Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому зазначила, що вона за час шлюбу із [PERSON], у 1976 році побудували житловий будинок, який розташований в с. Дяківці по вул. Центральна № 1195 Герцаївського району Чернівецької області та звели до нього господарські будівлі та споруди. Зазначений житловий будинок з часу забудови зареєстрований у сільській раді за [PERSON], проте як такого свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно останнім отримано не було. 03 червня 2017 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на 1/2 частину вказаного жилого будинку. [PERSON], як дружина яка пережила чоловіка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а донька [PERSON], в свою чергу подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Зважаючи на те, що нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, вона просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку як спільне майно подружжя та на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом. Представник позивачки, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Тернавська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника так як проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає за необхідне зазначити про наступне. Як вбачається з матеріалів справи, в с. Дяківці по вул. Центральна № 1195 Герцаївського району Чернівецької області розташовано житловий будинок, який за даними погосподарської книги Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області побудований у 1976 році та рахується за [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], відповідно до свідоцтва про шлюб, який був зареєстрований виконкомом Тернавської сільської ради Глибоцького (нині Герцаївського) району Чернівецької області 22 серпня 1976 року (а.с.5). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже, за змістом вищевказаних норм закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в с. Дяківці по вул. Центральна № 1195 Герцаївського району був побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1976 року за [PERSON], тобто на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON], то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2 частки. 03 червня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Тернавської сільської ради серії І-МИ № 175887 (а.с.14). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому спадкування має місце за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області на момент смерті [PERSON], разом із ним у спірному господарстві були зареєстровані та проживали його дружина [PERSON] позивачка та донька останніх [PERSON] (а.с. 17). Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], позивачка, 22 червня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.39), а [PERSON] донька спадкодавця подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини (зворот а.с.47). За постановою державного нотаріуса Герцаївської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок (а.с.37-50). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті [PERSON] судом не встановлено(а.с.49-50). У відповідності до ч.1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки спірний житловий будинок був повністю збудований, прийнятий в експлуатацію та рахується в сільській раді за [PERSON], а позивачка [PERSON] своєчасно прийняла спадщину, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, то її вимоги про визнання за нею право власності на спадкове майно підлягають задоволенню, шляхом визнання за нею право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, як спільне майно подружжя та на 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом на вказане домоволодіння. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України від 1969 року, ст. 71 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved