Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05 лютого 2008 року, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 27 лютого 2008 року за № 040826200071, укладеного між підприємцем [PERSON] та Мелітопольською міською радою Запорізької області (далі-договір, договір оренди). Посилається на те, що з січня 2011 року нею припинено підприємницьку діяльність та відчужено за договорами купівлі-продажу належні їй частини нежитлової будівлі, розташованої на орендованій земельній ділянці, третім особам (фізичним особам) у справі. Таким чином, фактичне користування земельною ділянкою та будівлею здійснюють нові власники. Вказує, що 27 жовтня 2011 року зверталася до відповідача з пропозицією про переоформлення вказаного договору оренди на нових власників у зв»язку з переходом до них права власності на будівлю, на що отримала відповідь Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області, що умовою скасування договору оренди може бути оформлення правових документів на землю новими власниками. Нові власники не поспішають укладати договір оренди земельної ділянки, між тим податкова інспекція вимагає від позивачки сплати орендної плати за користування земельною ділянкою як від орендаря, що зумовило повторне звернення позивачки до управління комунальної власності стосовно припинення дії вказаного договору оренди земельної ділянки, на що отримала відмову. Посилаючись на норми ст.ст. 120, 141 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» просить розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки. В судовому засіданні 12 березня 2014 року представник позивачки [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі за обставинами, вказаними в позові, просить його задовольнити. Представник відповідача- Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання 12 березня 2014 року не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду, надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника відповідача, проти позову заперечує, в запереченнях вказує на відсутність предмету спору, оскільки договір є вже припиненим. Представник третьої особи- Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області Приходько Т.І. проти позову заперечила, вказала на відсутність як предмета спору, так і самого спору, оскільки по-перше, договір оренди вважається припиненим за двома підставами ще з 2011 року, коли проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] (п.34 договору оренди-дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи-орендаря) та відчуження за договорами купівлі-продажу належної [PERSON] частини нежитлової будівлі третім особам у справі. Належне оформлення припинення договору оренди землі можливе після повернення позивачкою земельною ділянки орендодавцеві у спосіб, визначений п. 21 Договору, що позивачкою зроблено не було. До того ж п. 28 Договору зобов»язує орендаря у разі ліквідації юридичної особи орендаря, зміні організаційно-правової форми господарювання, зміні прізвища, імені, по батькові орендаря повідомити про це орендодавця у 5-ти денний термін, що теж не було зроблено позивачкою. Натомість, позивачкою надіслано листи на ім»я міського голови та управління комунальною власністю про переоформлення у зв»язку з відчуженням права власності на нерухоме майно договору оренди земельної ділянки та повідомлення про те, що у зв»язку з переходом права власності на будівлі до [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір оренди земельної ділянки є припиненим і у позивача немає ніяких обов»язків з внесення орендної плати. Ніяких дій щодо повернення орендарем орендодавцеві земельної ділянки за актом приймання-передачі позивачкою зроблено не було, відповідно їй не було відмовлено у оформленні припинення договору, що вказує на відсутність спору між сторонами. Треті особи- [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися по невідомій суду причині, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду справи в силу абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, заперечення на позов відповідача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на судовий захист, це не позбавляє особу обов'язку дотримуватися порядку звернення до суду, встановленого законом, тобто Цивільного процесуального кодексу, виходячи із принципу єдиної процесуальної форми. Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі», одними з підстав припинення договору оренди землі є: ліквідація юридичної особи-орендаря; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Згідно ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно п.34 договору дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи-орендаря, в інших випадках, передбачених законом. Пункт 28 договору зобов»язує орендаря у разі ліквідації юридичної особи орендаря, зміні організаційно-правової форми господарювання, зміні прізвища, імені, по батькові орендаря повідомити про це орендодавця у 5-ти денний термін. П. 21 договору передбачає обов»язок орендаря після припинення дії договору повернення орендодавцеві земельної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.Передача здійснюється за актом приймання-передачі об»єкту оренди. Судом встановлено наступне. 05 лютого 2008 року між підприємцем [PERSON] та Мелітопольською міською радою Запорізької області укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1935,34 кв.м. в [ADDRESS] для розміщення та експлуатації існуючого цеху по переробці сільськогосподарської продукції. Договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 27 лютого 2008 року за № 040826200071(а.с.11-17). 18.01.2011 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON](а.с.21). 01.03.2011 року [PERSON] відчужено за договорами купівлі-продажу належні їй частини нежитлової будівлі, що знаходиться на орендованій земельній ділянці [PERSON], [PERSON], [PERSON](а.с.22-29). З огляду на вищевикладене, враховуючи також норми ст. 51 Цивільного кодексу України, ст. ст. 55,59,60 Господарського кодексу України щодо підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців, судом встановлено, що на момент розгляду справи договір є припиненим. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки позивач в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Разом з тим, згідно положень вище висвітленого законодавства та самого договору договір є припиненим, разом з тим, позивач звертається з позовом про розірвання вже припиненого договору, замість виконання умов повернення земельної ділянки після припинення дії договору, як вказано у п. 21 Договору. Крім того, позивачем не доведено, що його права, свободи чи інтереси, за захистом яких він звертається порушені, невизнані або оспорювані, оскільки жодних дій щодо повернення орендарем орендодавцеві земельної ділянки за актом приймання-передачі позивачкою зроблено не було, відповідно їй не було відмовлено у оформленні припинення договору, що вказує на відсутність спору між сторонами. Суд не приймає до уваги як листи позивачки на ім»я міського голови та управління комунальною власністю про переоформлення у зв»язку з відчуженням права власності на нерухоме майно договору оренди земельної ділянки та про повідомлення про те, що у зв»язку з переходом права власності на будівлі до [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір оренди земельної ділянки є припиненим і у позивача немає ніяких обов»язків з внесення орендної плати, так і відповіді на них (а.с.30-33) за наступних обставин. По-перше, зміст цих листів не має відношення і не підтверджує наміри позивачки щодо повернення орендарем орендодавцеві земельної ділянки за актом приймання-передачі, натомість вимога переоформлення договору на третіх осіб є порушенням принципу свободи волевиявлення учасників договору. По-друге, лист позивачкою надіслано до управління комунальною власністю, яке не є стороною договору, позивачкою не надано жодних доказів вимагання сплати орендної плати та, відповідно, її сплати. У зв'язку з викладеним, суд вважає обставини, зазначені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не доведеними, позов таким, що не відповідає способам захисту, встановленим цивільним законодавством України у даному випадку, і у зв'язку з цим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed