Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 02.07.2014 року за нею визнано право власності на ? автомобіля [NUMBER] та зобовязано відповідачку повернути їй та [PERSON] указаний автомобіль. Всупереч указаному рішенню суду [PERSON] згідно довідки-рахунок реалізувала даний автомобіль третій особі чим завдала позивачці моральної шкоди у сумі 25 тисяч гривень. До початку розгляду справи по суті позивачкою збільшено розмір позовних вимог, згідно останньої заяви позивачка просила стягнути з відповідачки 25\~000 грн. моральної шкоди та 107521 грн. 88 коп. матеріальної шкоди спричиненої незаконним вибуття з власності позивача належної їй частини автомобіля. Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на вищенаведені обставини. Представники відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні мотивуючи свою позицію наступним. Відповідно до рішення апеляційного суду, на яке посилається позивач, дійсно за позивачкою та за сином відповідачки [PERSON] визнано право власності на автомобіль [NUMBER] по ? його частини, разом з цим рішенням суду зобовязано відповідачку повернути даний автомобіль позивачу та [PERSON] і так як автомобіль є річчю неподільною то вона автомобіль повернула власнику її сину [PERSON] Крім цього представники вважали, що виконавчий лист було видано всупереч рішенню апеляційного суду та не відповідно до його змісту, оскільки у виконавчому листі зазначена лише вимога повернення автомобіля [PERSON], а згідно рішення суду автомобіль потрібно було повернути і [PERSON] і [PERSON], що і було зроблено відповідачкою. Далі на прохання її сина, так як автомобіль, згідно реєстрації у ДАІ, рахувався за відповідачкою вона дала відповідне доручення третім особам, тобто особисто автомобіль не продавала, а діяла за вказівкою сина власника автомобіля. І саме з цих підстав представники просили відмовити у задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 02 липня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та визнання права власності на ? частини автомобіля задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] укладений 15 листопада 2013 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], що посвідчений довідкою-рахунком №002528 серії ВІА. Визнано за [PERSON] право власності на ? частини автомобіля [NUMBER]. Зобовязано [PERSON] повернути у власність [PERSON] та [PERSON] автомобіль [NUMBER]. На підставі виконавчого листа №2/707/55/14 виданого 03.09.2014 року державним виконавцем ВДВС Черкаського РУЮ 22.05.2015 відкрито виконавче провадження в частині зобовязання [PERSON] повернути [PERSON] автомобіль [NUMBER] та надано боржнику 7 денний термін з моменту винесення постанови самостійно виконати рішення суду. Постановою ВДВС від 24.07.2015 року дане виконавче провадження було закінчено у звязку з неможливістю виконання без участі боржника. До боржника застосовані штрафні санкції та винесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. Відповідно до Заяви №60841707 від 03.04.2015 року автомобіль [NUMBER] знято з реєстраційного обліку від імені [PERSON] [PERSON] згідно доручення серії НАМ 144988 від 02 квітня 2015 року. Судом досліджено у судовому засіданні указане доручення від 02 квітня 2015 року та встановлено, що [PERSON] доручила розпоряджатися автомобілем [NUMBER] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і саме згідно довідки-рахунку №156054 від 19 липня 2015 року за посередництва ПП «Авто-Фортуна» даний транспортний засіб придбав [PERSON]. За клопотання позивача судом витребувано з відділення центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів ДАІ з обслуговування м. Тернополя, Тернопільського, Підволочиського, Зборівського районів документи, що стали підставою для взяття на реєстраційний облік автомобіля [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON], відповідно до яких на підставі довідки-рахунку та заяви №68664632 від 23.07.2015 року [PERSON] зареєстрував придбаний ним автомобіль. Згідно висновку авто товарознавчої експертизи №038/16 від 06 квітня 2016 року встановлено, що вартість автомобіля [NUMBER] станом на 19.07.2015 року складає 193750 грн. 13 коп., а станом на 06.04.2016 року становить 215043 грн. 76 коп. В судовому засіданні допитаний у якості свідка [PERSON], який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, дав наступні показання. Під час шлюбу з позивачкою ними було придбано автомобіль [NUMBER], а згідно рішення апеляційного суду за дружиною було визнано право власності на даний автомобіль на ? його частини та зобовязано його матір [PERSON] повернути автомобіль йому та його колишній дружині. Даний автомобіль постійно був у його користуванні, хоча до рішення суду був зареєстрований на його матір [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, який судом було скасовано. З колишньою дружиною була домовленість разом продати автомобіль, а гроші за нього поділити. Покупці, що приходили не давали ціну яку вони встановили, тому автомобіль не виходило продати. Взимку 2014 року на даному автомобілі він попав в ДТП та його пошкодив. Відігнав автомобіль до знайомих які займаються ремонтом, щоб порахували вартість ремонту. Після проведення підрахунку сума виявилася значною, тому ремонт не проводив. Ці ж знайомі знайшли в Івано-Франківську людей які погодилися відновити даний автомобіль. Оскільки автомобіль документально був оформлений на матір то на його прохання остання дала доручення на даний автомобіль цим людям, які його забрали. Потім йому запропонували в порядку обміну взяти старіший автомобіль взамін на пошкоджений на що він погодився і йому пригнали автомобіль марки «Фольцвален» яким він користується і на даний час, документально даний обмін він не оформлював взявши лише на нього ключі та технічний паспорт. Про те що він так вчинив зі спільним автомобілем та про обмін на інший він свою колишню дружину не повідомляв та дозволу не питав. Спірний автомобіль був постійно у його користуванні і своє право власності на ? його частини, згідно рішення суду він не реєстрував. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Одним із способів захисту права власності особи, відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, є право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння та відповідно до вимог ст. 388 ЦК України право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В ході судового розгляду, на думку суду, позивачкою не доведено факт заподіяння шкоди саме відповідачкою [PERSON] з огляду на наступне. Як вбачається з допиту свідка [PERSON] спірний автомобіль [NUMBER] фактично з його володіння не вибував, а скасований судом апеляційної інстанції договір купівлі-продажу автомобіля укладений між [PERSON] та відповідачкою у даній справі [PERSON] був намаганням [PERSON] позбавити позивачку [PERSON] права власності на її частину у спільному майні подружжя. З досліджених судом документів та показів свідка вбачається, що [PERSON] фактично не мала у користуванні даний автомобіль та не мала змоги самостійно ним розпоряджатись та продаж автомобіля не здійснювала, а за вказівкою сина надала доручення на право розпоряджатися даним автомобілем третім особам, одна з яких здійснила купівлю-продаж спірного автомобіля з покупцем [PERSON] Сторонами суду не надано доказів, які б свідчили, що саме [PERSON] відчужила даний автомобіль та отримала за нього кошти. Суд критично оцінює покази свідка [PERSON] в частині проведення обміну ушкодженого автомобіля [NUMBER] на автомобіль з пробігом марки «Фольцваген», оскільки указані обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами, а натомість у матеріалах справи є довідка рахунок про відчуження спірного автомобіля. Також суд зауважує, що позивачкою разом з [PERSON] не здійснено реєстрацію свого права власності на частку спірного автомобіля, згідно рішення апеляційного суду, що послугувало у подальшому можливістю [PERSON] повторно відчужити даний транспортний засіб позбавивши позивача її права власності на нього. Суд погоджується з доводами представників відповідачки, що автомобіль є річчю неподільною, а тому одночасно його повернути [PERSON] та позивачці [PERSON] не можливо, крім того даний автомобіль і так перебував у фактичному володінні [PERSON] Суд критично оцінює доводи представників відповідачки в частині того, що виданий Черкаським районним судом виконавчий лист на підставі якого відкрито виконавче провадження, згідно рішення Апеляційного суду Черкаської області, виданий з порушенням законодавства та суперечить рішенню суду та вважає за доцільне зазначити наступне. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», Цивільно-процесуально кодексу України, Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд видає виконавчий лист за заявою стягувача лише в частині вимог що його стосуються, оскільки [PERSON] з такою заявою до суду не звертався, а звернулась [PERSON] , тому судом і видано виконавчий лист у частині вимог, що стосувалися виключно заявника, що відповідає вимогам законодавства. За таких обставин суд вважає, що позивачка звернулася з позовними вимогами до не належного відповідача, оскільки шкода на думку суду заподіяна саме діями [PERSON] направленими на позбавлення позивачки права власності на належну їй частину спірного автомобіля, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають, як про стягнення матеріальної так і про стягнення моральної шкоди з відповідачки [PERSON] На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed