Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначила, що 13.04.2006 року померла дружина її батька [PERSON], якій на підставі державного акту на право власності на землю ІІІ-КВ № 062373 належала земельна ділянка площею 0,118 га, яка розташована в [ADDRESS]. Зазначене спадкове майно було прийнято у спадщину її батьком [PERSON], та [PERSON] [INFO] року помер її батько [PERSON], після його смерті залишилось майно у вигляді ? частини земельної ділянки площею 0,118 га, яка розташована в [ADDRESS], та належала батьку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкоємцем майна померлого є позивачка по даній справі за заповітом, інших спадкоємців за заповітом у померлого немає. Позивачка як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], звернулася до державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапезнкової З.О., та подала заяву про прийняття спадщини, однак на спадкову земельну ділянку площею 0,118, га., яка розташована на території Великодмитровецької сільської ради Обухівського району Київської області, свідоцтво про право на спадщину за заповітом отримати не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Так як іншим чином захистити своє права вона не може та не має змоги отримати у власність вказану земельну ділянку, тому звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування. Позивачка в судове засідання не з'явилася, та подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі, та розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача Великодмитровецької сільської ради в судове засідання не з'явився, та подав клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позов просив задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13.04.2006 року померла [PERSON], якій на підставі державного акту на право власності на землю ІІІ-КВ № 062373 від 27.11.1998 року належала земельна ділянка площею 0,118 га, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на землю, виданого 28.11.1998 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2006 року, ? частину вищевказаної земельної ділянки успадкував [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем майна померлого за заповітом є позивач [PERSON]. Також судом встановлено, що до складу спадщини увійшло і право спадкодавця на ? частину земельної ділянки площею 0,118 га, для ведення садівництва, яка розташована на території Великодмитровецької сільської ради, Обухівського району, Київської області та яка належала [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2006 року. Листом державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапезнікової З.О., від 14.01.2014 року, № 55/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на вищевказану земельну ділянку в зв»язку з тим, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що за життя [PERSON] державного акту на право власності на землю на вищезазначену земельну ділянку не отримував. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за заповітом і його звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачка вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб'єктами права цієї власності можуть бути фізичні особи, що передбачене ч.1 ст. 374 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивачка, набувши право на спадкове майно, набула його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачкою права власності, а тому суд для захисту прав позивачки вважає за необхідне визнати власником майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved