Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона має рідну сестру [PERSON]. ЇЇ сестра має двох позашлюбних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов'язків відповідачкою, склалася така ситуація, що старша її дочка [PERSON] перебуває у Піщано-Брідській школі інтернаті Добровеличківського району з шестирічного віку, а меншу дочку [PERSON] позивачка забрала у свою сім'ю, де з грудня 2015 року вона постійно проживає та перебуває на повному її утриманні. Починаючи з грудня 2015 року відповідачка не займалася та до даного часу не займається вихованням дитини, а саме дочки [PERSON], повністю самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Так вона не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені вище обов'язки щодо дитини виконує позивачка та її чоловік, оскільки [PERSON] постійно проживає у їхній сім'ї, та знаходяться на повному їхньому утриманні. З дитиною у них склалися гарні стосунки, вона дуже прив'язалася до нас ставиться до них як до своїх батьків. Позивачка та її чоловік дуже люблять, турбуються, піклуються про неї, створюють всі належні умови для розвитку, утримують та виховують і ставляться, як до своєї рідної дитини. Також позивачка має намір оформити опіку над малолітньою племінницею. Більше того, за весь час відповідачка лише декілька раз поцікавилася станом справ своєї дитини, її здоров'ям та розвитком. Вона жодного разу не приїздила до позивачки, щоб побачити дитину, поспілкуватися з нею. Як свідчить характеристика з місця проживання відповідачки, остання веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, тимчасово проживає у інших людей не маючи свого постійного місця проживання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка позов визнала в повному обсязі, на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду про позбавлення батьківських прав наділенні один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як встановлено, [PERSON] народилася [INFO] в с. Скалівські Хутори Новоархангельського району Кіровоградської області, її батьком записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серія [NUMBER]) /а.с.7/ Зі світлокопії довідки Небелівського фельдшерського-акушерського пункту стан здоров'я малолітньої [PERSON] задовільний. За останні півроку за допомогою не зверталася /а.с.8/ Відповідно до характеристики Небелівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Торговицького НВО [PERSON] перебуває на утриманні громадянки [PERSON], яка щоденно приводить і забирає дитину зі школи. У дитини сформовані основні фізичні якості і потреба в руховій активності. Допитлива, активна. Цікавиться новим, невідомим в навколишньому світі. Задає питання дорослому. Здатна самостійно діяти. У випадку ускладнень звертається за допомогою до дорослого. Відгукується на емоції близьких людей та друзів. Співпереживає персонажам казок, історій, оповідань. Емоційно реагує на твори образотворчого мистецтва, світ природи. Опановує засоби спілкування та способи взаємодії з дорослими і однолітками. Дитина адекватно використовує вербальні і невербальні засоби спілкування, з дітьми та дорослими. Має первинні уявлення про себе, сім'ю , суспільство, державу, світу і природи. Відповідальна. Переживає за свої успіхи і невдачі. Опановує умінням працювати за правилом і за зразком, слухати дорослого і виконувати його інструкції /а.с.9/ Довідкою Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №299 від 21.03.2018 року підтверджується, що [PERSON], [INFO] проживає біля тітки (позивачки у справі) [PERSON] та перебуває на її повному та постійному утриманні /а.с.10/ Крім того, довідкою Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №301 від 21.03.2018 року підтверджується, що малолітня [PERSON] проживає у будинку позивачки разом з її сином [PERSON] та чоловіком [PERSON] /а.с.11/ З довідки-характеристики Скалівсько-Хутірської сільської ради №72 від 19.03.2018 року вбачається, що громадянка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], разом із нею зареєстровані її діти, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Але фактично наданій території вона і її діти не проживають. Дана громадянка веде бродяжницький спосіб життя. Вживає алкогольними напоями, палить. Спілкується та тимчасово проживає в людей які ведуть аморальний спосіб життя. Вихованням та доглядом за дітьми не займається. Старша дочка [PERSON] перебуває у Піщано-Брідській школі інтернаті Добровеличківського району з шестирічного віку. Менша дочка [PERSON] уже більше двох років знаходиться на вихованні у своєї рідної тітки [PERSON] в селі Небелівка Новоархангельського району Кіровоградської області. Так як [PERSON] у подальшому не могла далі проживати із такою матір'ю . Дитина була брудна, голодна, і не мала постійного місця проживання. За цей час мати свою поведінку не виправила продовжує вести аморальний спосіб життя і на далі. В подальшому проживання дітей біля матері [PERSON] небезпечне для їх життя /а.с.12/ Про супровід до місця навчання - Небелівської ЗОШ І-ІІ ступенів Торговицького НВО та місця постійного проживання малолітньої [PERSON] її тіткою [PERSON] свідчить довідка Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №298 від 21.03.2018 року /а.с.13/ Крім того, відповідно до довідки-характеристики Небелівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області № 300 від 21.03.2018 року [PERSON] працює в Небелівському дошкільному навчальному закладі на посаді помічника вихователя з 2006 року по даний час. За час роботи на даній посаді проявила себе, як відповідальний працівник. Швидко знаходить спільну мову з колективом та дітьми. З перших днів роботи - активний працівник. Чесно і добросовісно виконує свою роботу та громадські доручення. [PERSON] всебічно розвинена, тому легко спілкується з колективом, дітьми та батьками дітей, які відвідують Небелівський ДНЗ «Сонечко». На роботу приходить вчасно, ніколи не покидає робочого місця. Вирізняється естетичністю та вишуканістю, має добрий та охайний вигляд. Добра, щира, добропорядна, працьовита, старанна, ввічлива, розсудлива. Серед населення села характеризують риси характеру: дружелюбність, толерантність, цілеспрямованість, чемність, тактовність, працьовитість, взаємоповага /а.с.14/ З висновку органу опіки та піклування Новоархангельської районної державної адміністрації вбачається, що Службою у справах дітей районної державної адміністрації вивчено матеріали справи про малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та встановлено наступне. З інформації наданої службою у справах дітей районної державної адміністрації [PERSON] з 2015 року не проживає разом зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. Старша її дочка [PERSON] перебуває у Піщано-Брідській школі - інтернат Добровеличківського району з шестирічного віку, а менша дочка [PERSON] з грудня 2015 року проживає у своєї біологічної тітки [PERSON] у с. Небелівка Новоархангельського району Кіровоградської області. Старшу дівчинку на канікули забирає біологічна тітка [PERSON], яка проживає у [ADDRESS]. Сестрички зустрічаються та спілкуються рідко. Мати дітей [PERSON] не має постійного місця проживання, не працює, не сприяє своєму працевлаштуванню. Вона повністю самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Так вона не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Згідно з характеристикою, виданою виконкомом Скалівсько-Хутірської сільської ради, [PERSON] веде аморальний, бродяжницький спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, тимчасово проживає у інших людей не маючи свого постійного місця проживання. Виховання та доглядом за дітьми не займається. Службою у справах дітей районної державної адміністрації спільно з районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, кримінальною міліцією у справах дітей Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, виносились офіційні попередження про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, які не дали позитивних результатів. Мати продовжує вести аморальний спосіб життя, не піклується про дітей, проявляє до них байдужість. Таким чином, мати ухиляється від виконання своїх безпосередніх обов'язків щодо виховання, розвитку та життєзабезпечення дітей, чим ставить під загрозу їх життя та здоров'я. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси дітей та вимоги законодавства, орган опіки та піклування районної державної адміністрації вважає, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одними із завдань СК України виходячи із положень ст. 1 СК України є утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до приписів ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ч. 2 ст. 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В пунктах 16 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Частини 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошують на тому, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1 та 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ст. 180 СК України покладено обов'язок батьків утримувати дитину до досягненню нею повноліття. У відповідності зі п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд враховуючи вище переліченні норми матеріального права приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, щодо малолітньої доньки Анастасії, оскільки, як встановлено вона ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків матері, не цікавиться життям власної дитини, її духовним та культурним розвитком, проявляє байдужість та черствість до власної дитини, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначене ганебне ставлення до дитини в подальшому може вплинути на її долю та сприйняття кругозору в оточуючому її соціумі, що може мати, на думку суду, негативні наслідки. Викладене на думку суду і є способом ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню власної малолітньої дитини. Разом з тим суд звертає увагу відповідачки на положення ст. 169 СК України відповідно до яких мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Рішення суду про поновлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. Позбавлення батьківських прав відповідачки не звільняє її від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини. На підставі наведеного та

Outcome: approved