Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Подану заяву мотивує тим, що 06.10.2011 р. між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 50 000 грн., терміном до 06.10.2014 року із сплатою 29 % річних. Банк свої зобовязання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день,ч ас та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. у своїй письмовій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки представник позивача у письмовій заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100138177B, відповідно до якого Банк надав позивальнику грошові кошти у сумі 50 000 грн., які позичальник зобов'язався використовувати на споживчі потреби в інтересах сім'ї, терміном до 06.10.2014 року із сплатою 29 % річних. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується меморіальним ордером № 31926 від 06.10.2011 року (а.с.18). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Пунктом 4.6 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2. цього договору, сума кредиту, вказаного в п. 3.1. цього договору, та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Станом на 15.01.2014 року за відповідачем є заборгованість в сумі 88145 грн. 71 коп., зокрема: 39057 грн. 95 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 366 грн. 17 коп. - 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 238 грн. 39 коп. - інфляційні витрати; 12627 грн. 31 коп. - прострочена заборгованість за процентами; 216 грн. 96 коп. - 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення процентів; 155 грн. 28 коп. - інфляційні витрати (проценти); 35483 грн. 65 коп. - пеня за кредитним договором. Банк направив відповідачу лист вимогу від 10.01.2014 року (а.с.19, 20), однак вказана вимога залишена без задоволення. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача підлягають стягненню 88145 грн. 71 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 881 грн. 46 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved