Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила зняти арешт накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 1994 року на квартиру [ADDRESS]. В обгрунтування вимог посилалася на те, що в провадженні Суворовського районного суду перебувала цивільна справа за її позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З метою забезпечення позову, 21.07.1994 року судом було накладено арешт на зазначену квартиру. За наслідками розгляду справи було ухвалено рішення яке набрало законної сили та відпали обставини які викликали необхідність забезпечення позову. Ухвалою суду від 14.05.2014 року забезпечення позову були скасовані. При зверненні до державного реєстратора зясувалося, що дата постановлення ухвали, згідно до якої було накладено арешт, зазначена 18.07.1994 рік, але така ухвала у справі відсутня, арешт було накладено ухвалою суду від 21.07.1994 року. Зазначене унеможливлює реалізувати її права, як користувача майна та здійснити приватизацію квартири. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач про місце та час проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника не повідомляв. Рішення ухвалено за відсутності сторін. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON], до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З метою забезпечення позову, ухвалою суду від 21.07.1994 року було накладено арешт на квартиру№ 167 в будинку № 29 по вулиці Паустовського в місті Одесі. За наслідками розгляду справи було ухвалено рішення яке набрало законної сили та відпали обставини які викликали необхідність забезпечення позову. Ухвалою суду від 14.05.2014 року, за заявою [PERSON], забезпечення позову було скасовано та знято арешт накладений ухвалою суду від 21.07.1994 року. При зверненні до державного реєстратора зясувалося, що дата постановлення ухвали, згідно до якої Першою одеською державною нотаріальною конторою було внесені данні до державного реєстру прав та їх обтяжень, зазначена 18.07.1994 рік, але така ухвала у цивільній справі відсутня, оскільки арешт було накладено ухвалою суду від 21.07.1994 року. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved