Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася у суд із позовом до Прутівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказала,\~що дідові\~позивача- Сокулькому П.М., який на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,63 га., яка знаходиться на території Прутівської сільської ради. 08.12.2005 р. [PERSON] помер. Належну останньому земельну ділянку успадкувала [PERSON] його дружина, бабка позивача, яка не встигла переоформити на себе право власності на вищезазначену земельну ділянку так як 09.06.2017 р. померла. Спадкоємцем [PERSON] є позивач. Однак, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку із тим, що документи на право власності на померлих не видаються, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Прутівської сільської ради, просив справу розглядати за його відсутності, про що подав до суду заяву, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження Серія І-НМ №309405, виданого на [PERSON] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-НМ № 271951, вбачається, що 11.05.1996 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження «Мурмилюк» присвоєно прізвище «Гаврилюк». З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ №017131, виданого на [PERSON], слідує, що він помер 08.12.2005 р., останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія IV-ІФ № 010827 належала земельна ділянка площею 0, 63 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Прутівської сільської ради та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 328. З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 071846, виданого на [PERSON] вбачається, що остання померла 17.01.2001 р. З свідоцтва про смерть [PERSON] І-НМ № 243815, виданого на [PERSON] слідує, що остання померла 10.06.2017 р. З довідки від 25.07.2018 р. № 741, виданої Прутівською сільською радою вбачається, що за померлим [PERSON], [INFO], який помер 08.12.2005 р. зареєстровано земельний пай, ділянка № 409 площею 0, 63 га, яка знаходиться на території Прутівської сільської ради. На день смерті [PERSON], [INFO] в господарстві в с. Прутівка були зареєстровані дружина [PERSON], 1\~933 р.н. (померла 09.06.2017 р.) онучка [PERSON], [INFO], зять-Гаврилюк Я.П., [INFO], правнук [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON], [INFO] в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], [INFO], яка померла 09.06.2017 р. Після її смерті в управління спадковим майном вступила їхня онучка [PERSON], [INFO] Заповіт від імені [PERSON], [INFO] не посвідчувався в Прутівській сільській раді. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народилася 03.01.1958 р., в с. Прутівка, Снятинського району, Івано-Франківської області. Батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 0,63 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Прутівської сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлому 08.12.2005 р. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії IV-ІФ №010827 від 01.03.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №328. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved