Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 28 квітня 2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яке складається із земельної ділянки площею 7,18 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 455679. Позивачка є спадкоємицею за законом на вищезазначене майно . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачка не може у звязку з тим, що оригінал державного акту втрачений та в державному акті допущена описка у написанні імені власника, в звязку з цим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка позовні вимоги підтримала, надала заяву про слухання справи у її відсутність . Представник відповідача позов визнав в повному обсязі, про що надав до суду клопотання, просили справу слухати у їх відсутність. Суд, забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному зясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами та дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, ст. 11 ЦПК України, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено , що 28 квітня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини є с.Козлове Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області № 736 від 26.11.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яке складається із земельної ділянки площею 7,18 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності. Позивачка є донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб, долученими до матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Дослідивши копії матеріалів спадкової справи судом вбачається, що заповіт [PERSON]І за життя не складав. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже позивачка по справі є спадкоємицею першої черги за законом. Матеріалами спадкової справи встановлено, що спадкоємицею першої черги за законом є також дружина померлого [PERSON], яка від своєї частки у спадщині відмовилась на користь [PERSON]. Однак, вирішити питання оформлення спадкового майна позивачка не може з наступних підстав. При перевірці наявності необхідних для вчинення нотаріальних дій документів нотаріусом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Державний акт на право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку був втрачений та відновити його не можливо. З часу запровадження з 01 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень повноваження щодо реєстрації прав, видачі документів, що посвідчують ці права, в тому числі дублікатів у разі їх втрати, покладено на територіальні органи Міністерства юстиції України. Зокрема видача дубліката документу можлива у разі, якщо оригінал документу був виданий відповідним субєктом після 01.01.2013 року. Тому позивачці рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, про що надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У випадку, коли перехід права власності від спадкодавця до спадкоємців не може бути оформлено в нотаріальному порядку, зокрема у звязку з тим, що спадкодавець за життя не завершив процедуру оформлення права власності на землю, спадкоємець може вимагати визнання права власності на землю в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В якості забезпечення доказів в ході судового розгляду судом було задоволено клопотання позивачки про витребування для огляду в судовому засіданні в якості доказу другий примірник Державного акту на право власності на землю на [PERSON]. Відділом Держгеокадастру надано на адресу суду другий примірник Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 455679 на імя [PERSON], який підтверджує право власності померлого на земельну ділянку площею 7,18 га на території Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області в межах згідно з планом. Дослідивши зазначений документ судом вбачається, що Державний акт на право власності на землю виданий на імя [PERSON]. Позивачка в своїх позовних вимогах просила суд встановити факт належності даного правовстановлюючого документу спадкодавцю, оскільки при його видачі була допущена описка у написанні імені власника , а саме «Генадій» замість вірного «Геннадій» та виправити зазначену помилку в досудовому порядку не можливо. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Outcome: approved