Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2015 року уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований виконкомом Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 04. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, систематичних сварок, які виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин. Постійні сварки в сім`ї призвели до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, внаслідок чого вони припинили спільне проживання. Вважає подальше спільне проживання сторін неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, а тому просила розірвати їх шлюб. Водночас просила відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2021 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.Також додала, що сімейні відносини із відповідачкою не підтримує, останній рік проживає окремо від нього. На її думку найголовнішоюобставинною розпаду їх сім`ї є подружня невірність відповідача, а тому на примирення з останнім не погоджується. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивачки, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, 07 серпня 2015 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Молницької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 04 (а.с.04). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним, так як у цьому сторони не зацікавлені, та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Щодо відновлення прізвища позивачки після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Про право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу іменуватися надалі цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу йдеться у ст. 113 СК України. Отже, зміст вказаної правової зводиться до того, що зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвищі на шлюбне, тобто це виключно право особи. Таке право особи не може бути обмежено чи то порушено іншою особою. Відтак, позивачка після розірвання шлюбу має право іменуватися прізвищем « [PERSON] » або відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Разом із тим, механізм відновлення особою дошлюбного прізвища, в т.ч. після розірвання шлюбу врегульований Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року N 915 (по тексту - Порядку), згідно з яким, така особа має подати письмову заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем постійного проживання особи, а для осіб які постійно проживають за кордоном - до дипломатичного представництва або консульської установа України, в якій вони перебувають на постійному консульському обліку (п.п. 2, 3 Порядку), а останні у свою чергу зобов`язати прийняти та розглянути по суті такого роду заяви. Й лише виключно, у разі розгляду в порядку окремого провадження справ про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей або за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, суд на вимогу заявника зазначає у такому рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається (ч. 3 ст. 293, ч.8 ст. 294 ЦПК України) Таким чином, обраний позивачкою спосіб відновлення дошлюбного прізвища в межах вказаного позовного провадження суперечить чинному законодавству, через що в цій частині така вимога задоволенню не підлягає. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: partial