Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач Карлівське виробниче управління житлово-комунального господарства (далі Карлівське ВУЖКГ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди частини нежитлового приміщення. Позовні вимоги обгунтовує тим, що 01.11.2013 року між Карлівським ВУЖКГ та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди частини нежитлового приміщення, власником якого є територіальна громада м.Карлівки та яке знаходиться на балансі позивача. Відповідно до п.1.1. договору ФОП [PERSON] було передано для комерційного використання (розміщення магазину з продажу продовольчих, алкогольних та тютюнових виробів) у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що розташоване на першому поверсі житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 300,68 м.кв. З лютого 2015 року ФОП [PERSON] орендну плату почала сплачувати не регулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 145326,19 грн., яку просять стягнути у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Янко О.О. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідачки до суду не надходило, відзив не подано. Тому суд, відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, проти чого не заперечує представник позивача. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина1 статті 759 ЦК України). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 ЦК України). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (частина 1 статті 761 ЦК України). 01 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди частини нежитлового приміщення загальною площею 300,68 м.кв, розташованого по [ADDRESS] (а.с.16-18). Власником вказаної частини приміщення є територіальна громада м.Карлівка. Приміщення знаходиться на балансі позивача. Згідно з актом приймання-передачі приміщення від 01 листопада 2013 року орендодавець - Карлівське ВУЖКГ передало, а орендар - [PERSON] прийняла вказане приміщення (а.с.18). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. (частина 1, 5 статті 762 ЦК України). Відповідно до статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Відповідно до розділу 3 договору оренди та акту узгодження розрахунків плати за оренду орендна плата розрахована у відсотках до експертної оцінки нерухомого майна та становить 4723,85 грн. за один місяць та 56686, 20 грн. - за рік. Актом звіряння розрахунків встановлено, що [PERSON] частково сплачувала орендну плату, проте станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість у сумі 145326,19 грн. (а.с.20). Заборгованість на даний час не погашена. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 ЦК України). Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 ЦК України). Згідно розділу 10 договору оренди, договір було укладено строком на 2 роки 11 місяців: з 01 листопада 2013 року по 30 вересня 2016 року. Дія договору не продовжувалася. 10 червня 2020 року Карлівський ВУЖКГ звернувся до Господарського суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості за договором оренди частини нежитлового приміщення №2 від 01 листопада 2013 року у сумі 145326,19 грн. Ухвалою від 12 червня 2020 року у видачі судового наказу відмовлено так як згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] за власним рішенням (а.с.21-22). Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 05.08.2020 року також відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за договором оренди частини нежитлового приміщення з [PERSON] . Зазначено, що заявник у цьому випадку має право звернутися з такими самими вимогами у позовному порядку. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2179,89 грн., який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. На підставі викладеного та

Outcome: approved