Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні до змісту позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що за своїм матеріальним становищем має можливість матеріально допомагати синові лише в розмірі 20% від свого заробітку. В судові засідання, призначені на 02.09.2014 року, 09.09.2014 року та 17.09.2014 року, сторони не з'явились, позивач подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання 17.09.2014 року слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. В теперішній час сторони фактично шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Відповідач про дитину не піклується, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, домовленості про утримання сина між сторонами не досягнуто, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. При цьому заперечення відповідача про можливість матеріально допомагати синові лише в розмірі 20% від свого заробітку суд до уваги не приймає, оскільки жодним доказом, крім його власних пояснень, вони не підтверджуються. Крім того, різниця заявлених позивачем та визнаних відповідачем позовних вимог є незначною та суттєво не впливатиме на матеріальне становище відповідача. За встановлених обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved