Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання ідеальних часток у праві власності на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності: матері позивачки [PERSON], померлої 02.10.1997р., батьку позивачки - [PERSON], померлому 17.12.2014р., позивачці [PERSON] та її дочці - Данової /[PERSON]/ А.М., на підставі свідоцтва про право власності на житло №1737 від 01.04.1994р., виданого Ленінською райрадою м.Запоріжжя Запорізької області. У звязку з тим, що мати та батько позивачки померли, відкрилася спадщина на їх частки квартири. Позивачка, проживаючи в цій квартирі, фактично прийняла спадок після смерті батьків, після чого, 22.04.2015р. вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після їх смерті. Однак, позивачка отримала постанову від 29.09.2015р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, т.я. вищезазначена квартира не пройшла реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі ні в ТОВ ЗМБТІ, ні в реєстраційній службі. Крім того, для визнання часток спадкового майна, позивачці слід визнати ідеальні частки в праві власності на житло, що належать її батькам, а саме, що всів 4-м власникам [ADDRESS], належить по 1/4 частці в праві власності на квартиру. Оскільки, 3-я особа по справі дочка позивачки Данова /[PERSON]/ А.М. не є спадкоємицею після смерті діда та бабусі, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 2/4 частки квартири, що належали її батькам, в порядку спадкування за законом. Крім того, позивачка посилається на невідповідність перекладу їх прізвища в документах, а саме: прізвище померлої матері було вказане [PERSON], тоді як, у всіх інших членів родини: позивачки, її батька та дочки, в документах зазначене прізвище [PERSON], а також, в свідоцтві про народження позивачки та в свідоцтві про право власності на житло №1737 від 01.04.1994р., імя по батькові батька зазначене Степанович, а в свідоцтві про його смерть імя по батькові зазначене Стефанович. Ці невідповідності в документах, також, стали підставою для відмови позивачці у проведенні нотаріальних дій. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 23.02.2016р., підтримала позовні вимоги позивачки та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], який є рідним братом позивачки, проти позову не заперечує, пояснивши суду, що дійсно, їх з позивачкою батьки померли, однак, на частки в праві власності на вищевказану квартиру, які належали батькам, відповідач не претендує, тому і не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадку. 3-я особа по справі - Данова /[PERSON]/ А.М., якій на праві власності у вищевказаній квартирі належить 1/4 частка, проти позову рідної матері не заперечує, згодна на визнання за нею права власності на 2/4 частки в спадковому майні, після смерті бабусі та дідуся. Заслухавши позивачку, її представника, відповідача та 3-ю особу по справі та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: на підставі свідоцтва про право власності на житло №1737 від 01.04.1994р., виданого Ленінською райрадою м.Запоріжжя Запорізької області, квартира [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності: матері позивачки [PERSON], померлої 02.10.1997р., батьку позивачки - [PERSON], померлому 17.12.2014р., позивачці [PERSON] та її дочці - Данової /[PERSON]/ А.М. /а.с.16/. В судовому засіданні встановлено, що вищезазначена квартира не пройшла реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі ні в ТОВ ЗМБТІ, ні в реєстраційній службі, і досі в технічному паспорті на квартиру власником зазначена міська рада /а.с.17-20/. У звязку із смертю батьків позивачки, відкрилася спадщина на їх частки квартири. Як пояснила позивачка у судовому засіданні, вона, продовжуючи проживати в цій квартирі, фактично прийняла спадок після смерті батьків, тому, 22.04.2015р. вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після їх смерті. Однак, позивачка отримала постанову від 29.09.2015р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, т.я. вищезазначена квартира не пройшла реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі /а.с.9-10/. Крім того, позивачка посилається на невідповідність перекладу їх прізвища в документах, а саме: прізвище померлої матері в свідоцтві про її смерть було вказане [PERSON] /а.с.12/, тоді як, у всіх інших членів родини: позивачки, її батька, брата та дочки, в документах зазначене прізвище [PERSON] /а.с.7-8,34-36/, а також, в свідоцтві про народження позивачки /а.с.15/ та в свідоцтві про право власності на житло №1737 від 01.04.1994р. /а.с.16/, імя по батькові батька зазначене Степанович, а в свідоцтві про його смерть імя по батькові зазначене Стефанович /а.с.13/. А також, не були визначені частки спадкового майна, тому, позивачка просить суд визнати ідеальні частки в праві власності на житло, а саме, що всів 4-м власникам [ADDRESS], належить по 1/4 частці в праві власності на квартиру. Тобто, спадковим майном є 2/4 частки квартири, що належать батьку та мати позивачки. Оскільки, 3-я особа по справі дочка позивачки Данова /[PERSON]/ А.М. не є спадкоємицею після смерті діда та бабусі, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 2/4 частки квартири, що належали її батькам. Відповідно до вимог ст. 256 ч.1 п.6 та ч.2 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і з приводу належності правовстановлюючого документу, в якому прізвище, імя та по батькові не збігаються з даними, зазначеними в свідоцтві про народження, в паспорті особи, свідоцтві про смерть, та в іншому правовстановлюючому документі. Крім того, в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає що розбіжності в написанні прізвища членів родини позивачки та імя по батькові її батька, є наслідком неточного перекладу з російської мови на українську, тому, доводи позивачки суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.356 і 357 ЦК України, співвласники та спадкоємці мають право через суд вимагати визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. У зв'язку з тим, що квартира належить 4-м співвласникам, ідеальні частки кожного з них складають - по 1/4 частині квартири. Тобто, спадковим майном після смерті [PERSON] - є ? частка вищевказаної квартири, та після смерті [PERSON] ? частка квартири, а саме спадковим майном після смерті батьків позивачки є 2/4 частки квартири, тобто ? частка квартири [ADDRESS]. Згідно до ст.1261, 1268 ЦК України, позивачка, яка є єдиною спадкоємицею після смерті батьків, має право на спадщину за законом після їх смерті, т.я. вона, постійно проживала із спадкодавцями її батьками за однією адресою та на час відкриття спадщини після їх смерті, фактично прийняла спадок. Проти чого не заперечував в судовому засіданні відповідач по справі рідний брат позивачки [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків для отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, позивачка отримала постанову від 29.09.2015р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, т.я. вищезазначена квартира не пройшла реєстрацію права власності у відповідному реєстраційному органі та через невідповідність зазначення прізвища та імя по батькові померлих батьків /а.с.9-10/. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved