних послуг. Тому просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування житлом. Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідач, який є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивачки [PERSON] власників житлового будинку № 60 по вул. Садова в с. Старий Лисець Тисменицького району Івано-Франківської області, не проживає у цьому будинку без поважних причин більше одного року. Відповідач, вибравшись з будинку позивачів, не знявся з реєстрації, що порушує права і інтереси останніх як власників житла. Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка, яка одночасно представляє інтереси своїх неповнолітніх дітей, звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що житловий будинок № 3 по вул. Гарасим’юка в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області належить на праві спільної часткової власності її та трьом її неповнолітнім дітям на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу домоволодіння від 05.12.2009 р. У будинку зареєстрований відповідач, який є її колишнім чоловіком та батьком її дітей. У 2011 р. відповідач залишив сім’ю, з цього часу шлюбні стосунки між ними припинені, відповідач вибрався з будинку, забравши свої речі. Рішенням Тисменицького районного суду від 14.11.2013 р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. Просила визнати відповідача таким, який втратив право на користування жилим приміщенням. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно у судове засідання не з’явився, не повідомив суду про причини неявки. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що домоволодіння № 3 по вул. Гарасим’юка в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області належить позивачці та трьом її неповнолітнім дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу домоволодіння від 05.12.2009 р. Право власності позивачки та її неповнолітніх дітей на домоволодіння зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.12.2009 р. Відповідач як колишній член сім’ї позивачки, який зареєстрований у спірному будинку, не проживає у ньому без поважних причин більше одного року, а саме з 2011 р. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] та наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу (а.с.9), витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.7), витягом про реєстрацію права власності (а.с.10), копією техпаспорту (а.с.5-6), копією судового рішення про розірвання шлюбу (а.с.8), довідкою виконкому Ганнусівської сільської ради Тисменицького району (а.с.11 ), адресною довідкою (а.с.16). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім’ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім’ї без поважних причин понад один рік. Тому відповідача слід визнати таким, який втратив право на користування вказаним житлом. На підставі наведеного, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України,

Outcome: approved