Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 4, будинку 44 по вулиці Садиковська у м. Одесі, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. При цьому посилається на те, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.12.2004 року. У вказаній квартирі, проживають та зареєстровані 4 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 22.07.2006 року Першим відділом РАЦС районного управління юстиції у м. Одесі, був зареєстрований шлюб між її донькою [PERSON] та [PERSON]. В зв'язку з погіршенням сімейних стосунків, 08 серпня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно акту про не проживання від 12.09.2016 року, з 23 березня 2016 року за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає. [PERSON] самостійно не бажає знятися з реєстрації місця проживання. В звязку з чим вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 24.12.2004 р., що укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони остання є власником квартири [ADDRESS], що складається з двох кімнат, загальною площею 40,9 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 3152. Право власності позивачки зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.02.2005 року. Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 12.09.2016 р. в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані 4 особи: [PERSON] без реєстрації, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.08.2016 року було розірвано шлюб укладений між [PERSON] (дошлюбне прізвище Гнатко) [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту мешканців будинку про не проживання від 12.09.2016 року [PERSON] з 23 березня 2016 року в квартирі [ADDRESS] не проживає. Підписи мешканців будинку № 44 завірені начальником дільниці № 6 КП ЖКС „Порто-Франківський. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 4, будинку 44 по вулиці Садиковська у м. Одесі. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved