Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON]. Ухвалою суду від 12.03.2015 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишено без розгляду. Зокрема у позові [PERSON] зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 22.02.2008 року, який був зареєстрований Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через небажання відповідача належним чином матеріально забезпечувати родину, тривалий час він не має постійного місця роботи і не намагається його розшукати. Все це приводить до конфліктів, нервування, погіршення її самопочуття, яке впливає на працездатність. Втрачено почуття любові та поваги один до одного. Спору майнового характеру між ними немає, місце проживання дітей визначено, на примирення не згодна, тому просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, додав, що не може силоміць утримувати дружину, якщо у неї відсутнє на це бажання. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2008 року Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про одруження, [NUMBER], актовий запис № 9. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї - недбале відношення відповідача до матеріального забезпечення своєї родини, небажання працевлаштуватись, лінощі, відсутнє взаєморозуміння та втрачено почуття любові і довіри один до одного. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Відповідачка заявила бажання залишити за нею прізвище «[PERSON]», тому суд вважає необхідним задовольнити її вимоги. Отже, приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved