Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про\~ захист спадкових прав. В позовній заяві вона вказала, що 06.03.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Позивачем та відповідачами (дітьми покійного) прийнято спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк. До складу спадщини входить: житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: вул. Пилипа Орлика №69а, смт. Покровське, Дніпропетровська обл.; житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: вул. Пилипа Орлика №69, смт. Покровське, Дніпропетровська обл.; земельна ділянка площею 0,1359 га за кадастровим номером 1224255100:04:001:0376 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Пилипа Орлика №69, смт. Покровське Дніпропетровська обл.; земельна частка (пай) площею 4,766 га, кадастровий номер 1224280500:02:001:0066, що знаходиться на землях Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області. Проте оформити спадкові права на спадщину після померлого [PERSON] позивач та відповідачі не мають можливості за відсутності правовстановлюючих документів Державних актів на право приватної власності на землю та свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Зазначені документи були відсутні серед речей покійного та напевно були втрачені за життя спадкодавця. 20.12.2016 року Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій, а саме відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] Окрім того житлові будинки за адресою вул. Пилипа Орлика №69 та №69А), земельна ділянка площею 0,1359 га. за кадастровим номером 1224255100:04:001:0376 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вул. Пилипа Орлика №69 смт. Покровське, Дніпропетровської області були набуті спадкодавцем та позивачем за час їх шлюбу та належать позивачу на праві спільної сумісної власності, саме тому позивач вважає, що ? частина зазначеного майна належить їй. Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності представника позивача, представника відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідача -[PERSON]\~, які надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та відповідачка - [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечують. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №554591 [PERSON] помер 06.03.2014 року. (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-КИ №266307 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.06.1978 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Розглянувши свідоцтво про шлюб, суд приходить до висновку, що свідоцтво є підтвердженням того, що позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.03.2009 року видно, що [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1359 гектарів для будівництва та обслуговування житлового будинку в межах згідно з планом, яка розташована: смт. Покровське Дніпропетровська обл., вул. Карла Лібкнехта, буд. №69. (а.с.9-10). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, видно, що спадкоємцем зазначеного майна у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла 16.03.2012 року, є [PERSON]. Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з: земельної ділянки, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області площею 4,766 га., та яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку IV-ДП№049154, виданого 18.10.2000 року Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області. (а.с. 11) Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 10.03.2009 року [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок А-1 загальною площею 59,1 кв.м., житловою площею 12.9 кв.м, з господарчими будівлями: Б-1 сарай, В-1 вбиральня, Г-1 літній душ, П-1 погріб, №1,2 огорожа, що розташований за адресою: смт. Покровське, Дніпропетровської області, вул. Карла Лібкнехта буд. №69. (а.с.12). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок №69, вулиця Карла Лібкнехта, селище Покровське, власником житлового будинку є [PERSON] (а.с.13-15). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок №69а, вулиця Пилипа Орлика, селище Покровське, власником житлового будинку є [PERSON] (а.с.16-18). Згідно копії свідоцтва про право власності від 23.04.1999 року, житловий будинок в смт. Покровське по вул. К.Лібкнехта за №69а дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності. (а.с. 19). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2016 року, виданої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після померлого 06.04.2014 року [PERSON] у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів. (а.с.20). У зв'язку з тим, що [PERSON] за життя втратив правовстановлюючі документи на майно приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Оскільки позивач є спадкоємцем, проте відсутні оригінали документів на ім'я померлого [PERSON], суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на майно. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved