overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON],[INFO]., який проживає постійно з нею, коштів не достатньо для утримання сина, матеріальної допомоги не отримує. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач - мати неповнолітньої дитини, займається її вихованням, повністю утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню сина, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідач не бажає добровільно надавати допомогу. Крім того, позивачка на даний час не працює у звязку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а також аліменти на її утримання по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину, але в меншому розмірі, приблизно 700 гривень щомісячно, від сплати аліментів на дружину відмовився. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно свідоцтва про народження 1-КГ №183643 сторони є батьками [PERSON], 12жовтня [INFO] Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 700,00 гривень щомісячно, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 400, 00 гривень щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на утримання дитини. На даний час донька навчається на денному відділені Херсонського базового медичного коледжу, строк закінчення навчання 30.06.2016 року. Батько дитини допомоги не надає, донька не має ніякого джерела доходів, потребує матеріальної допомоги, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку за умови продовження навчання або до закінчення навчання - 30.06.2016 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позові. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, третю особу, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки №233 від 16.05.2014р. [PERSON] навчається в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради (І-ІІ рівня акредитації) на ІІ курсі денного відділення за спеціальністю «акушерська справа» з 01.09.2013 року до 30.06.2016 року (а.с. 7). У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу, до досягнення ними двадцяти трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, а відповідач - батько дитини, не є інвалідом, працездатний, має можливість утримувати свою повнолітню доньку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підстави викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позову - 22.08.2014р., і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання або до закінчення нею навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну повнолітню дитину - [PERSON] На даний час донька навчається на другому курсі Херсонського базового медичного коледжу на контрактній основі. Батько дитини допомоги не надає, донька не має ніякого джерела доходів, потребує матеріальної допомоги, позивачка двічі на рік проходить курси лікування, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] щомісячно, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку за умови продовження навчання або до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки №1055 від 20.11.2014р. [PERSON] навчається в Херсонському базовому медичному коледжі Херсонської обласної ради (І-ІІ рівня акредитації) на ІІ курсі денного відділення, строк навчання до 30.06.2016 року (а.с. 3). У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх, за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу, до досягнення ними двадцяти трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, а відповідач - батько дитини, не є інвалідом, працездатний, має можливість утримувати свою повнолітню доньку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підстави викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позову - 24.12.2014р., і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання або до закінчення нею навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали конфлікти та суперечки. На теперішній час, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила та відмовилась від вимоги про стягнення судових витрат з відповідача. В решті заявлені вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони тривалий час не проживають разом, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов'язані. Таким чином, ознаки єдиної сім'ї між ними відсутні, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через постійні конфлікти в сім'ї та різні погляди на сімейні цінності. На теперішній час, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Почуття кохання та поваги один до одного між ними втрачено. Вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах вказаних в позовній заяві, просила суд строк на примирення не надавати та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З розірванням шлюбу погодився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.09.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2004 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги та постійних сварок. На теперішній час, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Почуття кохання та поваги один до одного між ними втрачено. Вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, на розірвання шлюбу згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вивчивши представлені докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.06.2004 року, який зареєстровано Великокардашинською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах, що вказані в тексті позовної заяви, наполягала на розірванні шлюбу, так як на сьогоднішній день шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, живуть вони окремо та подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що сторони 05 грудня 2014 року зареєстрували законний шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей сторони не мають. У судовому засіданні встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, живуть окремо та подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 243,60 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з чоловіком не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вже понад рік сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Почуття кохання та поваги один до одного між ними втрачено. Спору майнового характеру між ними немає. Вважає, що примирення сім'ї неможливе, а тому просить розірвати їхній шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах вказаних в позовній заяві та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Прізвище змінювати не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З розірванням шлюбу погодився. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки сім'я фактично розпалася, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов'язані, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, так як вона не бажає підтримувати з відповідачем шлюбні відносини та знайти спільну мову в сімейних питаннях.

Outcome: approved