Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно по 2000,00грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Крім того, позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1773. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1773. Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Крім того, судом встановлено, що дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дитину, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини щомісячно по 2000грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,8грн., та на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі\~ст.ст.110-112,180,181,182,191\~СК України,\~

Outcome: approved