Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину та коштів на її утримання. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення 3-хлітнього віку. Сторони проживають окремо, з 02 грудня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сімя розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, а також коштів на її утримання в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Крім того, просить стягнути понесені нею витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволенні позову наполягала, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між ними припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її бажанням належить залишити без змін. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст. 84 СК України дружина, з якої проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. У відповідності зі ст. 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, до її повноліття в розмірі 1/4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини із всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 551,20 грн., понесені позивачкою підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивачки. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial