Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Порто-Франко» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 985788,04грн., а також просив суд стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3654,00 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що між ПАТ АБ «Порто-Франко» та відповідачем [PERSON] (відповідач-1)було укладено кредитний договір №804/2-07, відповідно до умов якого, банк прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 50 000доларів США на строк з 28.03.2007 року 28.03.2012року зі сплатою процентів 14% відсотків річних, а позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути банку кредит, виплатити відсотки за користування кредитом, визначені договором. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем [PERSON] (відповідач -2) було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, [PERSON] прийняла на себе зобов'язання відповідати в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором. У подальшому, як зазначає представник позивача, між банком та відповідачем -1 05.04.2007 року було укладено Додаткову угоду-1 до кредитного договору. Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ АБ «Порто-Франко» до суду із відповідним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 28.03.2007року між АКБ «Порто-Франко» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №804/2-07, відповідно до умов якого, банк видає позичальнику кредит у розмірі 50 000 доларів США з 28 березня 2007року по 28 березня 2012року зі сплатою процентів 14% відсотків річних. Відповідно до п.п. 3.6., 3.7., 3.8. та 3.10. кредитного договору №804/2-07/ від 28.03.2007року позичальник зобов'язаний використати кредит виключно на цілі, які не суперечать законодавству України та забезпечити своєчасне повернення банку всієї сум кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкцій у розмірах, строки та на умовах, передбачених даним договором та додатковими угодами до нього. Повернути банку всю суму кредиту у строк 27 березня 2012року. За використання кредиту сплачувати відсотки щомісяця з 1-го, але не пізніше 10-го числа та у кінці строку 27 березня 2012року від фактичної суми заборгованості по кредиту у розмірі 14% річних на рахунок банку. У разі відсутності можливості повернути всю суму кредиту та процентів по ньому, у триденний строк до настання, передбачених цим договором строків повідомити про це банк. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору №804/2-07/ від 28.03.2007року банк має право у разі несплати позичальником у встановлені строки заборгованості по кредиту, а також відсотків за користування кредитом, або при відсутності коштів на поточному рахунку, на розсуд банк перераховувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки, а також 3% річних від простроченої суми; нараховувати та стягувати пеню за кожен день прострочення повернення кредиту у розмірі 1/365 (1/366 у разі якщо у році 366днів) подвійної облікової ставки по кредиту, яка діяла у період, за який нараховується пеня, виходячи з суми фактичної заборгованості; нараховувати та стягувати пеню за кожен день прострочення сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1/3651/365 (1/366 у разі якщо у році 366днів) подвійної облікової ставки по кредиту, яка діяла у період, за який нараховується пеня, виходячи з суми фактичної заборгованості. П. 6.1. зазначеного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту надання кредиту (незалежно у повній сумі або у частині), та діє до повного погашення всієї суми кредиту, відсотків, пені та штрафних санкцій по ньому, передбачених даним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 28.03.2007року між АКБ «Порто-Франко» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №28-03-07/2, згідно з яким, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №804/2-07 від 28.03.2007року у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків 14%. Відповідно до п. 2.1. договору поруки у разі невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 05.04.2007року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та відповідачем - [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №804/2-07 від 28.03.2007року, згідно положень якої передбачено розрахунковий рахунок для сплати коштів для погашення кредитної заборгованості. Невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам та додатковою угодою до нього, зумовило звернення ПАТ АБ «Порто-Франко» до суду із відповідним позовом. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 2.1. договору поруки №28-03-07/2 від 28.03.2007року відповідно до якого, у разі невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель [PERSON] є відповідальними перед кредитором - ПАТ «БМ БАНК» як солідарні боржники. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 03.01.2014р. (а.с.5), у відповідача - [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №804/2-07 від 28.03.2007року, яка дорівнює 985788,04 гривень, яка складається з загальної заборгованості за кредитом - 374 853,08 гривень, загальна заборгованість за відсотками - 282613,62 гривень, штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язання - 328 321,35 гривень. Доказів сплати зазначеної суми відповідачами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у рівних частинах судовий збір у розмірі 3654,00 гривень.

Outcome: approved