Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн, крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на місяць, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини, не утримує її, вона не працює і не має доходів, доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги від відповідача як від батька спільної дитини, і може таку допомогу надавати у вказаному нею розмірі; враховуючи, що відповідач не має постійного офіційного доходу і його доходи важко проконтролювати і визначити, просила аліменти на дитину і на неї визначити у твердій грошовій сумі. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 700грн. на утримання сина; погоджується, що є підстави для визначання аліментів саме у твердій грошовій сумі, а не в частці від доходу; не визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання позивачки, мотивуючи тим, що позивачка не є і не була його дружиною, тому на його думку і на думку його представника. В даному випадку відсутні законні підстави для покладення на нього такого обов,язку, передбаченого ст.84 СК України. Крім того, просив врахувати , що позивачка є матір,ю одиначкою і на думку відповідача повинна отримувати допомогу від держави. З приводу свого майнового і сімейного стану пояснив, що з січня 2014р. став на облік в центр зайнятості, не має офіційних доходів, хоча не заперечує, що доходи має: працює продавцем у ПП Федорова на центральному ринку, за 50грн. на день, але періодично, в цілому його дохід на місяць складає 1500грн., раніше - коли він мав постійну роботу, його зарплата була близько 4000грн. (звільнився з м'ясокомбінату в 2011р. за власним бажанням- через стан здоров,я); проживає з працездатним батьком, інших дітей не має. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про народження дитини, з довідки з місця проживання встановлено, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] року народження, дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо . Відповідач не оспорює, що є батьком вказаної дитини, і що запис про батька у актовому записі про народження дитини здійснено за його заявою. Тобто посилання відповідача на те, що позивачка є матір,ю -одиначкою - необгрунтовані і суперечать встановленим фактам і документам. Сторони у шлюбі не перебували і не перебувають. Позивачка згідно довідки з місця проживання проживає з мамою, меншим братом і дідусем. Зі слів позивачки мама працює медсестрою, брат навчається, дідусь- особа похилого віку. Зі слів позивачки вона фактично живе за рахунок допомоги від матері. Таким чином, встановлено, що позивачка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, своїх доходів не має з поважних причин, потребує допомоги від батька дитини. Відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має, також не має інших утриманців; проживає з працездатним батьком; не має постійного місця роботи; з 24.01.2014р. став на облік в центр зайнятості; має доходи від тимчасових підробітків - зі слів працює продавцем у приватного підприємця на ринку за 50грн. на день. Відповідач не довів наявності у нього таких обставин, які б характеризували його сімейний, майновий стан та стан здоров.,я таким чином, що могли б бути визнані судом як поважні причини , що перешкоджають його працевлаштуванню і які б доводили його неспроможність працювати, заробляти гроші. Відповідач подав довідку від 25.11.2013р., згідно якої від дійсно відвідав сімейного лікаря, діагноз міозит попереку. Разом з тим дана довідка не доводить неможливості відповідача працювати і не доводить його постійної непрацездатності чи відсутності можливості працювати. Відповідач подав квитанції на підтвердження купівлі ним іграшок і деяких продуктів харчування в жовтні, грудні 2013р. та січні 2014р. Але дана обставина не є підставою для звільнення його від обов'язку по сплаті аліментів. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотківпрожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач має мінливий і непостійний дохід, але є працездатним і спроможним працювати та мати доходи, враховуючи, що відповідач погодився з запропонованим позивачкою розміром аліментів на дитину і з визначенням аліментів у твердій грошовій сумі, то суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, зазначеній позивачкою, у розмірі 700грн. на місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі у розмірі більшому, ніж мінімальний розмір аліментів , визначений законом в ч.2 ст.182 СК, то суд виходить з того, що і у подальшому, у випадку збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку аліменти не можуть бути меншими за вказану величину. Тому суд вважає можливим у рішенні зазначити граничний мінімальний розмір аліментів, на випадок суттєвого збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і відповідно мінімального розміру аліментів, з отою метою, щоб у подальшому дитину не поставити у становище отримання аліментів у розмірі меншому, ніж передбачено законом. Оскільки суд не визначає розмір аліментів у сумі, меншій мінімального розміру , передбаченого частиною 2 ст.182 СК, то підстав для застосування ч.3 ст.184 СК суд не вбачає і вважає, що зазначення у рішенні суду про граничний мінімальний розмір аліментів не суперечить даним вимогам закону і повністю відповідатиме інтересам дитини. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, то суд виходить з наступного: Згідно ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Таким чином, позивачка є такою особою, що має передбачене законом право претендувати на допомогу з боку відповідача- батька її дитини. Згідно ч.1, 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При встановлених в судовому засіданні обставинах відповідач є такою особою, яка має можливість надавати допомогу позивачці на її утримання на час до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з встановлених обставин, з названих відповідачем його очікуваних і можливих доходів (50грн. на день), і з того, що позивачка не довела наявність у відповідача більших доходів і спроможності відповідача надавати їй допомогу у вказаному нею розмірі 500грн. на місяць. Суд вважає можливим і доцільним стягнути аліменти на утримання позивачки також у твердій грошовій сумі, але в розмірі 250 грн. на місяць, що відповідатиме інтересам сторін. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183 СК України, п. 1. ч. 1 ст. 367, ст.84 , ст. 213, 214, 224-225 ЦПК України, суд

Outcome: partial