Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 13268,89 грн., витрат від інфляційних процесів 1523,56 грн., три відсотки річних в сумі 424,53 грн. В позові посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалюваною площею 29,70 кв.м. на підставі укладеного між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та відповідачем договору про надання населенню послуг з централізованого опалення, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг з постачання теплової енергії визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводилися згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014 р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017 р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідач, в період з 01.10.2015 року по 30.04.2019 року, користувався вказаними послугами та в нього утворилася заборгованість в сумі 13268,89 грн. Відповідних документів про відмову від послуг централізованого опалення не надав. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідач не відреагував, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 13268,89 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 1523,56 грн., три відсотки річних в сумі 424,53 грн. та судовий збір в сумі 1921,00 грн. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив, відзиву до суду не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи вищевказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу реєстру територіальної громади м. Чернівці (а.с. 21). 16 вересня 2009 року між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] укладено договір з надання послуг з централізованого опалення, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується копією договору (а.с.7-8). Згідно розрахунку заборгованості за період часу з 01.10.2015 року по 30.04.2019 року за надані послуги з централізованого опалення у відповідача утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 13268,89 грн. (а.с.15). Відповідно до повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго» відповідач [PERSON] попереджений про необхідність сплати заборгованості за послуги централізованого опалення (а.с.5). Правовідносини з приводу постачання теплової енергії регулюються нормами Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.. За змістом статті 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії фізична особа, яка використовує теплову енергію. Теплова енергія товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі продажу. Згідно статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг, а саме послуг з постачання теплової енергії. Між сторонами позивачем та відповідачем [PERSON] виникли та існують фактичні договірні відносини Відповідно до положення ч.1 ст. 901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, дані правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.і 509 ЦК України) - вимагати сплату коштів за надані послуги. Враховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, а отже на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Так, за змістом ст.625 Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі наведеного та

Outcome: approved