Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача та стягнення внеску. В позові зазначила, що 08 січня 2014 року між нею та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» був укладений договір №9339 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок». Договір укладено строком на 13 місяців, внесок позивачкою зроблено в сумі 10 000 грн., процентна ставка встановлена у розмірі 22% річних. Протягом строку дії договору позивачка збільшила суму вкладу до 10 300 грн. На протязі дії договору позивачці нараховувалися та виплачувались відсотки. Після закінчення строку дії договору позивачка в усній формі звернулася до керівництва Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» з питанням повернення вкладу, проте їй було відмовлено через певні у спілці фінансові труднощі, кошти не повернуті до теперішнього часу. Відповідно до довідки від 02.03.2015 р., наданої відповідачем, залишок внеску позивачки на депозитний рахунок складає 10\~250 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь внесок за договором №9339 від 08.01.2014 р. в сумі 10\~250 грн., а також просить покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилася, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд надав рівні можливості сторонам у наданні доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08 січня 2014 року між Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра» та членом кредитної спілки [PERSON] укладений договір №9339 «Про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок». Відповідно до договору він укладений строком на 13 місяців, внесок зроблено в сумі 10 000 грн., процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 22 % річних. Днем закінчення строку дії договору є 08 лютого 2015 року. Згідно п.2.3.3 договору виплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.2.5 договору, Спілка зобов'язана повернути Вкладнику внесок, та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п.3.3.3 договору Вкладник має право по закінченню строку дії цього договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Договірні відносини між позивачкою та відповідачем закінчилися 08 лютого 2015 року, але на теперішній час вимоги позивачки щодо повернення їй суми вкладу з нарахованими процентами, відповідачем не виконані. Відповідно до довідки Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» від 02.03.2015р. за вих. №506/2015, станом на 02.03.2015 р. залишок внеску позивачки на депозитний рахунок складає 10\~250 грн. За змістом ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦУ України. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч.1 ст.610 ЦК України, невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання (неналежне виконання). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи Запорізька обласна кредитна спілки «Довіра» порушила умови договору, має невиконані перед позивачкою зобовязання за договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки внеску за договором №9339 від 08.01.2014 р. в сумі 10\~250 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved