overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 20.04.1974 р. Іллінецькою сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №5, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Неповнолітніх дітей у них немає. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 21.02.2009 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №50, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Дітей від шлюбу у подружжя немає, проте розірвати шлюб у відділі ДРАЦС відповідач не бажає. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 21.08.2009 р. Відділом ДРАЦС РС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №79, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від цього шлюбу дітей у них немає. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 26.04.2014 р. Відділом ДРАЦС РС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №22, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] [INFO], яка проживає із матір'ю. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати, дочку просила залишити проживати із нею. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, спору між батьками про місце проживання дитини немає, суд вважає, що дочку [PERSON] слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, враховуючи, що позивачка не вкзала, яке прізвище їй присвоїти після розірвання шлюбу, суд вважає, що позивачці слід залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 26.10.2006 р. Завальською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №8, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] [INFO]. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 27.06.2014 р. Відділом ДРАЦС РС Снятинського РУЮ в Івано-Франківській області, актовий запис №45, від цього у них є двоє син [PERSON] [INFO]. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися. 27.06.2014 р. відповідач покинув сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати, сина просила залишити проживати із нею, оскільки він проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності, та вказала, що згідна на заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що діти постійно проживають біля матері та знаходяться на її утриманні, вважає, що сина [PERSON] [INFO] слід залишити проживати із матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 28.10.1995 р. Стецівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №24, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від цього шлюбу у них є двоє дітей [PERSON] [INFO], який на даний час є повнолітнім та [PERSON] [INFO], яка проживає із матір'ю. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати, дочку залишити проживати із нею та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що неповнолітня дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, спору між батьками про місце проживання дитини немає, суд вважає, що неповнолітню дочку [PERSON] слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 30.09.2006 р. виконкомом Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №15, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Від цього шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], який за спільною угодою батьків проживає із матір'ю. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, спору між батьками про місце проживання дитини немає, суд вважає, що сина [PERSON] слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] (до шлюбу Василик) [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 28.07.2005 р. Виконавчим комітетом Будилівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №6, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від цього шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], який проживає із матірю. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не бажає, а тому просить суд цей шлюб розірвати, сина просить залишити проживати із нею та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Лазаренко». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у його відсутності. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, спору між батьками про місце проживання дитини немає, суд вважає, що сина [PERSON] слід залишити проживати із матірю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що позивачці слід залишити прізвище «Лазаренко». На підставі наведеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved