Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів та зобов'язання виплатити кошти за договором банківського вкладу. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року, що набрало законної сили, встановлено факт, що з 19.04.2012 року позивачка [PERSON] та [PERSON], який помер 21.05.2013 року, проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, по дату смерті останнього. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його неповнолітній син [PERSON], [INFO], та мати [PERSON]. Вказані особи та позивачка [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулись до відповідної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Спадкодавцем [PERSON] заповіт не складався, що підтверджується даними спадкової справи, наданої Горностаївською державною нотаріальною конторою ГУЮ у Херсонській області. За життя спадкодавцем [PERSON], як фізичною особою, 14.02.2013 року було укладено з ПАТ «Кредобанк» договір №2630/110/625738, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26354013194584 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625739, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26353014194584 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625916 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26359018194584 грошові кошти в розмірі 62604 грн. на термін 18 місяців по 15.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; №2630/110/625744 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26351016194584 грошові кошти в розмірі 200000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625740 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26352015194584 грошові кошти в розмірі 50000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/109/625734 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26355012194584 грошові кошти в розмірі 50000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних. Позивачка зазначила, що згідно з даними довідки ПАТ «Кредобанк» від 13.04.2016 року № 198-14876/16 депозитний рахунок №2620999194584 із коштами у сумі 802226,92 грн. утворився за рахунок коштів розміщених по депозитним договорам: 2630/109625740, 2630/109/625734, 2630/109/625748, 2630/110/625744, 2630/110625739, 2630/110/625738 від 14.08.2013 року, № 2630/110/625916 від 15.02.2013 року. Також за своє життя спадкодавцем [PERSON], як фізичною особою, були укладені з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» договори про банківські вклади про відкриття строкових депозитів: №2630/40/100757 від 04.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 3200,00 євро на строк 181 день, процентна ставка на вклад була встановлена 10,513% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 3200,00 євро; №2630/40/100806 від 04.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 50000 грн. на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 25% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 85000 грн.; №2630/40/103935 від 23.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 6000 доларів США на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 9% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 6000 доларів США; №2630/40/103933 від 23.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 5000 грн. на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 24,2%, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 55000,00 грн. в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» відділення №40; договір про надання в оренду індивідуального сейфу №521 від 12.03.2013 року, який був укладений з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» відділення №40. Оскільки позивачка проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не перебуваючи з ним у шлюбі, починаючи з 19.04.2012 року по день його смерті, тому вважала, що всі депозитні вклади та грошові кошти на карткових і поточних рахунках, поповнених з часу їх спільного проживання, є обєктом спільної сумісної власності чоловіка та жінки, на який вони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження, та на відсотки, нараховані на спільні кошти. Також позивачка вважає обєктом спільної сумісної власності і кошти, які знаходяться в банківському сейфі, згідно із договором про надання в оренду індивідуального сейфу №521 від 12.03.2013 року, який був укладений [PERSON] з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» відділення №40, тому [PERSON] просила суд визнати грошові кошти, що знаходяться в [PERSON] акціонерному Товаристві «Кредобанк» на рахунках: №2620801194584 1318,14 гривень, №2625301194584 7960,44 гривень, №26301000194584 2573,00 долара США, №26389000104584 352,53 долара США (нараховані відсотки по вищезазначеному вкладному рахунку №26301000194584), №2625301194584 299,49 доларів США, №2620999194584 802 226,92 гривень - об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], який помер 21.05.2013 року; визнати за нею, право власності на грошові кошти на рахунку №2620801194584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк» у сумі 659,07 гривень; на рахунку №2625301194584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк» у сумі 3980,22 гривень; на рахунку №26301000194584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк» у сумі 1286,50 доларів США, на нараховані відсотки по вкладному рахунку №26301000194584 у сумі 352,53 долари США; на рахунку №26389000104584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк» у сумі 176,27 доларів США; на рахунку №2625301194584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк» у сумі 149,75 доларів США, на рахунку №2620999194584 в [PERSON] акціонерному товаристві «Кредобанк», у сумі 401 113,46 гривень; визнати грошові кошти за договорами банківських вкладів станом на 21.05.2013 року, а саме: №2630/40/100757 від 04.01.2013 року в євро, залишок на якому, без нарахованих відсотків, складає 3200,00 євро в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; № 2630/40/100806 від 04 січня 2013 року в національній валюті, залишок на якому, без нарахованих відсотків, складає 85000,00 гривень в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; № 2630/40/103935 від 23.01.2013 року в доларах США, залишок на якому, без нарахованих відсотків, складає 6000,00 доларів США в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» відділення №40; №2630/40/103933 від 23.01.2013 року в національній валюті, залишок на якому, без нарахованих відсотків, складає 55000,00 гривень в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» відділення № 40; грошові кошти, що знаходяться в індивідуальному сейфі за договором про надання в оренду індивідуального сейфу №521 від 12.03.2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» відділення №40, - об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], який помер 21.05.2013 року; визнати за нею, право власності на грошові кошти в розмірі: 1600,00 євро за банківським вкладом №2630/40/100757 від 04.01.2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; 42500,00 гривень за банківським вкладом №2630/40/100806 від 04 січня 2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; 3000,00 доларів США за банківським вкладом №2630/40/103935 від 23.01.2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; 27500,00 гривень за банківським вкладом №2630/40/103933 від 23.01.2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк»; на 1/2 частину усіх грошових коштів, що знаходяться в індивідуальному сейфі за договором про надання в оренду індивідуального сейфу № 521 від 12 березня 2013 року в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк». Позивачка та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві від 18.05.2016 року. Представник [PERSON] акціонерного товариства «Кредобанк» в судове засідання, не зявився, про час, день і місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. У поданих запереченнях зазначив, що станом на 12.04.2016 року залишки коштів на рахунках, відкритих на імя [PERSON], становлять: рахунок №2620801194584 1318,14 гривень; №2620902194584 - 0,32 грн.; №2625301194584 7960,44 гривень, №26301000194584 2573,00 долара США (депозит із терміном дії до 30.09.2016 року); №26389000104584 352,53 долара США (нараховані відсотки по вищезазначеному вкладному рахунку №26301000194584), №2625301194584 299,49 доларів США, №2620999194584 802 226,92 гривень) що були розміщені по депозитним договором, строк яких закінчився: 2630/109625740, 2630/109/625734, 2630/109/625748, 2630/110/625777, 2630/110625739, 2630/110/625738 від 14.02.2013 року, 2630/110/625916 від 15.02.2013 року. Представники відповідачів [PERSON] акціонерного товариства відділення №1 у м. Херсоні Центральної філії ПАТ «Кредобанк», [PERSON] акціонерного товариства Херсонське відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не зявились, по час, день та місце судового засідання повідомлені належним чином. Згідно листа ПАТ «Кредобанк» від 07.02.2014 року №18.00-2815/14 та доданого положення про Херсонське відділення Центральної філії [PERSON] акціонерного товариства «Кредобанк», зазначено, Херсонське відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» та підпорядковане відділення №1 у місті Херсоні є структурними одиницями Банку, не є юридичними особами, здійснюють свою діяльність від імені ПАТ «Кредобанк». Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Міський комерційний банк» [PERSON] проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову через недоведеність сумісного здобування спірних коштів позивачкою [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що спірні грошові кошти не є обєктом спільної сумісної власності позивачки та спадкодавця [PERSON] як чоловіка та жінки, що проживають однією сімєю, а тому не можуть бути сумісно нажитим майном. Стороною позивача не доведено походження коштів, як зароблених під час проживання однією сімєю [PERSON] із позивачкою. Кошти, що знаходяться на депозитних рахунках, зароблені особисто спадкодавцем [PERSON], а тому позовні вимоги позивачки щодо визнання на них права власності, як на частину сумісного нажитого майна, є безпідставними. Законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, оскільки позивачкою [PERSON] не доведено факт спільного здобування спірних коштів під час сумісного проживання із спадкодавцем [PERSON], вважала дані кошти особистою власністю померлого [PERSON], а тому просила суд в позовних вимогах відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, в судове засідання не зявився, по час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року, яке набрало законної сили, встановлено факт, що з 19 квітня 2012 року позивачка [PERSON] та [PERSON], який помер 21.05.2013 року, проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, по дату смерті останнього. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], [INFO], та мати [PERSON]. Вказані особи та позивачка [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернулись до відповідної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Спадкодавцем [PERSON] заповіт не складався, що підтверджується матеріалами спадкової справи після його смерті, якої знаходиться в матеріалах даної цивільної справи. За життя спадкодавцем [PERSON], як фізичною особою, 14.02.2013 року було укладено з ПАТ «Кредобанк» договір №2630/110/625738, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26354013194584 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625739 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26353014194584 грошові кошти в розмірі 50000,00 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625916 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26359018194584 грошові кошти в розмірі 62604 грн. на термін 18 місяців по 15.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625744 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26351016194584 грошові кошти в розмірі 200000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/110/625740 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26352015194584 грошові кошти в розмірі 50000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних; договір №2630/109/625734 відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] на депозитний рахунок №26355012194584 грошові кошти в розмірі 50000 грн. на термін 18 місяців по 14.08.2014 року, процентна ставка на вклад була встановлена 19% річних. Згідно з даними довідки ПАТ «Кредобанк» від 13.04.2016 року №198-14876/16 депозитний рахунок №2620999194584 із коштами у сумі 802226,92 грн. утворився за рахунок коштів, розміщених за депозитними договорами: 2630/109625740, 2630/109/625734, 2630/109/625748, 2630/110/625744, 2630/110625739, 2630/110/625738 від 14.08.2013 року, № 2630/110/625916 від 15.02.2013 року. Також [PERSON], як фізичною особою, були укладені з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» договори про банківські вклади про відкриття строкових депозитів: №2630/40/100757 від 04.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 3200,00 євро на строк 181 день, процентна ставка на вклад була встановлена 10,513% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 3200,00 євро; №2630/40/100806 від 04.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 50000 грн. на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 25% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 85000 грн.; №2630/40/103935 від 23.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 6000 доларів США на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 9% річних, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 6000 доларів США; №2630/40/103933 від 23.01.2013 року, відповідно до якого банк прийняв у [PERSON] 5000 грн. на строк 385 днів, процентна ставка на вклад була встановлена 24,2%, залишок на якому без нарахованих відсотків складає 55000,00 грн. в [PERSON] акціонерному товаристві «Міський комерційний банк» відділення №40; договір про надання в оренду індивідуального сейфу №521 від 12.03.2013 року, який був укладений з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» відділення №40. Нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України встановлена презумпція виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі. Згідно з вимогами ч.1 ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1228 ЦК України, про спадкування права на вклад у банку (фінансовій установі), право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. П.п. 20-30 Постанови Пленуму 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК ( 2947-14 ), що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст.368 ЦК України) відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними)- ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги встановлений судовим рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року факт проживання спадкодавця та позивачки однією сімєю без реєстрації шлюбу тривалий період часу, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання спірних грошових вкладів спільною сумісною власністю спадкодавця та позивачки, враховуючи наступне. Так, докази відповідачів, що відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, про формування грошових вкладів за договорами №2630/110/625738, №26354013194584, №2630/110/625739 №26353014194584; №2630/110/625916 №26359018194584 №2630/110/625744 №2630/110/625740 №26352015194584; №2630/109/625734 №26355012194584 із ПАТ «Кредобанк», а також договори із [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» про банківські вклади №2630/40/100757, №2630/40/100806, № 2630/40/103935, № 2630/40/103933, договір про надання в оренду індивідуального сейфу №521 від 12.03.2013 року, який був укладений з [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» відділення №40, за рахунок особистих накопичень спадкодавця [PERSON] (у період до 19 квітня 2012 року), суду не надані. Суд звертає увагу, що вищезазначені договори про розміщення депозитних вкладів у ПАТ «Кредобанком» від 14.02.2013 року було укладено [PERSON] через 1 рік і два місяці від початку проживання з позивачкою однією сімєю, а договори із [PERSON] акціонерним товариством «Міський комерційний банк» - майже через рік і три місяці. Судом встановлено, що з 2008 року та до часу смерті [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець за видом діяльності - прокат побутових виробів і предметів особистого вжитку, надання в оренду нерухомого майна, будівельних машин і устаткування. Також встановлено, що позивачка має тривалий трудовий стаж, зокрема, з 2009 року вона працювала на посаді керуючого Олімпійським відділенням ВАТ «КБ «Хрещатик», заступником головного бухгалтера TOB ЗПП «Зерно Таврії», начальником відділення ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», касиром сільради; її зарплата складала 1500,0 - 2000,0 грн. на місяць; викладене стверджується копією трудової книжки позивачки, довідкою про її доходи. З 2008 року [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; у 2009 році її дохід від підприємницької діяльності склав 371 961,00 грн., у 2010 430 284,00 грн, у 2011 році 462 217,00 грн., що підтверджується податковими звітами. Згідно з довідками ФОП [PERSON], у 2012 - 2013 роках [PERSON] займалась розведенням тварин та птахів з подальшою реалізацією та їй належали корови - 5 і 6 голів, свині - 36 і 38 голів, кози - 15 та 17 голів, качки - 40 та 50 штук, кури - 10 штук. Виходячи з викладеного, презумпції права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, враховуючи недоведеність стверджень відповідачів щодо формування спірних грошових коштів, розміщених у ПАТ «Кредобанк», ПАТ «Міський комерційний банк», відділенням №40 ПАТ [PERSON] акціонерного товариства «Міський комерційний банк», за рахунок особистих накопичень спадкодавця у період до 19.04.2012 року; враховуючи доведеність факту набуття спірних грошових коштів за час проживання позивачки і спадкодавця однією сімєю без реєстрації шлюбу, а також доведеність факту, що джерелом набуття спірних грошових сум є спільні сумісні кошти вказаних осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання вищевказаних грошових коштів об'єктом права спільної сумісної власності позивачки [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 01.07.2015 року по справі № 6-612цс15, а саме відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України. За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, що знайшло своє підтвердження в ході даного судового розгляду. Враховуючи викладене, згідно з положеннями ч.1 ст.70 CK України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину спірних грошових коштів. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає стягнути на користь позивачки [PERSON] з [PERSON] акціонерного товариства «Кредобанк», [PERSON] акціонерного товариства «Міський комерційний банк» з [PERSON] [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 860,25 грн., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial