Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON], від якого у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2011 року шлюб між подружжям розірвано, а дітей залишено проживати з батьком. Однак, з травня 2017 року діти проживають разом з нею, оскільки відповідач зловживає алкоголем, не займається їх вихованням, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не надає необхідного матеріального утримання навіть за умови, що вона щомісячно оплачує йому аліменти на їх утримання. Вважає за неможливе визначення проживання дітей з батьком, оскільки останній не може надати дітям належний догляд та виховання. Окрім того, зазначає, що у неї є всі необхідні умови для проживання дітей та їх належного розвитку. Просить позов задовольнити та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із нею. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши, що діти завжди були під його наглядом та незважаючи на відсутність стабільного доходу, намагався забезпечити їх всім необхідним., однак не завжди вистачало на це грошей. Також просить взяти до уваги, що позивачка на протязі ряду попередніх років ухилялася від виховання дітей і на даний час не вважає, що вона зможе приділяти їм достатньо уваги для належного виховного впливу. В той же час розуміє, що діти уже в такому віці, що самі здатні самостійно вирішувати де і з ким їм проживати і він на це вплинути не може. Представник третьої особи пояснила, що після спілкування з дітьми та сторонами та проведення обстеження місця проживання позивачки, де на даний час уже рік проживають неповнолітні діти, комісія Коломийської міської ради прийшла до висновку про доцільність їх проживання з матір»ю.. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши подані докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається із дослідженого, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2011 року шлюб між сторонами розірвано, а неповнолітніх дітей залишено проживати з батьком, який протягом всього часу проживання дітей із ним, чинить перешкоди матері в спілкуванні з дітьми, перешкоджає відвідувати та брати участь в їх вихованні, що зазначенл у висновку Коломийського міського голови, який являється головою комісії з питань захисту прав дитини. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 20 ЗУ «Про охорону дитинства» з метою сприяння соціальному, духовному, моральному благополуччю, всебічному здоровому розвитку дитини держава забезпечує їй безкоштовний доступ до національних духовних та історичних цінностей, досягнень світової культури шляхом надання можливості користування бібліотечними фондами, виставковими залами, музеями тощо. З цією метою створюється мережа спеціальних дитячих закладів культури, закладів позашкільної освіти, діяльність яких спрямовується на сприяння розвитку індивідуальної та колективної творчості дітей. Розробка навчальних програм, що застосовуються в навчальних закладах, повинна базуватися на найкращих здобутках людства у сфері культури, засадах моралі та добра, національних духовних традиціях. Судом встановлено, що [PERSON] неналежно займається вихованням неповнолітніх дітей, не піклається про їх фізичний та духовний розвиток, не може забезпечити належні умови проживання та утримання, а кошти, які виплачуються йому державою на утримання дітей, використовуає не за призначенням. Крім того, зловживає алкоголем, в зв»язку з чим, [PERSON] неодноразово зверталась до Коломийського відділу поліції із відповідними заявами. Працівниками поліції з відповідачем проводилась профілактично-роз»яснювальна бесіда з метою недопущення подібних дій в майбутньому, винесено офіційне попередження та зібрано матеріали для притягнення його до адмінстративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КупАП за неналежне виконання батьківських обов»язків. Через вказані обставини, діти з травня 2017 рокі проживають з матір»ю. Із акту обстеження умов проживання, складеного 12 березня 2018 року комісією служби в справах дітей Коломийської міської ради, вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають спільно з матір»ю у двох кімнатній квартирі по вул. Богуна, 36/51 в м. Коломиї Івано-Франківської області,де мають окрему кімнату і їм створені всі умови для проживання та виховання. Також вказано, що діти проживають з матір»ю через те, що батько зловживає алкоголем та не здійснює за ними належного догляду. Висновком про визначення місця проживання дітей, затвердженим рішенням виконкому Коломийської міської ради № 39 від 27 лютого 2018 року встановлено доцільність визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] із матір»ю, [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що відповідач не може забезпечити дітям утримання, належний догляд та виховання, оскільки зловживає алкоголем, не має належних умов для проживання дітей та стабільного доходу та що діти, яким на даний час уже більше сімнадцяти та п»ятнаддцяти років, добровільно покинули жиле приміщення батька і переселилися до матері. Виходячи із цього слід визначити місце проживання дітей разом з матір»ю, де вони і проживають останній рік. На підставі наведеного та ст.ст. 19, 161, 181, 273 СК України, ст.ст. 20 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved