Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом, у якому вказує, що згідно умов кредитного договору № 11385106000 від 06.06.2008 року укладеного між банком АК ІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] останній отримав у банку кредитні кошти у розмірі 21267,39 доларів США на строк з 19.08.2008 року до 19.08.2015 року. Крім того, між банком АК ІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] , де відповідач [PERSON] є поручителем, для виконання позичальником зобовязань, був укладений договір поруки №224314 від 19.08.2008 року, згідно якого відповідачі зобовязані перед позивачем відповідати за виконання зобовязань по кредитному договору солідарно. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2011 року банком АК ІБ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, чим набув права Нового кредитору. Відповідно до вищевикладеного АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору та договору поруки. Відповідач порушив умови кредитного договору, а саме відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30.07.2015 року має заборгованість в еквіваленті національної валюти у розмірі 928293,11 грн. з урахуванням відсотків. З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість 928293,11 грн. та судовій збір на користь держави. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.76 ЦПК України, в позовній заяві вказав, що наполягає на позовних вимогах, не заперечує проти заочного рішення суду, просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.. Відповідачі в судове засідання не зявилися - 11.03.2016 року, 30.03.2016 року. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від них не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідачі повідомлені належним чином повторне не зявилися в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно кредитного договору № 11385106000 від 06.06.2008 року, укладеного між банком АК ІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] останній отримав у банку кредитні кошти у розмірі 21267,39 доларів США на строк з 19.08.2008 року до 19.08.2015 року та йому розясненні умови погашення кредиту і наданий графік погашення кредиту. Згідно договору поруки №224314 від 19.08.2008 року укладеного між банком АК ІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON], де відповідач [PERSON] є поручителем, останнім розяснені умови договору. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2011 року банк АК ІБ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, чим набув права Нового кредитору. Договір зареєстрований за №3749 від 08.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно розрахунку заборгованості за кредитом борг відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 30.07.2015 року в еквіваленті становить 928293,11 грн. з розшифровкою суми заборгованості: тіло кредитом 446138,84 грн., заборгованість за відсотками 482154,27 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст.. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищевикладене, за наведених обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач, як уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, звільнений від сплати судового збору. Таким чином, відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає, що на користь держави з відповідачів необхідно стягнути судовій збір.

Outcome: approved