Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона згідно договору купівлі-продажу від 02.05.2019 року №494 є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , в якому і проживає. За цією адресою також з 08.02.2013 року значиться зареєстрованим син колишньої власниці даного будинку [PERSON] Останній у 2013 році добровільно залишив місце проживання у даному будинку та виїхав на постійне місце проживання в м.Київ. За вказаних обставин просила визнати, що відповідач втратив право користування будинком, оскільки не проживає в ньому більше одного року. Ухвалою суду від 24.05.2019 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, надіславши до суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі про що повідомив суд письмовою заявою. Представник третьої особи Буринської міської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка та житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , що вбачається з копії паспорта позивачки, договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки (а.с.5-10). Згідно Будинкової книги за вище вказаною адресою з 08.02.2013 року значиться зареєстрованим син колишньої власниці будинку [PERSON] (відповідач по справі), що також вбачається з акту від 03.05.2019 року та довідок депутата Буринської міської ради [PERSON] (а.с.11-12,15,17-18). Однак [PERSON] у 2013 році добровільно залишив місце проживання у вище згаданому будинку та виїхав на постійне місце проживання у м.Київ, що підтверджується свідоцтвом про народження відповідача, свідоцтвом про зміну імені відповідача та довідкою депутата Буринської міської ради [PERSON] . (а.с.13-14,16). У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.391 ЦК України Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 72 ЖК УРСР особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 своєї постанови від 02.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.\~ Виходячи з положень ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку змінив своє місце проживання, виїхавши до м.Київ\~ і більш ніж один рік не проживає у вказаному будинку. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житловим будинком, у зв`язку з чим вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.\~ Таким чином,

Outcome: approved