overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 13 серпня 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Через зловживання відповідачем спиртними напоями за час шлюбу в їхній сім'ї постійно виникали сварки та скандали, за наслідками яких вони стали проживати окремо. Вважає подальше спільне проживання із відповідачем неможливим й таким, що суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а тому просила суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Суду додатково пояснив, що наразі позивачка перебуває за кордоном на заробітках. За повідомленням останньої відносини із відповідачем не підтримує більше двох років, в т.ч. й протягом часу наданого судом на примирення. Представниця відповідача [PERSON] позов визнала та суду пояснила, що відповідач приходиться їй сином та останні два роки він проживає в її господарстві, окремо від позивачки та дітей. Відносини із позивачкою відповідач не підтримує та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 13 серпня 2008 року уклали шлюб зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис № 24. (а.с. 3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що шлюб грунтується нв вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, протягом наданого судом строку для примирення відносини між подружжям не покращилися та сторони продовжували проживати окремо один від другого. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 14 травня 2007 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 03. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Останні півтора року відповідач проживає окремо від сім'ї, співмешкає з другою жінкою від якої має дитину. Вважає подальше спільне проживання сторін неможливим, таким що суперечить її інтересам та інтересам дітей, а тому просила суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що на протязі останніх півтора року не підтримує сімейних відносин із відповідачем. На примирення із останнім не згідна, а тому просила задовольнити її вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим, суд з урахуванням думки позивачки вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], сторони 14 травня 2007 року уклали шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 03 (а.с. 3). Від шлюбу у подружжя [INFO] народився син - [PERSON] та [INFO] народилася донька - [PERSON] (а.с. 5,7). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо й спільне господарство ними не ведеться. Згідно чч. 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18 березня 1979 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають дітей, які наразі є повнолітніми. Через різні погляди на сімейне життя та зловживання відповідачем спиртними напоями за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки, які призвели до того, що з 2009 року сторони проживають окремо та подружніх відносин вони не підтримують. Вважає подальше спільне проживання сторін неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, а тому просила суд їх шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував та суду пояснив, що дійсно з 2009 року позивачка перебуває за кордоном, додому приїхала усього один раз та зв'язки із нею не підтримує. Разом із тим, вважає причиною розпаду їх сім'ї саму поведінку позивачки, яка фактично залишила сім'ю. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], позивачка та відповідач 18 березня 1979 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконавчому комітеті Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 05 (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям ними не ведеться. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 січня 1998 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 01. Через зловживання відповідачем спиртними напоями за час шлюбу в їх сімї виникали сварки та скандали, за наслідками яких вони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем неможливим, а збереження шлюбу, таким що суперечить інтересам сторін. Тому, просила суд розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також суду додала, що за час шлюбу відповідач неодноразово вчиняв сімейні сварки, в тому числі вчиняв щодо неї фізичне насильство. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не зявився, у звязку з чим, суд з урахуванням думки позивачки вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 004823, [PERSON] та [PERSON] тобто сторони, 19 січня 1998 року уклали шлюб зареєструвавши його у Горбівській сільській раді Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 01 (а.с. 4). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство як подружжя не ведуть. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, покладення обовязку збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21 січня 1982 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 01. На час її звернення до суду неповнолітніх дітей не мають. За для забезпечення матеріальних потреб сім'ї в 2012 році вона виїхала за кордон, однак хоч і рідко приїжджає до дому, проте відповідач влаштовує сварки та скандали. Увесь цей час, сімейних відносин із відповідачем не підтримує. Вважає, подальше спільне проживання сторін неможливим у зв'язку із чим просила розірвати її шлюб з відповідачем. На призначене судове засідання позивачка не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Також, просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, та вважає що сімейні відносини між ним та дружиною, позивачкою по справі за час наданого судом на примирення поліпшилися й свідченням цього є квитанції про отримання ним від позивачки грошей за для ремонту їх будинку. Відтак, вважає що підстави через які позивачка звернулася до суду з даним позовом відпали, а тому просив відмовити у задоволенні позову позивачки. . Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], позивачка та відповідач 21 січня 1982 року уклали шлюб зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис № 01 (а.с. 4). Нормою ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно чч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Судом встановлено що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо та протягом наданого судом строку для примирення відносини між подружжям не покращилися За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 травня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 06. Від шлюбу дітей не мають. Через різні погляди на сімейне життя за час шлюбу в їх сім'ї мали місце сварки, які призвели до того, що з липня 2014 року вони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання сторін неможливим та таким, що суперечить їх інтересам, а тому просила суд їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також суду додала, що відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи у стані сп'яніння неодноразово вчиняв сварки. На розлучення через органи РАЦС відповідач відмовився. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим, суд з урахуванням думки позивачки вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER], позивачка та відповідач 22 травня 2012 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконавчому комітеті Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 06 (а.с. 3). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям ними не ведеться. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 23 серпня 1997 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 16. Від спільного шлюбу мають двох дітей, одна з яких, [PERSON], є неповнолітньою. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, систематичні сварки, які виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин. На даний час подружні відносини між ними припинені та їх шлюб фактично існує формально. Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачем не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому просила розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. У своєму поясненні послалась на обставини викладені у позовній заяві. Також додала, що на примирення з відповідачем не погоджується. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився без поважних причин, відзив на позов не надав, в звязку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивачки вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Зі свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 045543 вбачається, що [PERSON] та [PERSON], тобто сторони, 23 серпня 1997 року уклали шлюб який зареєстрували виконкомом Горбівської сільської ради Чернівецькій області, актовий запис № 16. (а.с.3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4 зворот). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї, то суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам, та інтересам дитини у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved