Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, зазначивши в позові, що відповідно до договору позики від 11.05.2012 року вона позичила відповідачу 24 000 грн. строком на 6 місяців. У встановлений строк відповідач борг не повернув, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики з урахуванням збитків від інфляції, що становить 42 377, 34 грн., проценти за користування позикою в сумі 7 853,26 грн. та 3% річних в сумі 1 870, 03 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 521 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, зокрема відповідач визнав, що позичив у позивачки 11.05.2012 року 24 тис. грн. на строк 6 місяців. Вказав, що повертав позичку щомісячно по 1200 грн., але доказів про це надати не може. Не заперечили проти задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 24 тис. грн., в решті позову просили відмовити за його необгрунтоаністю. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали\~\~справи\~\~в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з розписки від 11.05.2011 року відповідач взяв в борг у позивача гроші в сумі 24 000 грн. терміном на 6 місяців (а.с. 24). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством,\~зокрема з договорів та інших правочинів, в тому числі з договору позики. З положень ч. 1 ст.\~1046, ст.\~1047 ЦК України\~вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповдно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положення ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~передбачають обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторонами 11.05.2011 року укладено договір позики на суму 24 000 грн. на строк шість місяців. Відповідачем [PERSON] дана розписка була написана добровільно, яка, за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, тому суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову повністю, оскільки обставини, на які вказує позивачка, повністю доведені належними та допустимими доказами, підтверджуються поясненнями сторін та їх представників, та частковим визнанням позовних вимог відповідачем. Належних та допустимих доказів на спростування доводів позивачки відповідачем суду надано не було, як й не доведено існування інших ніж зафіксовано у розписці умов договору позики. В силу ч. 1\~\~ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі за сплату судового збору в сумі 521 грн.

Outcome: approved