Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області. Від цього шлюбу у сторін по справі є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач є працездатною особою, працює, однак точне місце його поботи позивачці невідоме. Він добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не несе витрат на оздоровлення та розвиток здібностей дитини. Щодо майнового стану платника аліментів позивачці невідомо про наявність у нього будь-якого рухомого та нерухомого майна. Позивачка на даний час не працює та немає у власності будь-якого рухомого та нерухомого майна. Враховуючи викладене позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка і її представник не зявилися, представник позивачки направила заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 і ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзіву чи клопотань на адресу суду не направляв. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.04.2015 року (а.с. 7-11, 14). [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] \~та [PERSON] (а.с. 12). З копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 27.09.2016 року (а.с. 13) вбачається, що шлюб між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~який зареєстрований 25.04.2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 54, - розірвано. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 грудня 2020 року становить 1 921 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 84, 91 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», Конвенцію про права дитини, позов необхідно задовільнити. Таким чином,\~даючи оцінку\~встановленим обставинам\~та доказам\~в їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~щоз відповідача на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти у розмірі ј частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved