Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 14 листопада 2004 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований в селі Глинівці Андрушівського району Житомирської області. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їх спільне з відповідачем життя не склалося, на даний час вони подружні стосунки не підтримують, між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра. Також в поданій позовній заяві позивачка вказала, що між нею та відповідачем наявні суперечки, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому просить їх шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження вбачається, що 14 листопада 2004 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований в селі Глинівці Андрушівського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2 (а.с.7). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.8-9). Згідно довідки виданої Червоненською селищною радою Андрушівського району Житомирської області від 30.09.2019 №345 вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] належать: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с.10). На даний час сторони по справі подружні стосунки не підтримують, шлюб носить формальний характер. Cпір щодо визначення місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу, залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON] .

Outcome: approved