Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 16.03.2016 року в Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні. Так як відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, просить суд стягувати з нього в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, однак причини неявки в судове засідання суду не повідомив (а.с.13). Суд, враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 16.03.2016 року в Калуському відділі державної реєстрації актів цивільного стану (а.с.2), від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3), яка проживає разом з матірю , про що свідчить довідка ЦНАП Калуського виконавчого комітету №38893 від 01.11.2017 року (а.с.4) про склад сім»ї та знаходиться на її вихованні і утриманні. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України\~встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Матеріалами справи встановлено, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, фізично здоровий, інших утриманців не має, працює на посаді вантажника супермаркету «Варус» м. Бровари, здатен сплачувати аліменти на утримання своєї дитини . Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити. У відповідності ст.88 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved