Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 03.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 164. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON], 31.01.2011р.н. та син [PERSON], 25.11.2013р.н. Підставою для звернення з позовом є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними виникали конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сімї, які згодом набули системного характеру. Вони стали чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сімю. Між ними немає поваги,любові, взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом останніх років не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. СімЙя розпалася і можливість її збереження відсутня. Шлюб носить виключно формальний характер., подальше проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать її інтересам, а також інтересам неповнолітніх дітей, оскільки постійні конфлікти із відповідачем завдають їм психологічних страждань. Формальні шлюбні відносини обмежують право позивачки на особисту свободу, а також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого подружжя. При таких обставинах позивачка вирішила розірвати шлюб, так як подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб. 18.06.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, на примирення не згідна. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 03.10.2009 року у відділі РАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 164 (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON], 31.01.2011р.н.(а.с.10) та син [PERSON], 25.11.2013р.н. (а.с.11). Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах, не підтримують подружніх відносин, тому розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сімя розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем предявленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved