Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись, що відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , однак останній свої зобов`язання щодо оплати послуг виконував не належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 41 100 грн. 29 коп. Просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду в сумі 41 100 грн. 29 коп., 3% річних в сумі 1 143 грн. 83 коп., інфляційні втрати в сумі 1 829 грн. 22 коп. та судовий збір в сумі 2 270 грн. Ухвалою судді від 14 червня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , куди позивачем надавалися послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, йому відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та, відповідно, є споживачем вказаних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції станом на день розгляду справи) споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем) розрахуватися за спожиті послуги, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач [PERSON] , в порушення ст. 526 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, за спожиті послуги не сплачував, внаслідок чого станом на 05.03.2021 утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (за період з 01 листопада 2013 року по 31 січня 2021 року) в сумі 41 100 грн.29 коп. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв`язку з простроченням [PERSON] сплати за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, слід стягнути з нього інфляційних втрати за весь час прострочення в сумі 1 829 грн. 22 коп. та 3 % річних в сумі 1 143 грн.83 коп., згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який судом перевірений, визнаний правильним та не спростований відповідачем. Отже, позов законний, обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами і тому суд його задовольняє. Оскільки позов задоволено, в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved