Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З 01.04.2019 року шлюбні відносини фактично припинені з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя. Сторони разом не проживають. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини меж ними припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя. Суд вважає, що надії на збереження сім`ї немає і при існуючих обставинах подальше збереження сім`ї недоцільне. Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір`ю - [PERSON] . Оскільки позивачка до суду не з`явилася, суд позбавлений можливості з`ясувати її думку стосовно вибору прізвища після розірвання шлюбу, що не позбавляє її можливості скористатися цим правом в подальшому. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. У відповідності зі ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки до її повноліття в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved