Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви вказала, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 грудня 2016 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які знаходяться у неї на утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем на даний час припинені, сторони проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. В червні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Після звернення до суду з вищезазначеним позовом позивач народила сина [PERSON] , [INFO] на якого має право на отримання від відповідача аліментів на його утримання. При визначенні розміру аліментів позивач зазначає, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому в змозі надавати утримання сину. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився. Враховуючи, що він є громадянином Російської Федерації і проживає в м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки Російської Федерації, судом відповідно до Мінської Конвенції про правову допомогу і правовідносинах по цивільних, сімейних і кримінальних справах було направлено компетентному суду Російської Федерації два пакета документів, а саме: копії позовної заяви, повідомлення про день судового засідання, доручення про вручення документів, підтвердження про вручення документів і доручення про проведення окремих процесуальних дій. Згідно з повідомленням Новочебоксарського міського суду Чувашської Республіки документи не вручені у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання. Відповідно до статті 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної у м. Мінську 22.01.1993 та ратифікованої Верховною Радою України 10.11.1994 р. громадяни кожної із її держав-учасниць, а також особи, що проживають на їхніх територіях, користуються на території всіх інших договірних сторін по відношенню до своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної договірної сторони. Відповідно до ст. 13 даної Конвенції документи, що на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших договірних сторін доказовою силою офіційних документів. Відповідно до ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, приєднання України до якої відбулося 19.10.2000 року і яка набула чинності 01.12.2001 року, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави. Статтею 9\~Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Враховуючи, що Драбівським районним судом Черкаської області були виконані усі вищевикладені умови, суд вважає можливим розглянути справу і постановити рішення. Враховуючи те, що учасники справи про день та час розгляду справи повідомлені у спосіб визначений законом, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно довідки № 3968 від 05.12.2019 року виданої Драбівською селищною радою Драбівського району Черкаської області позивач дійсно проживає разом з своєю дочкою [PERSON] та сином [PERSON] . Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім того згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень. крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує, що позивач не додала суду доказів як про свій матеріальний стан так і про матеріальний стан відповідача, про стан здоров`я сина, відповідача, тому суд виходячи з принципів розумності та справедливості, та наявності у відповідача іншої дитини, вважає за необхідне частково задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача аліменти\~\~на утримання сина у розмірі - 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача слід також стягнути судові витрати відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~ пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial