Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року в сумі 82317,20грн., 3 % річних в сумі 2264,03 грн., інфляційні витрати в сумі 3044,51 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються позивачем. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.01.2020року у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 82317,20 грн. за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за опалення та гарячу воду з урахуванням індексу інфляції в сумі 3044,51 грн. та трьох процентів річних в сумі 2264,03 грн., а всього 87625,74 грн., а також судові витрати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 13.05.2021 року по справі було увалено заочне рішення. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21.07.2021року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2021 року, ухвалене у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання було скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить застосувати строк позовної давності та відмовити у позові в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2013року по 01.10.2017року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги за період з 01.10.2013 року по 30.09.2020 року, згідно наданого позивачем розрахунку, складає 82317,20 грн., 3 % річних сумі 2264,03 грн., інфляційні витрати в сумі 3044,51 грн.(а.с.2-4). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (далі - Закон) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідачів та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, суд розглядає позовні вимоги Підприємства в межах позовної давності, тобто з жовтня 2017року, оскільки позивач 23.11.2020 року звернувся до суду з даною позовною заявою. Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з опалення та гарячу воду за період з жовтня 2017 року по вересень 2020 року складає 48689 грн. 61 коп. Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до позиції зазначеної у правовому висновку ВСУ по справі 6-68цс12 від 20.06.2012 р., виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності, з урахуванням індексу інфляції в розмірі 3044,51грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2264,03грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідачів витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial