Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатним. Більше аліменти відповідач нікому не сплачує і стягнення по виконавчім листам з нього не провадяться. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, до досягнення сином вісімнадцятирічного віку. В судове засідання, позивачка не зявилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання. Про час і місце судового засідання його було повідомлено телефонограмою, телефонограма міститься в матеріалах справи /а.с.22/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливим розглядати справу у відсутність відповідача та, отримавши згоду позивача, ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], 26 лютого 1978 р.н, та [PERSON], [INFO], перебували у зареєстрованому шлюбі, про що 17 липня 2009 року зроблено актовий запис № 113 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 168395) /а.с. 6/ Рішенням, яке набрало законної сили, Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області, від 17 грудня 2010 року, про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 9). Сторони фактично проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не повязані. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 296645 від 29 жовтня 2009 року, зроблено актовий запис № 28 виконкомом Очеретинської селищної ради Ясинуватського району Донецької області (а.с. 7); \~Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Очеретинської селищної ради, № 2310 від 26 липня 2017 року, [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [INFO], дійсно має сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю за вищевказаною адресою та знаходиться на її утримані (а.с.11); Відповідно до довідки про доходи, виданої Ясинуватською районною державною адміністрацією, від 12 липня 2017 року, № 76, [PERSON] справді працює у Відділі освіти ЯДРА, форма працевлаштування основне, займає посаду бухгалтер відділу освіти ЯДРА. Загальна сума доходів за період з січня 2017 року по червень 2017 року без урахування аліментів становить Двадцять чотири тисячі сімсот двадцять три грн. 20 коп.(а.с.10). Позивачка вказала, що відповідач є працездатним, інших аліментних зобовязань у відповідача немає, стягнення по виконавчим листам з нього не провадяться. Однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка уточнила позовні вимоги, вказавши, що враховуючи внесення змін до законодавчих актів України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України відносно посилення захисту прав дитини на належне забезпечення шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, було внесено зміни до Сімейного Кодексу України, відносно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вищенаведеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки його заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, до досягнення сином вісімнадцятирічного віку. Згідно\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок\~\~батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обовязок утримувати її до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, є працездатним, суд дійшов до висновку, що аліменти слід стягнути\~\~з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (03.08.2017р.) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved