Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] . На даний час в її будинку зареєстрована вона, її мати, [PERSON] , її сестра [PERSON] , племінниця [PERSON] та її брат, [PERSON] , який в будинку не проживає та ніколи там не проживав. Брат не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку, добровільно знятися з реєстрації в будинку не може, так як не проживає на території України і з ним відсутній зв`язок, місце його фактичного проживання не відоме. Факт реєстрації відповідача в будинку значно обмежує її права та не дозволяє розпоряджатися своїм майном, перешкоджає в оформленні субсидії, а тому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 35, 36). Отже, відповідач не з`явився до суду без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, не надав відзиву. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, визначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність проведення заочного розгляду справи згідно ст. ст.280, 281 ЦПК України. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які проживають по сусідству із будинком позивачки та свідок [PERSON] , яка проживає разом з позивачкою пояснили, що [PERSON] дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації та не приїздить до будинку з грудня 2017 року, не бере участі в його утриманні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки та свідків, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 17.11.2011 року, [PERSON] придбала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на нерухоме майно за вищезазначеною адресою зареєстроване за [PERSON] 25.11.2011 року (а.с. 7-9). Як видно з довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради №472 від 27.02.2020 року, в житловому будинку окрім позивачки в справі також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та брат, [PERSON] , що також підтверджується копією будинкової книги (а.с. 10-14). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені. Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, відповідач більше року не проживає в будинку позивачки по [ADDRESS] , що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків, актами обстеження умов проживання позивачки від 29.01.2019, 17.06.2019, 19.02.2020, складеними депутатом Бобровицької міської ради Буднік О.М. за участю свідків [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 15-17). Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] , що належить позивачці, оскільки не проживає в будинку без поважних причин більше одного року, жодного разу не з`явився до будинку. За таких обставин позов є обгрунтованим, і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved