Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта-Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 19.07.2007 року між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №003-16019-190707 за яким банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до договору банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Згідно з договором банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до кредитного договору, відповідачка зобов'язувалась щомісячно здійснювати погашення суми заборгованості, однак, вона порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка складає станом на 09.04.2014 року в сумі 7543,06 гривні. Добровільно відповідачкою сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 7543,06 гривні, а також відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в позові прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагувала, проігнорувавши виклик до суду, а тому суд вважає її такою, що повідомлена належним чином. 29.07.2014 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 19.07.2007 року між Банком та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №003-16019-190707, за яким банк відкрив відповідачці картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до договору банк відкрив Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Згідно з договором банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка не виконала в повному обсязі умов договору, через що виникла заборгованість і станом на 09.04.2014 року сума заборгованості складає 7543,06 грн., з яких: тіло кредиту - 4039,87 грн., прострочене тіло кредиту - 0,00 грн., заборгованість за відсотками - 1751,85 грн., заборгованість за комісіями - 1751,34 грн. Добровільно відповідачкою сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень (а.с.1). Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved