Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики та відшкодуванням збитків посилаюсь на наступне. 09.11.2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 80 000 гривень, які він зобов`язався повернути до 31.01.2018 року, що підтверджується борговою розпискою. Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув. З урахуванням викладеного просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за договором позики, яка станом на 07.11.2019 року складається з основного боргу у розмірі 80 000 грн, інфляційних втрат у розмірі 9 360 грн та 3% річних у розмірі 4 241,09 грн. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином, причини неявки суду не відомі, будь-яких пояснень по суті справи суду не надала. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого відповідачу було надано у позику грошові кошти у розмірі 80 000 гривень, які він зобов`язався повернути до 31.01.2018 року. На підтвердження укладання договору позики відповідачем була надана розписка від 09.11.2017 року про отримання ним від позивачки суми позики, яка зазначена вище. З моменту укладання договору до дня звернення до суду відповідачем коштів не повернуто. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно розрахунку наданого позивачем та перевіреного судом вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики станом на 07.11.2019 року складається з основної суми боргу у розмірі 80 000 грн, інфляційних втрат у розмірі 9 360 грн та 3% річних у розмірі 4 241,09 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати у розмірі 936,01 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved