Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 07 серпня 2009 року та під час якого у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу з відповідачем проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення сімейно-шлюбних відносин відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а домовленості щодо сплати аліментів на утримання доньки між ними не досягнуто. Вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), оскільки відповідач працює трактористом в СТОВ «Вікторія» та отримує заробітну плату в розмірі 1 500 гривень і відповідно 1/2 частина його заробітку дорівнюватиме половині прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» на рівні 1 320 гривень. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, надавши суду письмову заяву (а.с.18-20), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи (а.с.15), в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.16-17) у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч 2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою відповідача за згодою представника позивача в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно положень ст.ст.180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, відповідно до змісту якої аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у випадку, коли платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), який 07 серпня 2009 року шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області вчинено актовий запис №54 (а.с.7), а [INFO] у подружжя народилася спільна неповнолітня донька - [PERSON] (а.с.6), батьком якої є відповідач. Після припинення спільного проживання з відповідачем неповнолітня донька згідно довідок Широчанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 26 вересня 2014 року та від 29 вересня 2014 року (а.с.8,9) проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки позивачці не надає, в зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який має постійне місце роботи в СТОВ «Вікторія» та щомісячний дохід у вигляді заробітної плати, стану здоров'я як відповідача, так і дитини, його віку та потреб та вважає необхідним у відповідністю зі ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини його прибутків щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром з урахування розміру його заробітної плати відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні не менше 30% встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який в 2014 році становить 1286 гривень, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а наявність у відповідача інших утриманців при розгляді справи не встановлено. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial