overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають взареєстрованому шлюбі від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Криничанського районного суду шлюб між сторонами було розірвано, діти мешкають з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. Відповідач згідно заяви просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 02 жовтня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 15, і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина зареєстрована та проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 2466 від 16 червня 2015 року, виданою Криничанською селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідач з моменту припинення сімейних стосунків матеріальну допомоги не надає. Батьки несуть рівні аліментні обов'язки щодо утримання дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, з цього випливає, що виплачувані одним з батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатись на утримання дитини. Оскільки, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Обов'язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім'я, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї, утримувати її, матеріальної допомоги на утримання дитині надає не систематично, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 21 лютого 2015 народження та\~[PERSON],\~[INFO]. Cторони проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дітей добровільно не надає, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд встановив, що сторони з 08 жовтня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та\~[PERSON],\~[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5, 6), в яких батьком дітей записаний відповідач, який зобов`язаний їм надавати допомогу. Сторони проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1\~ст. 183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. Ураховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей повинен піклуватися про них,\~\~утримувати їх, однак, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - [PERSON], [INFO].. Cторони з проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 2011 року сторони перебували у цивільному шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого виконавчим комітетом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, \~серії І-КИ №492454, актовий запис № 06, і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, згідно довідки виданою виконавчим комітетом Катеринопільської сільської ради Криничанського району № 349 від 26 жовтня 2016 року. Відповідач з моменту припинення сімейних стосунків матеріальну допомоги не надає. Батьки несуть рівні аліментні обовязки щодо утримання дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, з цього випливає, що виплачувані одним з батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатись на утримання дитини. Оскільки, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї,\~\~утримувати її, однак, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Cторони з березня 2015 року проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання сповіщений. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 22 березня 2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого виконавчим комітетом Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, серії [NUMBER] актовий запис № 5 і зобов`язаний йому надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, згідно довідки виданою виконавчим комітетом Гуляйпільської сільської ради Криничанського району № 686 від 01 серпня 2016 року. Відповідач з моменту припинення сімейних стосунків матеріальну допомоги не надає. Батьки несуть рівні аліментні обов'язки щодо утримання дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, з цього випливає, що виплачувані одним із батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатись на утримання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Обов'язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім'я, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї, утримувати її, однак, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувють у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Cторони з серпня 2016 року проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Відповідач згідно заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 29 серпня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №583143, виданого 02 березня 2016 року виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №03, і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, що зазначено в довідці № 1383/02-15 від 27 жовтня 2016 року, виданою виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області(а.с.7). Відповідач з моменту припинення сімейних стосунків матеріальну допомоги не надає. Батьки несуть рівні аліментні обовязки щодо утримання дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, з цього випливає, що виплачувані одним з батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатись на утримання дитини. Оскільки, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї,\~\~утримувати її, однак, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебують у зареєстрованому шлюбі від якого мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Cторони з березня 2014 року проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з тих підстав, що з 15 листопада 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком неповнолітніх: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження: серії 1-КИ № 240320, виданим 09 жовтня 2009 року виконкомом Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9; [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-КИ № 351401, виданого 23 вересня 2011 року, виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9, і зобов`язаний їм надавати допомогу. Відповідач з моменту припинення сімейних стосунків матеріальну допомоги не надає. Батьки несуть рівні аліментні обовязки щодо утримання дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, з цього випливає, що виплачувані одним з батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатись на утримання дитини. Оскільки, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її права на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї,\~\~утримувати її, матеріальної допомоги на утримання дитині надає не систематично, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. Відповідно до ст.ст. 79 та 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. У травні 2013 року вона надала дозвіл своєму співмешканцю - відповідачу [PERSON] на реєстрацію у своєму будинку. Відповідач після цього почав вести себе грубо: перешкоджати позивачці вільно проживати в своєму будинку; без її згоди оформляти кредитні договори, а потім вимагати кошти на їх погашення. Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів та після чергової сварки та виклику правоохоронних органів в серпні 2013 року, відповідач поїхав у невідомому напрямку і до даного часу не з'являвся в будинку позивачки та місце проживання його не відоме, у зв'язку з чим вона просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні її житловою площею за вищезгаданою адресою, шляхом зняття відповідача з реєстрації. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Третя особа - Криничанський РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки підтверджений наступними доказами: позивачка [PERSON] на праві приватної власності володіє будинком [ADDRESS]. Право власності на вищевказаний будинок підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2009 року № 22261636. Судом встановлено, що у 2013 році позивачка надала дозвіл співмешканцю - відповідачу [PERSON] зареєструватися у своєму будинку, що підтверджується довідкою Української сільської ради, згідно якої позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: [PERSON], 1961 року народження - співмешканець. Відповідно до ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивачка має право вимагати через суд усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, що належить їй на праві власності. Судом встановлено, що відповідач, вже більше року за місцем реєстрації не мешкає, його фактичне місце проживання - не відоме, тому, доводи позивачки суд вважає законними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що їх з відповідачем подружнє життя виявилось невдалим, через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя вони втратили почуття любові один до одного, однією сім'єю вони не проживають з лютого 2014 року, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що у матеріалах справи мається відповідна розписка, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2012року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з лютого 2014 року не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки шлюб фактично носить формальний характер, зберегти його неможливо, суд не вживає заходів для примирення сторін. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін та їх малолітньої дитини, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що їх з відповідачем подружнє життя не склалось через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Відповідач зловживає спиртними напоями. У добровільному порядку розірвати шлюб у органах РАЦСу він відмовляється, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2002року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], а.с.3). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони більше трьох місяців не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Однією із засад шлюбу є його добровільність, він ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Отже збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно ухвали суду від 30 січня 2015 року сторонам було надано строк для примирення до 01 квітня 2015 року. Протягом зазначеного терміну сторони не примирились. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше збереження шлюбу неможливе, з врахуванням інтересів сторін, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved