Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент Банк» звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №AN3LCC9FPG0033, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджує, що відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 140010,09 грн., з яких 23589,16 грн. заборгованість за кредитом, 21,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15000,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 94255,89 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'янь за договором, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 6643,34 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Окрім того у судовому засіданні призначеному на 19.12.2013 року о 10 год. 15 хв. представник позивача пояснив, що не заперечує проти зменшення пені до суми заборгованості. Відповідач в судове засідання не з'явився, зважаючи на те, що він був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надав, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2011 року між ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № AN3LCC9FPG0033, що складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 50000,00 грн. на строк 36 місяців, на споживчі цілі, зі сплатою 0,01% відсотків в місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 500,00 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1000,00 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії у встановлені строки. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 21.11.2013 року. Свої зобов'язання за договором відповідач не виконав, через що у нього виникло 23589,16 грн. заборгованості за кредитом, 21.70 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 15000,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до положень п. 5.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п. 3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу. Нормами п. 5.3. умов надання кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. З наведеного вище випливає висновок про те, що кредитним договором передбачено одночасне стягнення двох видів неустойки за прострочення виконання одного і того ж грошового зобов'язання за кредитним договором, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У відповідності із ст. 549 ч. 2, 3 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), застосовується позовна давність строком 1 рік. Разом з тим, з врахуванням того, що розмір пені у сумі 94255,89 грн. нарахований за період, що перевищує однорічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості по пені, беручи до уваги думку представника позивача про можливість зменшення розміру пені за невиконання грошових зобов'язань, суд вважає, що таку слід нарахувати за період з 14.10.2012 року по 14.10.2013 року. Таким чином, з відповідача слід стягнути неустойку у виді пені за прострочення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором, обліковану у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості за договором в сумі 91569,36 грн. З наведеного вище випливає висновок про те, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 130180,22 грн., з яких 23589,16 грн. заборгованість за кредитом, 21,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 15000,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 91569,36 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'янь за договором. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial