Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивачка через представника адвоката Полудень Є.О. звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить: - скасувати право комунальної власності Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (її правонаступника) на земельну ділянку площею 5,3705 га, кадастровий номер 3522884300:02:000:0273 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,3705 га, кадастровий номер 3522884300:02:000:0273 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ); -скасувати право комунальної власності Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (її правонаступника) на земельну ділянку площею 5,4817 га, кадастровий номер 3522884300:02:000:0274 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,4817 га, кадастровий номер 3522884300:02:000:0274 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ). В позовній заяві представник позивачки зазначив, що [INFO] в селищі Компаніївка Кіровоградської області помер [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в с. Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області. Після його смерті спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , яка проживала разом з ним у спільному домоволодінні, користувалася належним йому майном, проте [INFO] померла в селі Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області. Після її смерті залишилася донька - [PERSON] [INFO] , яка на той час проживала з сім`єю в місті Кіровограді. Після смерті батьків користувалася речами, які їм належали, навідувалася до домоволодіння в селі Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області, проте [INFO] померла, належним чином не оформивши спадщину після власних батьків. На момент смерті [PERSON] , в неї залишилася неповнолітня дочка - [PERSON] [INFO] , яка проживала в місті Кіровоград. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026230 від 28.03.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3522884300:02:000:0273. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №026231 від 28.03.2002 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3522884300:02:000:0274. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2006 року було задоволено заяви Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою, в результаті чого було визнано відумерлою спадщину [PERSON] та [PERSON] на користь Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. На підставі вище вказаних судових рішень було видано Державні акти на право приватної власності на землю, зокрема акт серії ЯК №926750 від 30.11.2012 року на земельну ділянку площею 5,37 га кад.номер 3522884300:02:000:0273 та державний акт серії ЯК №943801 від 30.11.2012 року на земельну ділянку площею 5,48 га кадастровий номер 3522884300:02:000:0274, згідно яких власником земельних ділянок є Першотравенська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області. Тобто, при вирішення питання щодо визнання спадщини відумерлою, було не повністю з`ясовано обставини щодо наявності спадкоємців, тим більш, що на момент смерті [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після чоловіка [PERSON] , та на момент смерті їх доньки [PERSON] , яка не встигла оформити спадщину після матері, була неповнолітня спадкоємиця - [PERSON] [INFO] . Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку. З огляду на той факт, що на момент смерті [PERSON] онучці було майже 13 років, а на момент смерті матері [PERSON] , дочці було повних 15 років, є підстави вважати, що [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила. Також слід зазначити, що [PERSON] та [PERSON] проживали весь час разом, зокрема з 1989 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а після 28.09.1999 року тимчасово проживали, але були не зареєстровані в селі Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області, в домоволодінні, що належало [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] [INFO] , позивач проживала в [ADDRESS] , відвідувала помешкання, яке належало дідові та бабі. Таким чином є підстави вважати, що позивач прийняла спадщину, але не оформила належним чином право власності. З метою оформлення спадщини, [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Узлової-Айзіме С.Ю., надавши всі необхідні документи, проте нотаріус надала позивачу відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме №328/02-31 від 30.07.2019 року та №327/02-31 від 30.07.2019 року. Вказані відмови нотаріуса вмотивовані тим, що станом на момент звернення спадкоємиці до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, стало відомо, що право власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали її бабі [PERSON] , належать Першотравенській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області, а тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, тому позивач змушена звернутися до суду. На виконання вимог п.2 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи. Ухвалою судді від 07.10.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, десять днів з дня отримання позивачем ухвали. 23.10.2019 року представником позивача виконано вимоги ухвали про залишення позову без руху від 07.10.2019 року та 23.10.2019 року відкрито провадження по справі і призначено підготовче судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але її представник надав до суду заяву від 13.11.2019 року про розгляд справи без їх участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти задоволення позову не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлені слідуючи факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з рішень Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2006 року судом встановлено, що згідно актового запису про смерть № 7 від [INFO] [PERSON] померла [INFO] в с. Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області та актового запису про смерть № 13 від 31.10.1996 року [PERSON] помер [INFO] в селищі Компаніївка Кіровоградської області. (а.с. 16-17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00021576170 від 30.11.2018 [PERSON] приходиться донькою [PERSON] та [PERSON] . (а.с.11). З Витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00021576097 від 30.11.2018 року встановлено, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с. 12). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2000 року встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . (а.с.13) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.03.2005 року позивачка приходиться донькою померлої спадкодавиці [PERSON] . (а.с. 10). Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-3» від 07.02.2019 року встановлено, що позивачка була зареєстрована за адресою [ADDRESS] зі своєю матір`ю [PERSON] з 1989 по 28.09.1999 роки. (а.с.15). Рішеннями Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2006 року визнано відумерлою спадщину [PERSON] і [PERSON] та передано у власність територіальної громади села Першотравенка Компаніївського району Кіровоградської області земельні ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] , площею 5,48 га та площею 5,37 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. (а.с. 16-17). Довідкою № 01.01-12/2618/2, виданої Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та державними актами на право приватної власності на землю встановлено, що [PERSON] та [PERSON] взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) на підставі рішення сесії Першотравенської сільської ради від 17.10.2001 року № 98 було видано державні акти на право приватної власності на землю серія 11-КР № 026230 та серії 11-КР № 026231 від 28.03.2002 року. (а.с.19, 21-22). Згідно довідки № 07-05/52 від 17.10.2018 року, державних актів на право власності на земельну ділянку серії № ЯК № 943801, серії ЯК № 926750 від 13.12.2012 року та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1216533 № 1217807 від 14.03.2013 року, Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0003431312019 від 12.07.2019 року та № НВ-0003431322019 з встановлено, що Першотравенська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області отримала право власності на земельні ділянки кадастрові номери 3522884300:02:000:0273 та 3522884300:02:000:0274 відповідно до рішення суду та яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.20, 23, 24, 29-30, 3-40). Згідно уточнень розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2019 року вартість земельної ділянки площею 5,3705 га становить 162992,69 грн. та площею 5,4817 га становить 162707,28 грн. (а.с.56-57). Як вбачається з договорів оренди землі, витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 1593896 від 25.03.2013 року та № 1611877 від 26.03.2013 року та актів про передачу та прийом земельної ділянки в натурі Першотравенська сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області в особі голови села Томила Анатолія Григоровича передала в оренду СФГ «Берегиня» земельну ділянку загальною площею 5,4817 га та площею 5,3705 га (а.с. 25-28, 31-34) Як визначено у ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Крім того, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ч. 1 п. г ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки № 151 від 22.03.2019 року, виданої виконкомом Компаніївської селищної ради № 2 Компаніївського району Кіровоградської області [PERSON] фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] . (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Як вбачається з паспорту серії [NUMBER] від 20.02.2010 року на момент смерті [PERSON] позивачці було майже 13 років, а на момент смерті матері позивачки їй було повних 15 років та [PERSON] проживали весь час разом, зокрема з 1989 року по [INFO] рік за адресою [ADDRESS] , а після 28.09.1999 року тимчасово проживали , але не були зареєстровані в с. Володимирівка Компаніївського району Кіровоградської області, в домоволодінні, що належало [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . (а.с. 14-15, 18). Таким чином є підстави вважати, що позивач прийняла спадщину, але не оформила належним чином право власності. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (надалі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] та [PERSON] померла, [INFO] , тобто, спадщина відкрилась до [INFO] , тому до застосування підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на час смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1,2 ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері та бабусі і дідуся, що означає наявність в неї права на отримання спадкового майна, та само по собі виключає можливість визнання цієї спадщини відумерлою. Згідно ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерла до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. З аналізу діючого законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у звязку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений. Як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину. Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для предявлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у ч. 2 ст. 1280 ЦК. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України встановлено спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Стаття 1261 ЦКУ передбачає - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за №283/8882. Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. Постановою Компаніївської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 30.07.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] , оскільки видача свідоцтва про право власності проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. З поданих заявником документів вбачаються наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами. (а.с.44) Суд не встановив інших спадкоємців та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку і виявили бажання прийняти спадщину. Отже, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, представник відповідача Компаніївська селищна рада Кіровоградської області, не заперечували проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом площею 5,3705 га та 5,4817 га, а тому позов грунтується на законі та підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок позивача.

Outcome: approved