Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 20 березня 1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконкомом Хряцьківської сільської ради Герцаївського у Чернівецькій області, актовий запис № 6. Від спільного шлюбу мають пятеро дітей, четверо з яких є неповнолітніми. За останні два роки через відсутність порозуміння, поваги та зловживання відповідачем алкогольними напоями, в їх сімї мали місце сварки та скандали, під час яких відповідач неодноразово застосовувати фізичну силу до неї свідками були їх діти. Так як відповідач допомогу на утримання сімї не надає, відносини вони не підтримують, позивачка просила розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що наразі відповідач проживає окремо, продовжувати спільне життя з останнім не бажає оскільки у цьому не зацікавлена жодна із сторін, відносини із відповідачем не підтримує більше двох років, в т.ч. й протягом часу наданого судом на примирення. Представник позивачки, [PERSON], у своєму пояснені послався на те, що позивачка подружніх стосунків з відповідачем не підтримує, непорозуміння та сварки між ними тривають давно, через що позивачка звернулася до суду з даним позовом. Так як примушування до шлюбу не допускається просив задовольнити вимоги позивачки. Відповідач [PERSON] під час судового засідання, що передувало надання сторонам строк на примирення заперечував проти задоволення вимог позивачки та суду пояснив, що дійсно в їх сімї мають місце сварки та скандали які здебільшого виникали через відсутність спільної думки щодо вирішення тих чи інших побутових питань та нестачу грошових коштів. Постійні сварки в сімї призвели до найму ним окремого житла за для припинення сварок. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 270244, [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 20 березня 1997 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконкомі Хряцьківської сільській раді Герцаївського району Чернівецькій області, актовий запис № 6. (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилося пятеро дітей четверо з яких є неповнолітніми, а саме : [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 05 грудня2011 року народження (а.с. 5-8). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, протягом наданого судом строку для примирення відносини між подружжям не покращилися та сторони продовжували проживати окремо один від другого. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved