Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 16 квітня 2010 року помер її дід [PERSON]; після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок № 27 по вул. Євгена Гребінки (раніше Дзержинського) в м. Буча Київської області. Покійний дідусь після себе заповіту не залишив. На день відкриття спадщини спадкоємцями першої черги за законом після її покійного дідуся були його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON], інших осіб, які б претендували на спадкове майно не було. Проте, вищезазначені спадкоємці першої черги, а саме дружина покійного [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON] в передбачений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь онуки померлого, а саме [PERSON] і таким чином єдиним спадкоємцем за законом після покійного [PERSON] є вона. Вказує, що після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 по вул. Дзержинського в м. Буча Київської області після померлого 16.04.2010 року [PERSON]. Проте, 19.10.2010 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/118, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 по вул. Дзержинського в м. Буча Київської області у звязку із неотриманням за життя [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок, відсутністю державної реєстрації права власності на будинок на імя померлого та рекомендовано звернутися до суду. Позивачка вказує, що той факт, що житловий будинок № 27 (до зміни нумерації № 6) по вул. Дзержинського (нині вулиця [PERSON]) в м. Буча Київської області належав на праві власності покійному [PERSON] підтверджується наступними документами: Договором на право побудови і безстрокового користування земельною ділянкою від 15 травня 1954 року; рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинської райради депутатів трудящих від 06.09.1953 року № 1088 Про надання земельної ділянки під забудову [PERSON] в с. Буча; Договором на право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 22.12.1954 року; рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящихся від 17.12.1954 року № 1554 Про продовження терміну забудови житлового будинку [PERSON] в с. Буча; Актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 12 січня 1957 року, відповідно до якого надане до здачі домоволодіння громадянина [PERSON], що знаходиться по вул. Дзержинського, буд. 6 в Києво-Святошинському районі в с. Буча вважати прийнятим. Також позивачка зазначає, що в період з 1959 року по 1961 рік змінилася нумерація будинків по вул. Дзержинського в с. Буча, а саме будинок № 6, що належав [PERSON] став будинком під № 27. Заявою від 31.08.2015 року вона зверталася в архівний відділ виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про надання рішення про зміну нумерації будинку по вул. Дзержинського з № 6 по № 27 в сел. Буча, проте листом № 05-17/Б-430 від 03.09.2015 року їй було повідомлено, що такого рішення про зімну нумерації не виявлено. Крім того, рішенням Бучанської селищної ради № 411-11-У від 23.11.2006 року Про перейменування вулиць та провулків в селищі Буча вулицю Дзержинського було перейменовано на вулицю [PERSON]. Вказує, що оскільки за життя покійний дідусь так і не отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок № 27 по вул. Євгена Гребінки (бувша вулиця Дзержинського) в м. Буча Київської області та не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації даний факт позбавляє її можливості отримати у приватного нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину та змушує її звернутися до суду із даним позовом. В звязку із викладеними обставинами позивачка просила визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок № 27, що розташований за адресою Київська область. м. Буча, вул. Євгена Гребінки (раніше Дзержинського), в порядку спадкування за законом після смерті свого діда [PERSON], який помер 16.04.2010 року. В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - Бучанської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, приватний нотаріус [PERSON] надала суду листа, в якому просила розглядати справу в її відсутність. В звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, третьої особи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2010 року помер [PERSON], за життя він заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON], інших осіб, які б претендували на спадкове майно не було. Проте, вищезазначені спадкоємці першої черги, а саме дружина покійного [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON] в передбачений законодавством шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь онуки померлого, а саме [PERSON] і таким чином єдиним спадкоємцем за законом після покійного [PERSON] є вона. Встановлено, що після спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 по вул. Дзержинського в м. Буча Київської області після померлого 16.04.2010 року [PERSON]. Проте, 19.10.2010 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/118, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 27 по вул. Дзержинського в м. Буча Київської області у звязку із неотриманням за життя [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок, відсутністю державної реєстрації права власності на будинок на імя померлого та рекомендовано звернутися до суду. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що за життя [PERSON] належав на праві власності будинок № 27, що розташований за адресою Київська область. м. Буча, вул. Євгена Гребінки (раніше Дзержинського) . Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , суд вважає, що є підстави для визнання за нею права власності на будинок № 27, що розташований за адресою Київська область. м. Буча, вул. Євгена Гребінки (раніше Дзержинського) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 16.04.2010 року. На підставі ст. ст. 1216-1222, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved