Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за наступними підставами. 29.10.2016 року між позивачем і відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] . Позивач з відповідачем із самого початку шлюбного життя проживали у будинку матері позивачки, однак з квітня 2017 року шлюбні відносини фактично були припинені та сторони почали проживати окремо. Син на даний час проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні. Спору щодо поділу майна, яке набуто в період шлюбу немає, син буде проживати разом із позивачкою, а отже позивач вважає, що питання щодо проживання та виховання дітей між сторонами узгоджувати не потрібно. Відповідач офіційно не працює, будь-яких утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 29.10.2016 року, актовий запис № 63. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач підготовче у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 29 жовтня 2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 29 жовтня 2016 року, актовий запис № 63. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 07 березня 2017 року, актовий запис № 34, від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 1054, виданої 13 листопада 2018 року виконавчим комітетом Якимівської селищної ради, [PERSON] , [INFO] , на даний час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 10). При цьому позивачка є інвалідом 2 групи, отримує пенсію у розмірі 1600 гривень та не може самостійно утримувати сина. Як зазначає позивач, вони із відповідачем із самого початку шлюбного життя проживали у будинку матері позивачки за адресою: [ADDRESS] , однак з квітня 2017 року шлюбні відносини фактично були припинені та сторони почали проживати окремо. Як вбачається із тексту позовної заяви відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, офіційно не працює, будь-яких утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, не має постійних і регулярних доходів, але періодично працює. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Оскільки судом було встановлено, що збереження сімґї неможливе, шлюб між сторонами підлягає розірванню, та враховуючи той факт, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, суд вважає, що відповідач повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку у заявленому позивачкою розмірі. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зокрема позивачем суду було надано квитанцію № 26 від 14 травня 2020 року про сплату судового збору у розмірі 840,80 гривень. Оскільки у судовому засіданні розмір понесених відповідачем судових витрат було підтверджено документально, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved