Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми у справі №1806/2-3460/11 ухвалене рішення, яким було розірвано шлюб між [PERSON] (теперішнє прізвище [PERSON]) та [PERSON] Також було постановлено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з 26.07.2011 року. Спільна дитина сторін [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. 07.02.2012 року було подано виконавчий лист разом з заявою про відкриття виконавчого провадження до відділу державної виконавчої служби. Відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, державним виконавцем міськрайоного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] надана довідка, відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 05.09.2018 p. складає 70665,94 грн., за період з 26.07.2011р. по 05.09.2018р. боржником жодних коштів по аліментам не сплачено. В зв'язку з невиплатою [PERSON] CO. аліментів, виникла пеня за прострочення сплати аліментів. Всього за період з 26.07.2011 р. по 05.09.2018 p. пеня складає 21373,74 грн. Позивачка просить стягнути з [PERSON] вказану пеню на свою користь. В наданому відзиві відповідач зазначає, що проживаючи з липня 2018 року на протязі більше 3-х місяців був непрацездатним через перелом хребта. Позов визнає частково, так як періодично надсилав аліменти позивачці на утримання дитини, навіть авансом переплачував належні до виплати аліменти. Так, 25.02.2012р. перерахував позивачці 700грн; 27.08.2013р. перерахував позивачці 816грн; 02.06.2015 перерахував позивачці 848грн; 22.07.2015 перерахував позивачці 1000грн; 18.09.2015 перерахував позивачці 1520грн; 09.10.2015 перерахував позивачці 2000грн; 19.11.2015 перерахував позивачці 2000грн; 28.12.2015 перерахував позивачці 2000грн; Червень-липень 2018 року перерахував позивачці 2500грн. Було виплачено позивачці аліменти в сумі 13404грн., надавши відповіді квитанції. Сума аліментів, яка була виплачена мною позивачці являється більшою і становить біля 30000грн, але квитанції про сплату позивачці аліментів збереглися не всі. Просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з нього на користь позивачки пеню в межах 5000 грн. З відповіді на відзив вбачається, що надані відповідачем квитанції не містять призначення платежу у вигляді сплати аліментів. Із цих квитанцій взагалі незрозуміло від кого, на чиє ім'я, і в рахунок чого сплачені ці кошти. Доводи про часткову сплату заборгованості за аліментами є безпідставними, оскільки не підтверджені належними, достовірними та достатніми у своїй сукупності доказами, а посилання Відповідача на те, що банківські документи він не зберіг судом не можуть бути розцінені як допустимі та належні докази, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а Відповідач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно наданих заперечень відповідача вбачається, що кошти були сплачені позивачці на банківську картку, номер якої вона йому надала. При обстеженні банківського рахунку по банківській картці позивачки було встановлено, що нею отримані аліменти по наданими суду квитанціями 25.02.2012 року 700 грн., 27.08.2013р. 816 грн., 02.06.2015р 848 грн., 22.07.2015р. 1000 грн., 18.09.2015р. 1520 грн., 09.10.2015р. 2000 грн., у червні - липні 2018 року отримала аліменти в сумі 2500 грн., а у серпні 2018 року їй були переведені аліменти в сумі 2040 грн., квитанції на це перерахування не було. Деякі надіслані позивачці аліменти на її рахунок не надійшли, це стосується переведень аліментів 19.11.2015 року в сумі 2000 грн. та 28.12.2015 року в сумі 2000 грн. Таким чином позивачці були сплачені в сумі 11424 грн., які вона отримала і перебуваючи в банку разом з позивачем та його представником погодилась з цим. З додаткових пояснень позички вбачається, що твердження відповідача є безпідставними та необгрунтованими. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 13). 25 листопада 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми у справі №1806/2-3460/11 ухвалене рішення, яким було розірвано шлюб між [PERSON] (теперішнє прізвище [PERSON]) та [PERSON] Також було постановлено стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття та аліменти сплачувати матері дитини - [PERSON], починаючи стягнення з 26.07.2011 року (а.с. 6). Державним виконавцем Міськрайоного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] надана довідка, відповідно до якої заборгованість по аліментам станом на 05.09.2018 p. складає 70665,94 грн., за період з 26.07.2011р. по 05.09.2018р. боржником жодних коштів по аліментам не сплачено (а.с. 16-18). У статті 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 196 СК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Законом України від 17.05.2017 року дана редакція частини цієї статті була викладена у новій редакції, яка набрала законної сили з 08.07.2017 року. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Як убачається з розрахунку, наданого позивачкою розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 05.09.2018 року ( за період з 26.07.2011р. по 05.09.2018р.) становить 21\~373 грн 74 коп. (а.с. 3-5) Проаналізувавши надані докази сторонами, з урахуванням матеріального стану відповідача, а також стану його здоров»я, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 10\~000 грн., враховуючи і те, що він має значну заборгованість по аліментам. Що ж стосується його доводів про сплату суми аліментів через КБ « Приватбанк», то у довідці державного виконавця про заборгованість по аліментам станом на 05.09.2018 p. в графі «Сплачено аліментів» вказано 0.00 грн. Інших, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка [PERSON] отримувала зазначені ним у квитанціях кошти, [PERSON] суду не надав . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial