Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 23983,89 гривень, а також судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON], кредитного договору №500989185 від 28.01.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 19284,09 гривень для використання для власних потреб, строком погашення не пізніше 29.01.2021 року зі сплатою за користування кредитом процентної ставки 15,99% річних. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту і відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.01.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» (банк або кредитор) і [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №500989185 (а.с.4-23, 24, 25-26), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на власні (особисті) потреби на загальну суму 19284,09 гривень, шляхом безготівкового перерахування на картковий рахунок позичальника, а [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 29.01.2021 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах і в строки, визначені кредитним договором. Згідно п.7 оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500989185 від 28.01.2016 року, акцептованої банком, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в термін, в порядку та на умовах визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору (а.с.24, 25-26). Відповідно до п.3 оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500989185 від 28.01.2016 року, акцептованої банком, комісійна винагорода банку за управління кредитом за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом 1,89% від суми кредиту. Пунктом 2 оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500989185 від 28.01.2016 року, акцептованої банком, передбачено процентну ставку за користування кредитом 15,99 % річних. На підставі п.10 оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500989185 від 28.01.2016 року, акцептованої банком, встановлено, що всі відносини між позичальником та банком врегульовуються Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.4-23), затвердженим розпорядженням банку. Згідно з п.11 оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №500989185 від 28.01.2016 року, акцептованої банком, позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або процентів за користування ним, та/або комісій, та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 50,00 гривень за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу, у випадку прострочення платежу пять і більше календарних днів додатково сплатити банку штраф у розмірі 150,00 гривень за кожне допущене прострочення платежу. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору №500989185 від 28.01.2016 року, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив [PERSON] вимогу вих.№66535-102 б/б від 17.08.2016 року про досудове повернення кредиту. Зазначена вимога до моменту подання позову до суду не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с.32). Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору №500989185 від 28.01.2016 року, не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Станом на 09.08.2016 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №500989185 від 28.01.2016 року в сумі 23983,89 гривень, а саме: 19284,09 гривень заборгованість за сумою кредиту, 1369,40 гривень заборгованість за відсотками, 2130,40 гривень заборгованість по комісії, 1200,00 гривень сума штрафу. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору №500989185 від 28.01.2016 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, комісії та відсотків, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, комісії та відсотках, нарахованого штрафу відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved