Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка просить суд скасувати наказ № 109 від 22.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]» та стягнути з ДНЗ «Зірочка» на її користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та витрати з надання правової допомоги адвокатом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона, працює на 0,5 ставки вихователем ДНЗ «Зірочка» з 10.04.2006 р. та методистом на 0,75 ставки з 01.12.2006 р. Наказом завідуючої ДНЗ «Зірочка» № 109 від 22.07. 2014 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення р.2 п.7 та р. З п 11 посадової інструкції вихователя та р. З п.5 посадової інструкції методиста на основі висновків службової перевірки від 22.07.2014 року. Наказ № 109 від 22.07.2014 року вважає незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів завідувачки ДНЗ «Зірочка» [PERSON], оскільки не вчиняла жодних дисциплінарних проступків та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі обов'язки, визначені посадовими інструкціями. Підставою для оголошення їй догани стало звернення [PERSON] про те, що нібито вона образила її сина [PERSON], назвавши його бомжем та ображала його родину. Вважає, що дисциплінарне стягнення до неї застосоване за відсутності правових підстав, оскільки не ображала ні згаданого вихованця, ні його родину. Вона жодного разу не мала конфліктів ні з дітьми, ні з їхніми батьками . Крім того, притягуючи її до дисциплінарної відповідальності, відповідач не вказав в наказі дату вчинення дисциплінарного проступку, якщо такий мав місце та в якості кого в цей час вона працювала ( вихователем чи методистом), а також доказів на підтвердження нанесення нею образ вихованцю [PERSON] та його родині. Вважає, що керівництво закладу належним чином не з»ясувало чи мав місце факт нанесення образ згаданому вихованцю кимось із вихователів, а якщо так - то коли він відбувся і хто наніс йому образи. Не є переконливим доказом на підтвердження факту вчинення нею дисциплінарного проступку по відношенню до вихованця [PERSON] і висновки службової перевірки від 21.07.2014 року, оскільки відповідач в наказі посилається на висновки службової перевірки, які датовані 22.07.2014 року. Дані висновки носять формальний, односторонній характер, а отже об'єктивно така перевірка не проводилася. З висновків службової перевірки від 21.07.2014 року вбачається, що вони містять загальні фрази, ґрунтуються на письмовому зверненні [PERSON], яке передане комісії завідуючою закладу. У висновках не вказано, коли мав місце факт нанесення нею образ вихованцю та його родині, якщо такий був. Не вказані прізвища матері та бабусі вихованця та коли з ними проводилися бесіди членами чи головою комісії. У висновках службової перевірки неправильно вказана група, в якій виховувався [PERSON]. Він був вихованцем групи «Барвінок», а вказана група «Дзвіночок». Наведені вище обставини свідчать про те, що оголошення їй догани є безпідставним, не відповідає вимогам трудового законодавства, у зв'язку з чим наказ №109 від 22.07.2014 року підлягає скасуванню як незаконний, оскільки не має по справі жодних доказів, які б вказували на сам проступок та день його вчинення. Вказала, що порушення її прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях її незаконного звільнення з боку адміністрації ДНЗ «Зірочка». Завідувачка принижує її гідність перед педагогами на методичних зборах, перед батьками на батьківських зборах, повідомляючи про те, що вона ображає дітей, умисно згадуючи про випадок із [PERSON], не маючи на це жодних підстав. Пояснила, що останнім часом перебуває під психологічним тиском завідувачки [PERSON], що в свою чергу негативно впливає на її самопочуття, настрій та стан здоров»я. В зв»язку з наведеним, перебувала на лікарняному протягом місяця з 23 липня 2014 року, що підтверджується листком непрацездатності, доданим до справи відповідачем. Вважає, що відповідач повинен їй відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала зіславшись на вищевикладені обставини . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачку було прийнято на посаду вихователя в ДНЗ «Зірочка» на 0,5 ставки з 10.04.2006 року на підставі наказу № 23 від 10.04.2006 року та ознайомлено з посадовою інструкцією вихователя дошкільного закладу.Згідно наказу №109-а від 01.12.2006 року вихователю [PERSON] дозволено працювати вихователем-методистом на 0,75 ставки та ознайомлено з посадовою інструкцією вихователя- методиста дошкільного закладу. Наказом №109 від 22.07.2014 року [PERSON] оголошено догану за порушення р.2 п.7, р.З п.11 посадової інструкції вихователя, р.З п.5 посадової Інструкції вихователя-методиста на підставі висновків комісії службової перевірки . Порушення трудової дисципліни позивачки полягало в тому, що на робочому місці, працюючи з групою вихованців, назвала [PERSON] бомжем і заборонила іншим дітям з ним гратись.Ці обставини стали відомі матері та бабусі дитини, оскільки хлопчик відмовлявся іти в садок, бо там працює вихователь [PERSON], в зв'язку з чим його мати [PERSON] звернулася до завідуючої цього закладу про прийняття відповідних мір до вихователя за образу сина та приниження гідності її родини. З метою встановлення дійсних обставин, про які заявила [PERSON], наказом №14 від 11.07.2014 року була створена комісія для проведення службової перевірки, по результатах якої надано висновок, що мало місце порушення вихователем [PERSON] посадової інструкції вихователя та вихователя-методиста, а тому повинна бути притягнута до дисциплінарної відповідальності. Комісія взяла до уваги зроблені висновки психолога [PERSON] по результатах її спілкування з дитиною [PERSON], який розповів їй, що вихователь [PERSON] в присутності дітей групи назвала його бомжем і заборонила дітям з ним бавитися. Психолог зазначила, що після такої образи дитина отримала психологічну травму, категорично відмовляється, відвідувати садок. 22.07.2014 року вихователю [PERSON] було надано для ознайомлення висновок комісії по результатах проведеної службової перевірки, від чого вона відмовилась, про що було складено відповідний акт про відмову від ознайомлення з висновками комісії, а з наступного дня - 23.07.2014 року [PERSON] пішла на лікарняний, уникаючи можливого притягнення до дисциплінарної відповідальності і ознайомлення з наказом, та вийшла на роботу аж 28.08.2014 року. За таких обставин, коли було проявлено нетерпимість вихователя [PERSON], як порушника виховних функцій, педагогічної етики, спокою та доброзичливості між дорослими та дітьми, позивачці правомірно оголошено догану з дотриманням порядку застосування дисциплінарних стягнень у відповідності до положень ст.ст.148-149 КЗпП України, а тому в даному позові просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи із наступних підстав. За змістом ст. 147 КЗпП України підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліня. Порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов»язків. Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу №23 від 10.04.2006 року прийнята вихователем на 0.5 ставки, а наказом 109-а від 01.12.2006 року дозволено працювати вихователем-методистом на 0,75 ставки в ДНЗ «Зіроча». Коло її трудових відносин визначено посадовими інструкціями вихователя дошкільного закладу та вихавателя-методиста дошільного закладу. Відповідно до цих обов»язків виховитель та вихователь-методист дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, створює атмосферу спокою, довіри доброзичливого ставлення між дорослими та дітьми, дотримується педагогічної етики, поважає гідність дитини. Згідно наказу № 109 від 22.07.2014 року вихователю ДНЗ «Зірочка» [PERSON] оголошена догана за порушення р.2 п.7, р.3 п.11 посадової інструкції вихователя та р.3.п.5-посадової інструкції вихователя-методиста .Підставою притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності послужило звернення мами вихованця дитини [PERSON], в зв»язку приниженням її сина та образами в сторону її родини вихователем. Матеріалами справи встановлено, що 04.07.2014 року [PERSON] подано звернення на ім»я завідувачки ДНЗ «Зірочка» [PERSON] з приводу неправомірної поведінки вихователя [PERSON], яка образила її сина, назвавши бомжем, та намовляла інших дітей з ним не гратись, що принижує честь та гідність її родини, а ще більше дитини. В ході проведеної службової перевірки по факту порушення трудової дисципліни вихователем, вихователем-методистом [PERSON] 21.07.2014 року складений висновок, з даних якого встановлено, що факт вчинення неправомірної поведінки підтверджується розповідями мами і баби вихованця [PERSON], висновками психолога [PERSON] та свідченнями завідуючої ДНЗ «Зірочка» [PERSON] Про те, що позивачка відмовилася надати пояснення щодо звернення матері [PERSON] та ознайомлюватись і підписуватись під висновками комісії про проведення службової перевірки від 21.07.2014 року свідчать складені акти від 17.07.2014 року та від 22.07.2014 року. Разом з актами представник відповідача надав пояснювальну записку вихователя [PERSON] від 15.07.2014 року,з якої вбачається , що жодного конфлікту в її групі, зокрема з вихованцем [PERSON] та його родиною, не існує, так як і немає підтверджень того, в чому її звинувачують. Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Аналізуючи дану норму слід врахувати, що згадана стаття предбачає обчислення місячного строку для застосування стягнення з дня виявлення проступку, що означає не тільки виявлення факту, але і встановлення працівника, який порушив трудові обов»язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв»язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. Даючи оцінку здобутим в судовому засіданні доказам ,суд вважає, що притягуючи [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, відповідач в наказі не вказав дати вчинення дисциплінарного проступку, якщо такий мав місце, в якості кого в той час працювала [PERSON], вихователем чи методистом та докази на підтвердження нанесення позивачкою образ [PERSON] та його родині. На думку представника відповідача доказом на підтвердження факту вчинення позивачкою дисциплінарного проступку по відношенню до вихованця [PERSON] є висновки службової перевірки від 21.07.2014 року. Однак даний доказ являється суперечливим,оскільки в наказі завідувачка ДНЗ «Зірочка» [PERSON] посилається на висновки службової перевірки, датовані 22.07.2014 року. Крім цього, згадані висновки грунтуються на письмовому зверненні [PERSON], в якому не вказано прізвише особи, що з її слів образила її сина, не зазначено коли мав місце факт нанесення образ [PERSON] вихованця [PERSON] та коли з [PERSON] та її мамою проводились бесіди членами чи головою комісії та звернення не зареєстроване у відповідача. Суперечливим у висновках службової перевірки є і те, що [PERSON] був вихованцем групи «Дзвіночок», так як в судовому засіданні з»ясувалося, що останній відвідував групу «Барвінок». Окрім того з долученого представником відповідача протоколу засідання комісії службової перевірки від 23.12.2014 року вбачається, що слово «Дзвіночок» у висновках службової перевірки слід вважати опискою, натомість вказали, що [PERSON] 01.07.2014 року працювала у групі «Барвінок» і здійснила порушення трудової дисципліни, назвавши дитину бомжем, хоча попередньо даний факт датувався 04.07.2014 роком.Також даний факт зазначається у графіку роботи вихователів за липень 2014 року. Пояснення свідків допитаних судом по клопотанню представника відповідача та самого представника відповідача в судовому засіданні суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, та не узгоджуються з поясненнями представника відповідача. Так, свідок [PERSON] та її мати [PERSON], допитані в судовому засіданні, не могли вказати дату нанесення образ вихованцю [PERSON], дату написання заяви, хоч суду надана копія звернення від 04.07.2014 року, а не заява. [PERSON] пояснила суду, що заяву на адресу завідувачки ДНЗ «Зірочка» вона писала вдома, [PERSON] дала їй папір для написання заяви. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що вона не може ствердити, чи було сказано [PERSON] дитині, що вона «бомж» і що вона не виясняла, коли вихователь ображала [PERSON]. А також пояснила, що [PERSON] не писала звернення в її кабінеті. Проте допитана в якості свідка член комісії службової перевірки [PERSON] вказала суду, що [PERSON] писала заяву в кабінеті завідувачки, де, крім неї, були присутні сама завідувачка [PERSON] та [PERSON] Під час службової перевірки розмовляли з мамою та бабусею вихованця. Прізвище бабусі не пам»ятає, проте спочатку бесіду вела з бабою, а через день-з мамою, [PERSON], вона прийшла сама. У свою чергу допитана в якості свідка [PERSON], голова комісії службової перевірки, пояснила, що під час перевірки були опитані мама та баба вихованця, і це було в один день, коли діти були на прогулянці. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її дитина виховується в одній групі разом з [PERSON], проте бавитись з ним не хоче, оскільки він приходить брудний та недоглянутий. Саме вихователі приводять [PERSON] в належний вигляд. Ніколи дитина не говорила, що вихователь [PERSON] ображає чи грубо поводилася з дітьми, в тому числі з [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні теж підтвердила, що ніколи не чула, щоб вихователі обзивали дітей. На підтвердження своїх доводів про неправомірність дій завідувачки ДНЗ «Зірочка» [PERSON] в зв»язку з винесенням наказу про оголошення догани в процесі трудових відносин [PERSON] позивачем надано достатньо допустимих доказів, які свідчать, що вона при виконанні своїх трудових обов»язків діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений вищезгаданими інструкціями та чинним законодавством України. За таких обставин суд дійшов до висновку про те,що в ході розгляду справи не знайшов підтвердження факт образи позивачкою [PERSON] та порушення нею трудової дисципліни, а також день вчинення проступку відповідачем не встановлений , а також представник відповідача не зміг довести, що нею були порушені р.2 п.7, р. З п.11 посадової інструкції вихователя та р. З п.5 посадової інструкції вихователя-методиста, а тому з наведених підстав наказ № 109 від 22.07.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON]» підлягає скасуванню. Позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 13 постанови № 4 від 31.03.1995 року із змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно врахувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та духовних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають суттєве значення. В суді встановлено, що порушення прав та гарантій [PERSON] як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях її незаконного звільнення з боку адміністрації ДНЗ «Зірочка». [PERSON] принижує її гідність перед педагогами на методичних зборах, повідомляючи про те, що вона ображає дітей, умисно згадуючи про випадок із [PERSON]. Пояснила, що останнім часом перебуває під психологічним тиском завідувачки [PERSON], що в свою чергу негативно впливає на її самопочуття, настрій та стан здоров»я. В зв»язку з наведеним, перебувала на лікарняному протягом місяця . Виходячи з принципів розумності та справедливості, а ткакож з існуючих в матеріалах справи доказів, які підтверджують наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та стражданнями, моральними переживаннями позивачки, а також обгрунтуваннями, на які вона посилалася в судовому засіданні, суд прийшов до висновку,про те що підлягає стягненню з дошкільного навчального закладу «Зірочка» 500 грн. моральної шкоди. Відмовляючи позивачу у стягненні витрат на правову допомогу суд виходить з того, що нею не було надано суду доказів того, що вона дійсно сплатила за надану їй правову допомогу. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 147-149, 237-1 КЗпП України та

Outcome: partial