Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування заявленого позову, вказує про те, що з 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя має двох дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, виникали непорозуміння та суперечки, відповідач на тривалий час залишав сім'ю, оскільки їздив на заробітки, де почав проживати з іншою жінкою. В результаті таких відносин сім'я розпалася, сторони з 2014 року припинили проживання, втратили почуття поваги та любові один до одного, а з січня 2016 року взагалі припинили спілкування. Позивачка вважає, що за вказаних обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що протягом тривалого часу проживають окремо з відповідачем, жодних стосунків не підтримують, тому примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про день та час розгляду справу повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 цього ж Кодексу у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до ст. 169 ЦПК України винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис за номером 170, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 103883. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судом об'єктивно встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами,\~\~ небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя,

Outcome: approved