Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] 02.08.2007 року укладено кредитний договір № 477/07, за яким останньому наданий кредит в розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00 % на рік з кінцевим терміном повернення до 01.08.2012 року для споживчих потреб. З метою забезпечення виконання кредитного договору позичальником 02.08.2007 року укладено договір поруки № 477/07 з [PERSON]. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 26.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 1\~565\~194,65 грн., з яких: 32\~547,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 834\~534,04 грн. заборгованість по кредиту, 28\~496,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 730\~660,61 грн. заборгованість за процентами. Покликаючись на викладені обставини позивач просив суд, стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] в користь позивача заборгованість в розмірі 1\~565\~194,65 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.05.2017 року проведено заміну відповідача [PERSON] на спадкоємця [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю із підстав зазначених у заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 02.08.2007 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №477/07 за яким останньому наданий кредит на споживчі потреби на суму 50 000 доларів США під 12% річних, з кінцевим терміном повернення 01.08.2012 року. 01.09.2008 року між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено додаткову угоду до кредитного договору №477/07 від 02.08.2007 року. Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди банк надає позичальнику кошти в сумі 50000 доларів США на строк з 01.08.2007 року по 01.08.2012 року зі сплатою процентів у розмірі 15% річних. Згідно з п. 4.2.1. кредитного договору, позичальник зобовязується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використовувати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором . Відповідно до п. 3.1.3 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за договором у випадку прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком понад 2 місяці. В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON] укладено договір поруки № 477/07 від 02.08.2007 року та додаткову угоду від 16.09.2009 року до договору поруки №477/07 від 02.08.2007 року, відповідно до умов якого остання поручалася перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання відповідачем усіх його зобовязань за кредитним договором та додатковими договорами до нього. Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Зі змісту ст. 533 Цивільного кодексу України вбачається, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Станом на 26.10.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 1\~565\~194,65 грн., з яких: 32\~547,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 834\~534,04 грн. заборгованість по кредиту, 28\~496,37 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 730\~660,61 грн. заборгованість за процентами. Судом встановлено, що позивачем надсилалися відповідачам письмова вимоги про повернення боргу. Під час розгляду справи судом було зясовано, що [PERSON] 24.12.2013 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №151307. Спадкоємцем першої черги є [PERSON]М, що підтверджується матеріалами спадкової справи №23/2014 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). З положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст.. 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Питання про задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовано ст.. 1281 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другої і третьої цієї статті, позбавляється права вимоги. Судом встановлено, після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи № 23/2014 року, що відкрита приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідач є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці, дочки [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини, про що подали відповідні заяви.. Враховуючи наведене, відповідач як спадкоємець після смерті [PERSON], що прийняла спадщину, згідно вимог закону зобовязана відшкодувати позивачу суму боргу в межах вартості спадкового майна. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 1\~565\~194,65 грн. та судові витрати по справі в сумі 23477,91 грн. На підставі наведеного ст.ст.3, 8, 10, 14, 15, 30, 60, 61, 62, 88, 213, 214, 218, 215, 224, 225, 226 ЦПК України,

Outcome: approved