Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 02.12.2014 року у справі №572/5203/14-ц було розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. На підставі вищезазначеного рішення з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн.; та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 550 грн., щомісячно, починаючи з 28.10.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Додатково зазначає про те, що відповідач визначений розмір аліментів у сумі 1200 грн. на двох дітей не сплачує, чим ухиляється від виконання свого батьківського обовязку, свідомо не виконує рішення суду, яке є обовязковим до виконання. У звязку із несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2018 року складає 50800 грн. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів пройшов час, і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дітей. З огляду на зазначене позивачка звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначивши їх розмір в 1/3 частині від віх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що позивач працевлаштований, а тому вона визначила розмір аліментів саме в 1/3 частині від віх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення учасника процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02.12.2014 року у справі №572/5203/14-ц з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн.; та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 550 грн., щомісячно, починаючи з 28.10.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, в тому числі змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дітей. У сторін змінився матеріальний стан. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до СК України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При прийнятті рішення щодо збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2018 рік», який на період з 1 липня 2018 року становить для дитини віком вiд 6 дo 18 рокiв - 1944 гривень, а тому прохання позивачки про збільшення розміру аліментів до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є співрозмірним до того, що встановлено законом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,\~стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Зважаючи на наведене суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у тому розмірі, про який просить позивачка. Надалі суд звертає увагу на наступне. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину, визначений законодавчими актами України, то додаткове ухвалення рішення суду з цього приводу не потребується. Так само не потребується зазначення у рішенні суду про мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про задоволення заявленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved