Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу, зареєстрованого 31 січня 2015 року, вони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини з відповідачем припинили, проживають окремо, відповідач перейшов проживати до своїх батьків за місцем своєї реєстрації. Малолітній син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований, виїздить на заробітки до Польщі, де отримує дохід, його середній заробіток складає більше 12000 грн. на місяць. На дитину він двічі перераховував кошти з Польщі: 10.04.2016 року - 5872,80 грн., 06.06.2016 року - 7435,84 грн., але більше платити кошти відмовляється. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 2600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на себе, як на дружину, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років і вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Під час проведення попереднього судового засідання позивачка на підтвердження своїх вимог додатково зазначила, що їхня дитина має вади здоров'я і потребує лікування, на підтвердження зазначених обставин надала медичні документи. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач під час розгляду позовні вимоги визнав частково і згодний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі на дитину - у розмірі 400 грн. щомісяця та на дружину - у розмірі 200 грн. щомісяця до досягнення сином трьох років, посилаючись на ті обставини, що на даний час він ніде не працює, шукає роботу за місцем проживання. Один раз він виїздив на заробітки в Польщу і більше їхати туди наміру не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що 31 січня 2015 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.7). [INFO] у них народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] - матір'ю (а.с.8). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що вбачається з довідки голови вуличного комітету від 2 серпня 2016 року (а.с.12). З пояснень сторін вбачається, що сторони з березня 2016 року - з часу виїзду відповідача до Польщі припинили подружні відносини. За час перебування на заробітках у Польщі відповідач надсилав позивачці кошти на утримання дитини: у квітні - 5872,80 грн., у червні - 7435,84 грн., що підтверджується виписками по банківській картці позивачки (а.с.10, 11). Відповідач на даний час проживає окремо від позивачки і дитини, домовленості між ним і позивачкою щодо утримання сина та її, як дружини, до досягнення сином трьох років немає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Згідно з частинами ч.1, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач на даний час ніде не працює, перебував на заробітках у Польщі з березня до липня 2016 року. Оскільки відповідач має мінливий дохід, то є підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має задовільний стан здоров'я, вищу освіту, інших утриманців (крім дружини та дитини) не має. При цьому суд також враховує, що прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік», з 01 травня 2016 року на одну особу становить 1399 грн., а на дитину віком до 6 років - 1228 грн., позивачка не працює і на даний час не має можливості працювати у зв'язку з необхідністю здійснювати догляд за дитиною віком до трьох років. Також враховується, що інших доходів, крім щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с.9), позивачка не має, дитина має вади здоров'я і потребує періодичного лікування (а.с.38-47), а тому стягнення аліментів є необхідним для захисту інтересів дитини та інтересів позивачки. Поряд з цим, суд враховує, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 2600 грн. щомісяця на дитину і 1000 грн. щомісяця на неї, як на дружину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст.80, 182, 184 СК України, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її, а також утримувати дружину до досягнення сином [PERSON] трьох років і з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття та аліменти на дружину в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісяця до досягнення сином трьох років. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю. Враховуючи положення ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.84, 91, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial