Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона зіслалася на те, що 30.10.1999 року уклала шлюб з відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.10.1999 року було зроблено актовий запис № 12. Спочатку відносини між сторонами були добрими, але згодом в сім'ї почали виникати часті непорозуміння, розходження поглядів на сімейні цінності, відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, почуття почали згасати. Сторони намагалися зберегти відносини, але як виявилося, це є неможливим. Не зважаючи на зусилля позивачки, зберегти сім'ю не вийшло. З 2016 року конфлікти виникали майже щодня з різних підстав. Сторони стали зовсім чужими людьми та вирішили розірвати шлюб. На сьогодні не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету, разом не проживають з 2016 року. Перебування в даному шлюбі, суперечить інтересам позивачки яка має намір створити нову сім'ю. Під час перебування у шлюбі з відповідачем спільних дітей не було. Примирення з відповідачем є неможливим. В зв`язку з чим, позивачка просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності представника позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] частково відмовляється від позовних вимог в частині стягнення судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. з відповідача на користь позивачки, решту позовних вимог підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.10.1999 року, шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). \~ \~ Судом\~було встановлено,\~що на\~теперішній час\~подружні відносини\~між сторонами\~припинені,\~подальше сумісне\~життя і\~збереження сім`ї\~стало неможливим.\~Позивачка наполягає\~на розірванні\~шлюбу,відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, оскільки позивачкою подано заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. з відповідача, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved