Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що з 21.09.1988 р. по 05.07.2012 р. перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де вона працювала, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивачка отримала професійне захворювання у вигляді: ХОЗЛ ІІ ст. токсико-пилової етіології в фазі загострення в поєднанні з бронхіальною астмою ІІІ ст., середньої тяжкості, персістіруючий перебіг, загострення. Емфізема легень II ст., ЛН ІІ ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туговухість з легким степенем зниження слуху ІІ ст. Захворювання професійне. (Основний діагноз). Вегетативно-судинна дистонія по змішаному типу з нерізкою лікворно-венозною дисциркуляцією і астено-невротичним синдромом. Двостороння вертеброгенна люмбоішалгія з мязово-тонічним напруженням. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта. Пресбіопія, хронічний фарингіт. (Супутній діагноз), що підтверджується п. 7 акту № 33 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16.05.2007 року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 01.07.2015 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 55%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 55000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти них. Крім того надав суду письмове клопотання в якому просив при задоволенні позову розстрочити виконання судового рішення. Судом встановлено, що з 21.09.1988 р. по 05.07.2012 р. перебував у трудових відносинах з ВАТ «СМНВО ім.. [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО ім.. [PERSON]», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО». (а.с.6-8) Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивачки [PERSON] отримала професійне захворювання. Відповідно до акту № 33 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 16.05.2007 року (а.с.9), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 01.07.2015 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 55%. (а.с.10) Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивачки, внаслідок чого [PERSON] отримала професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування хронічного професійного захворювання в якому зазначено перевищення гранично допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у позивачки безумовно свідчить, що позивачка відчувала фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють її можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілої, її вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачці, в розмірі 11000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі вищевикладеного та доказів, наведених представником відповідача в письмовому клопотанні про розстрочення виконання рішення, а саме те, що збитки ПАТ «СМНВО» за перше півріччя 2015 р. становлять 733000000 грн., суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду, а саме: 50% стягнутої суми підлягає сплаті на протязі 30 банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили, інші 50% стягнутої суми підлягає сплаті на протязі 90 банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial