Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із заявою про зміну способу стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 04 березня 2015 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб, від якого у них з відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні та вихованні позивачки. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 800,00 грн. щомісячно. Відповідач не цікавиться сином, не бачиться з ним та не відвідує його, не бере участі у виховному процесі, не надаючи добровільно утримання. Аліменти відповідач платить нерегулярно, часто допускає виникнення заборгованості по них. На думку позивачки, розмір аліментів, розрахований в 2015 році на сьогоднішній день є недостатнім, через стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги. Дитина росте і розвивається, ходить до школи, відвідує секції та гуртки, а тому сума в 800,00 грн. на місяць не є такою, що може забезпечити належне утримання дитини. На підставі наведеного просить позов задовольнити, зміни спосіб стягнення аліментів з відповідача з 800 грн. щомісячно на 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити, оскільки, він на даний час ніде не працює, стабільного заробітку немає та регулярно сплачує аліменти, визначені за рішенням суду. Крім того, подав суду розрахунок заборгованості по аліментах з якого вбачається регулярність та розмір сплати аліментів та довідку Забрідської сільської ради Великоберезнянського району від 29 жовтня 2020 року №295 на підтвердження того, що він дійсно не працевлаштований. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. З рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2015 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 12 розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. Водночас позивачка всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦК України не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України (зміна майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу їх стягнення. Саме наявність вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. На підставі вищенаведеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судові витрати\~віднести на\~рахунок держави,\~оскільки позивач\~звільнена від\~їх сплати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed