Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 5 червня 2015 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №500979010 відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» зобов»язувалося надати [PERSON] кредит в сумі 19 086 грн. 73 коп., а останній зобов»язувався в порядку та на умовах , що визначені кредитним договором повертати кредит, сплачувати проценти та інші передбачені умовами кредитного договору платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов»язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу кредит в сумі 19 086 грн. 73 коп. В порушення умов договору від 05.06.2015 р. [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 09.08.2016 року має заборгованість: за кредитом в сумі 17 785 грн. 68 коп.; за відсотками в сумі 1 428 грн. 49 коп.; по комісії в сумі 2 491 грн. 97 коп. та штрафу в сумі 1 400 грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 23 106 грн. 14 коп. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту за договором, яка залишилася без належного реагування. На підставі викладеного, позивач ПАТ «Альфа-Банк» прохає суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 05.06.2015 року в розмірі 23 106 грн. 14 коп. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» не з»явився, згідно письмового копотання прохав суд позов задовольнити та розглядати справу без його участі. У разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений та від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності ухвалити заочне рішення. (а.с. 22). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Направлена за вказаною в позовній заяві адресою місця проживання відповідача судова кореспонденція, повернулася до суду з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.30) та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.37). Разом з тим, відповідно до повідомлення Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області [PERSON] дійсно зареєстрований на території сільської ради за адресою вказаною в позовній заяві (а.с.31). Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача у своєму клопотанні проти заочного розгляду справи не заперечує. У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 5 червня 2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500979010, згідно якого Банк (ПАТ «Альфа-Банк») надає позичальнику ([PERSON]О.) кредит, а позичальник приймає кредит в сумі 19 086 грн. 73 коп зі сплатою позичальником 15,99% річних (п.п. 2.1., 2.2. Договору) (а.с. 4). Також умовами кредитного договору від 05.06.2015 р. передбачено сплату позичальником комісійної винагороди (п.2.8. Договору). Згідно п. 2.3. договору сторонами визначено, що датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії 08.06.2020 року. Додатком №1 до договору від 05.06.2015 року визначено умови кредитування, графік погашення кредиту (а.с. 7). Відповідно до умов вищевказаного договору ПАТ «Альфа-Банк» надано кредитні кошти в сумі 19 086 грн. 73 коп, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 13). В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 09.08.2016 року він має заборгованість за кредитним договором в сумі 23 106 грн. 14 коп., яка складається з : 17 785 грн. 68 коп. заборгованості за кредитом; 1 428 грн. 49 коп. заборгованості по відсотках; 2 491 грн. 97 коп. заборгованості по комісії та 1 400 грн. 00 коп. штрафу (а.с. 12). Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зобов'язання по кредитному договору, які регулюються ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статей 629, 610, 612, 625 ЦК України - договір є обов'язковим до виконання; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Умовами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді встановленого платежу, складові якого зазначено у графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 15 кредитного договору Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку дострокового виконання всіх зобов»язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на місяць терміну сплати обов»язкового платежу за кредитом (а.с.5-6). З матеріалів справи вбачається, зокрема розрахунку боргу, що останній платіж відповідач здійснив 11.02.2016 року, тобто позичальником було допущено прострочку сплати щомісячного платежу більш ніж на 1 місяць. 17.08.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яка на час розгляду справи останнім не виконана (а.с.14-15). Враховуючи встановлене невиконання позичальником умов договору, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Розмір заборгованості підтверджується письмовими доказами по справі, а саме розрахунком суми боргу та випискою по рахунку, які не були спростовані в ході розгляду справи. Позивачем по справі понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень. Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved