Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втра-тили право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] на праві власності на житло та згідно до-говорів дарування належить квартири [ADDRESS]. Відповідачка перебуває за вказаною адресою на реєстраційному обліку місця проживання, але з 2010 року у вказаній квартирі не проживає, її особистих речей в квартирі не має. Позивачка змушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг, їй створені перешкоди в реалізації у повному обсязі права власності на квартиру, які просила усунути шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідачка, про дату, час і місце судового розгляду оповіщена належним чином у встановленому порядку, не з'явилася, про причини неявки, їх поважність не повідомила. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусід-кою позивачки, та знає, що та зареєструвала сестру свого чоловіка, тепер вона знає, що ще [PERSON], за місцем свого мешкання, оскільки остання потребувала реєстрації для отриман-ня субсидії на утримання дитини. Відповідачку ніколи не бачила, та не знає її нового місця проживання. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона та-кож є сусідкою позивачки, підтримує з нею дружні відносини, та знає, що остання зареєстру-вала за своєю адресою відповідачку для отримання останньою субсидій. Де на даний час проживає відповідачка їй не відомо. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить кварти-ра за [ADDRESS] (а.с. 3), якою, в силу ст. 41 Конституції України, позивачка має право володіти, користувати-ся і розпоряджатися на свій розсуд. [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до акту фактичного проживання № 01-02/1616 від 14.08.2014 р. КП «Ка-ховська керуюча компанія» [PERSON] за місцем своєї реєстрації ([ADDRESS]) не проживає (а.с. 6). Не зважаючи на те, що відповідачка в квартирі не проживає, позивачка вимушена сп-лачувати нараховані на неї витрати за квартиру, що нараховуються комунальними підпри-ємствами по кількості зареєстрованих в квартирі осіб. Власність зобов'язує, тягар утриман-ня майна покладається на власника - ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, уста-новлених ч. 1 ст. 71 ЖК України. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право на кори-стування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що відповідачка більше шести місяців у спірній квартирі не проживає без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, залиши-ла її добровільно, тому перебування відповідачки на реєстраційному обліку за адресою жит-ла, належного [PERSON] на праві приватної власності, створює останній перешкоди у реалізації її прав, які слід усунути шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved