Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем за час перебування у шлюбі вони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: квартира [ADDRESS], автомобіль «Богдан» 211040 вартістю 82200,00грн., автомобіль ВАЗ 2108, 1987 р. вартістю 5000 грн. Просить поділити спільно нажите майно, виділивши відповідачу автомобіль «Богдан» 211040 вартістю 82200,00грн., автомобіль ВАЗ 2108, 1987р. вартістю 5000 грн., виділити позивачці квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1998 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], яка народилася [INFO] року і яка на даний час проживає з позивачкою. Під час перебування у шлюбі сторони за договором купівлі-продажу, укладеного 17.04.2013 року відповідачем з ТОВ «Богдан-Авто Донецьк», придбали в кредит автомобіль «Богдан» 211040 вартістю 82200,00 грн., що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві особистої власності по 1/2 частини кожному. На те, що автомобіль ВАЗ 2108, 1987р. вартістю 5000 грн. є власністю подружжя позивачкою не надано суду ніяких доказів. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна, поділу підлягає все майна подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться в інших осіб; враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім зазначеного в позові. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи викладені норми законодавства, суд вважає, що в задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] припинення за відповідачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири та надання відповідачу право власності на вказані автомобілі необхідно відмовити, оскільки відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі - в даному випадку автомобіля, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Оскільки в разі не вчинення сторонами дій, направлених на надання згоди присудження грошової компенсації та невнесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Зокрема, ні матеріалами справи, ні поясненнями позивачки не доводиться той факт, щодо наявності між сторонами домовленості щодо розміру часток у спільній сумісній власності або шлюбного договору суду надано не було. Також вбачається, що позивач відмовляється від поділу майна на частки. Дослідивши матеріали справи та докази подані сторонами, співставивши їх належність, допустимість, достовірність як окремо та і взаємний їх зв'язок, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову На підставі викладеного, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: dismissed