Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач КП «Центр організації дорожнього руху» звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2017 року близько 18 год. 00 хв. по вул. Бальзака, 4 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем Рено д\\н [NUMBER], не врахувала дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та здійснила наїзд на світлофор. У результаті ДТП та пошкодження майна, яке перебуває на утриманні КП «Центр організації дорожнього руху» відповідачкою було завдано матеріальний збиток в розмірі 11 928, 60 грн. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року [PERSON] визнано винною у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль Рено д\\н [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс серії АК № 4748576. Позивач звернувся до Страхової компанії про відшкодування матеріальної шкоди та виплати страхового відшкодування. На підставі розрахунку страхового відшкодування Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 8 481, 00 грн. Враховуючи те, що відповідачка добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3 447, 60 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600, 00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04.01.2017 року близько 18 год. 00 хв. по вул. Бальзака, 4 у м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем Рено д\\н [NUMBER], не врахувала дорожньої обстановки на слизькій ділянці дороги, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та здійснила наїзд на світлофор. В результаті ДТП було пошкоджено майно, яке перебуває на утриманні Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху», чим завдано матеріальну шкоду в розмірі 11 928, 60 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2017 року, актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017 року. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що підтверджується Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року, якою визнано [PERSON] винною у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль Рено д\\н [NUMBER] був застрахований в ПрАТ «СК «Європейський страховий альянс» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс серії АК № 4748576. Позивач звернувся до Страхової компанії про відшкодування матеріальної шкоди та виплати страхового відшкодування. На підставі страхового акту № 23/17, Страхова компанія виплатила на рахунок КП «Київдорсервіс» (правонаступником якого є КП «Центр організації дорожнього руху») страхове відшкодування в розмірі 8 481, 00 грн., що підтверджується довідкою від 03.10.2017 року № 053/04-9/3854. Законом України «Про автомобільні дороги» встановлений обов'язок органів місцевого самоврядування утримувати автомобільні дороги в належному стані. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст є, зокрема, технічні засоби організації дорожнього руху. Статтею 16 вказаного вище Закону встановлено, що вулиці і дороги міст знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, отже, технічні засоби організації дорожнього руху, також перебувають в комунальній власності міста. Згідно з п. 3.4.3 та п. 3.4.9 Статуту КП «Центр організації дорожнього руху» предметом діяльності Підприємства є, зокрема, утримання технічних засобів регулювання дорожнього руху, встановлення, заміна та забезпечення експлуатаційного стану світлофорних об'єктів, дорожніх знаків, інших засобів регулювання дорожнього руху. Пунктом 5 розпорядження КМДА від 21.03.2005 №398 «Про впорядкування розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вулично-шляховій мережі м. Києва» позивача визначено балансоутримувачем технічних засобів регулювання дорожнім рухом. Отже, враховуючи вищевикладене, технічні засоби регулювання дорожнього руху м. Києва є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та знаходяться на балансі КП «Центр організації дорожнього руху». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що автомобілем Рено д\\н [NUMBER], керувала [PERSON], яка згідно постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то саме вона з урахуванням вимог діючого законодавства зобов'язана відшкодувати невідшкодовану шкоду, а тому суд вважає, що різниця між сумою страхового відшкодування та розміром шкоди на суму 3 447, 60 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь Підприємства. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved