Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом п`ятої черги за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося по смерті її баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Позивач є її єдиною спадкоємицею, оскільки батько позивачки, тобто син спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] . Позивачка прийняла спадщину після смерті баби, однак в нотаріальному порядку оформити своїх спадкових прав не може. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Позивачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 березня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що позивач є внучкою померлої [PERSON] . Довідкою Мар`янівської селищної ради Горохівського району Волинської області від 07 лютого 2019 року №208 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] в селищній раді не посвідчувався. Єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є її внучка [PERSON] . Остання прийняла спадщину шляхом спільного проживання. З спадкової справи після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] видно, що після її смерті спадщину за законом прийняла її внучка [PERSON] . Інші спадкоємці з заявами не зверталися. Згідно з інвентаризаційною справою №42, заведеною Луцьким міжміським бюро технічної інвентаризації на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , власником вказаного житлового будинку значиться [PERSON] . Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 19 липня 2019 року стверджується, що [PERSON] 23 жовтня 1955 року в Коршівській сільській раді Сенкевичівського району Волинської області зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис №12. Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 13 вересня 2019 року стверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори від 14 лютого 2019 року за №01-09/164 стверджується, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. Відповідно до ст.527 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР, чинного на момент виникнення правовідносин прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак за життя не оформила своїх спадкових прав. Судом також встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом п`ятої черги після померлої [PERSON] , прийняла спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. А тому, суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом п`ятої черги на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] і яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав.

Outcome: approved