Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач, Одеська міжрайонна прокуратура з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих в наслідок здійснення вилову риби без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно - заповідного фонду в якому вказала, що 20.03.2012 року о 11 годині 30 хвилин, громадянин [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 91 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме: в межах території об'єкту природно - заповідного фонду здійснив порушення вимог порядку спеціального використання природних ресурсів - здійснював вилов риби (оселедця) на території Дунайського біосферного заповідника без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на човні [NUMBER] сіткою оселедцевою, внаслідок чого ним було виловлено рибу - оселедець у кількості 41 шт., загальною вагою 114 кг., чим порушено вимоги ст. ст. 9-1, 17, 64 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» та заподіяно шкоду державі у розмірі 11 228 грн., розрахунок якої здійснено по таксам, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 521 від 21.04.1998 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об'єктів природно - заповідного фонду України», що діяли на момент вчинення правопорушення. Внаслідок чого посадовою особою Державної екологічної інспекції Північно - Західного регіону Чорного моря, складено протокол № 100036 від 21.03.2012 року. Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 13.06.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбачено ст. 91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн., без конфіскації. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача завдану шкоду у розмірі 11 228 грн. та судові витрати по справі. Позивач у судове засідання не з`явився, однак надала заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати за її відсутності, заперечень проти позову не мають. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за відсутності її представника. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 20.03.2012 року о 11 годині 30 хвилин [PERSON] здійснив в межах території природно - заповідного фонду, порушив вимоги режиму спеціального використання природних ресурсів Дунайського біосферного заповідника, здійснював вилов риби (оселедця) без дозволу на спеціальне використання природних ресурсів на човні [NUMBER] за допомогою сітки оселедцевої (вічко - 35 мм., довжиною 75 м., висота - 4, 5 м.) Внаслідок чого була незаконно виловлена риба - оселедець у кількості 401 шт. загальною вагою 114 кг., розрахунок шкоди склав 11 228 грн., чим було порушено вимоги ст. ст. 9-1, 17, 64 Закону України «Про природно - заповідний фонд України» від 16.06.1962 року за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП. Постановою Кілійського районного суду Одеської області 13.06.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн. без конфіскації вилученої риби та знаряддя вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у порушенні правил рибальства є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно розрахунку, складеного Державною екологічною інспекцією Північно - Західного регіону Чорного моря відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об'єктів природно - заповідного фонду України» № 521 від 21.04.1998 року, встановлено, що загальний розмір шкоди, завданої рибним запасам України, становить 401 шт. х 28 грн. = 11 228 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» за № 2894-111 від 13.12.2001 року громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає вину відповідача, причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою, яка підлягає відшкодуванню в розмірі, встановленому Постановою КабінетуМіністрів України № 521 від 21.04.1998 року, та становить 11 228 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку з цим судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved