Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №218Бл від 09.04.2013, №246Бл від 27.05.2013, №390Бл від 21.06.2014, №435Бл від 26.12.2014 та №449Бл від 21.04.2015, стягнення судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи (правнича допомога) посилаючись на наступне. Між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №218Бл від 09.04.2013, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 50 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичні місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 09.04.2013 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки за № 218Бл/1. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність, яку вона нестиме в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнана з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №218Бл від 09.04.2013, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Загалом позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №218Бл від 09.04.2013 заборгованість в розмірі - 51293,55 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 5710,94 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 26289,06 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 967,00 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 7150,45 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 11176,10 грн. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №246Бл від 27.05.2013, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичні місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 27.05.2013 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки за №246Бл/1 та №246Бл/2, відповідно. При складанні договорів поруки [PERSON] та [PERSON] були попереджені про солідарну відповідальність, яку вони нестимуть в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнані з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №246Бл від 27.05.2013, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Загалом позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] за кредитним договором №246Бл від 27.05.2013 заборгованість в розмірі - 40804,22 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 3461,03 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 25838,97 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 590,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 4006,49 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 6747,35 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 10,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 34,92 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 115,46 грн. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №390Бл від 21.06.2014, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 12 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 60 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 21.06.2014 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки за № 390Бл/1. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність, яку вона нестиме в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнана з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №390Бл від 21.06.2014, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Загалом позивач просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №390Бл від 21.06.2014 заборгованість в розмірі - 39 596,26 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 4850,13 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 26249,87 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 438,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 1537,90 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 4802,08 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 112,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 378,09 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 1228,19 грн. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №435Бл від 26.12.2014, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 90 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 3 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №435Бл від 26.12.2014, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Загалом позивач просив стягнути з [PERSON] за кредитним договором №435Бл від 21.12.2014 заборгованість в розмірі - 5428,33 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 451,53 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 3448,47 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 76,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 444,17 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 896,65 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 6,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 37,95 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 67,56 грн. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №449Бл від 21.04.2015, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1600 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №449Бл від 21.04.2015, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Загалом позивач просив стягнути з [PERSON] за кредитним договором №449Бл від 21.04.2015 заборгованість в розмірі - 17706,23 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 1473,68 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 11626,32 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 203,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 737,53 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 2224,79 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 92,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 330,30 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 1018,61 грн. Крім того, позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» просив стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі - 2102,0 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи (правнича допомога) в розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин, справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи. Ухвалою судді Біловодського районного суду Луганської області від 18 вересня 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, у відношенні відповідача [PERSON] закрито в зв`язку зі смертю останньої. Представник позивача Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в судовому засіданні присутнім не був, до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, звернулася з заявою про розгляд справи без її участі в судовому засіданні та надала письмове клопотання про застосування строків позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №218Бл від 09.04.2013, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 50 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичні місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 09.04.2013 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки за № 218Бл/1. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність, яку вона нестиме в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнана з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №218Бл від 09.04.2013, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №218Бл від 09.04.2013 має загальний розмір - 51293,55 грн, та включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 5710,94 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 26289,06 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 967,00 грн.; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 7150,45 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 11176,10 грн. Також судом встановлено,що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №246Бл від 27.05.2013, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичні місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 27.05.2013 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] і [PERSON] укладено договори поруки за № 246Бл/1 та № 246Бл/2, відповідно. При складанні договорів поруки [PERSON] та [PERSON] були попереджені про солідарну відповідальність, яку вони нестимуть в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнані з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №246Бл від 27.05.2013, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №246Бл від 27.05.2013 заборгованість складає - 40804,22 грн, та включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 3461,03 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 25838,97 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 590,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 4006,49 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 6747,35 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 10,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 34,92 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 115,46 грн. Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №390Бл від 21.06.2014, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 12 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 60 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором 21.06.2014 між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] укладено договір поруки за № 390Бл/1. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність, яку вона нестиме в разі неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору, та обізнана з істотними умовами кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №390Бл від 21.06.2014, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №390Бл від 21.06.2014 складає - 39 596,26 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 4850,13 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 26249,87 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 438,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 1537,90 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 4802,08 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 112,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 378,09 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 1228,19 грн. Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №435Бл від 26.12.2014, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 90 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 3 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №435Бл від 26.12.2014, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №435Бл від 21.12.2014 складає - 5428,33 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 451,53 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 3448,47 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 76,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 444,17 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 896,65 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 6,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 37,95 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 67,56 грн. Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №449Бл від 21.04.2015, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1600 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`язувалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором №449Бл від 21.04.2015, внаслідок чого станом на 11.06.2020 виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №449Бл від 21.04.2015 заборгованість складає - 17706,23 грн, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 1473,68 грн; заборгованість по відсоткам у розмірі - 11626,32 грн; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 203,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за основним кредитом у розмірі - 737,53 грн; пеню від прострочених сум за основним кредитом у розмрі - 2224,79 грн; 3% від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 92,00 грн; інфляційні втрати від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмірі - 330,30 грн та пеню від прострочених сум за відсотками по кредиту в розмрі - 1018,61 грн. Оскільки відповідач надала суду письмове клопотання про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 цієї статті також визначено, що за зобов?язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З кредитного договору № 218Бл від 09.04.2013 та графіку платежів до нього, наданих позивачем Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», вбачається, що останній обов`язковий платіж відповідач повинен був сплатити 09.04.2015 року, однак на цю дату кредит в повному обсязі повернуто не було, чим не виконано умови кредитного договору. Оскільки за умовами договору кредит надавався строком на 24 фактичних місяці, тобто до 09.04.2015 року і термін виконання зобов`язання визначено датою внесення останнього платежу до погашення заборгованості в повному обсязі, то з урахуванням збільшеного за згодою сторін (п.9.5. договору) строку позовної давності право на звернення до суду у позивача виникло 10.04.2015 року та діяло протягом п`яти років, тобто до 10.04.2020 року. З кредитного договору № 246Бл від 27.05.2013 та графіку платежів до нього, наданих позивачем Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», вбачається, що останній обов`язковий платіж відповідач повинен був сплатити 27.05.2015 року, однак на цю дату кредит в повному обсязі повернуто не було, чим не виконано умови кредитного договору. Оскільки за умовами договору кредит надавався строком на 24 фактичних місяці, тобто до 27.05.2015 року і термін виконання зобов`язання визначено датою внесення останнього платежу до погашення заборгованості в повному обсязі, то з урахуванням збільшеного за згодою сторін (п.9.5. договору) строку позовної давності право на звернення до суду у позивача виникло 28.05.2015 року та діяло протягом п`яти років, тобто до 28.05.2020 року. З кредитного договору № 435Бл від 26.12.2014 та графіку платежів до нього, наданих позивачем Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», вбачається, що останній обов`язковий платіж відповідач повинен був сплатити 26.03.2015 року, однак на цю дату кредит в повному обсязі повернуто не було, чим не виконано умови кредитного договору. Оскільки за умовами договору кредит надавався строком на 3 фактичних місяці, тобто до 26.03.2015 року і термін виконання зобов`язання визначено датою внесення останнього платежу до погашення заборгованості в повному обсязі, то з урахуванням збільшеного за згодою сторін (п.9.5. договору) строку позовної давності право на звернення до суду у позивача виникло 27.03.2015 року та діяло протягом п`яти років, тобто до 27.03.2020 року. Щодо позовних вимог позивача Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №390Бл від 21.06.2014 та №449Бл від 21.04.2015, суд зазначає наступне. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 19.03.2014 року по справі №6-14цс14 та від 30.09.2015 року по справі №6-154цс15, які були підтримані Великою палатою Верховного Суду України у постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12, - якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. З кредитного договору №449Бл від 21.04.2015 та графіку платежів до нього, наданих позивачем Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», вбачається, що черговий обов`язковий платіж в сумі 190,57 грн відповідач повинен був сплатити 25.05.2015 року, однак проігнорував його, чим не виконав умови кредитного договору, порушивши термін внесення чергового платежу. Оскільки за умовами договору кредит надавався строком на 12 фактичних місяців, тобто до 21.04.2016 року, термін внесення чергового платежу відповідач порушив 25.05.2015 року, то з урахуванням збільшеного за згодою сторін строку позовної давності право на звернення до суду у позивача виникло 26.05.2015 року та діяло протягом п`яти років, тобто до 26.05.2020 року. З кредитного договору №390Бл від 21.06.2014 та графіку платежів до нього, наданих позивачем Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», вбачається, що черговий обов`язковий платіж в сумі 133,25 грн відповідач повинен був сплатити 25.04.2015 року, однак проігнорував його, чим не виконав умови кредитного договору, порушивши термін внесення чергового платежу. Оскільки за умовами договору кредит надавався строком на 60 фактичних місяців, тобто до 21.06.2019 року, термін внесення чергового платежу відповідач порушив 25.04.2015 року, то з урахуванням збільшеного за згодою сторін строку позовної давності право на звернення до суду у позивача виникло 26.04.2015 року та діяло протягом п`яти років, тобто до 26.04.2020 року. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 22.03.2017, розглядаючи справу № 6-3063цс16 Верховний Суд України підтвердив правовий висновок, викладений у постановах від 4 лютого, 18 березня, 24 червня 2015 року, 17 лютого 2016 року про те, що без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, адже можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони. Враховуючи той факт, що законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності, то заява про її застосування може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 по справі №912/1104/18 та підтримана в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 вересня 2019 року по справі № 904/4342/18. Матеріали справи містять письмове клопотання відповідача [PERSON] , з якого слідує, що остання просить суд застосувати позовну давність при розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитними договарами №218Бл від 09.04.2013, №246Бл від 27.05.2013, №390Бл від 21.06.2014, №435Бл від 26.12.2014 та №449Бл від 21.04.2015, лише - 28.07.2020 року, тобто з пропуском строків позовної давності за кожним з цих кредитних договорів, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того, враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами №246Бл від 27.05.2013 та №390Бл від 21.06.2014 з [PERSON] задоволенню не підлягають, суд також вважає безпідставними позовні вимоги і до інших відповідачів - поручителів [PERSON] та [PERSON] по договорам поруки № 246Бл/1, № 246Бл/2 від 27.05.2013 та № 390Бл/1 від 21.06.2014. А відтак, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed