Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей посилаючись на те, що, фактично сімейні відносини припинено у зв`язку з різними поглядами на життя при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Також, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення на сайті. Будь - яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Змістом статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Відповідач за цей період ніяких спроб для збереження сім`ї не вчиняв, матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, а тому суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і дітей, які перебувають на утриманні матері, тому шлюб між ними має бути розірваний. Шлюб сторін зареєстрований 25 червня 2019 року Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких відповідач зазначений їх батьком. Згідно довідки Великобудищанської сільської ради від 08.07.2021 року №1290/0246 [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 2021 року народження . Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності,поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно дост.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач є працездатним та зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей. Судові витрати, згідност.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved