Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно за набувальною давністю, мотивуючи тим, що у 1986 році, [PERSON] [INFO], отримала ордер на житлове приміщення щодо якого отримала право зайняти квартиру [ADDRESS]. В подальшому позивачка уклала договір найму вищенаведеного приміщення з власником цього приміщення - ЗАТ «Приморський». З моменту отримання ордеру на житлове приміщення та укладання договору найму вона вселилась в вищенаведене житлове приміщення разом з родиною та добросовісно користувалась ним: сплачувала за комунальні послуги, проводила поточний ремонт приміщення та слідкувала з збереженням цілісності наданого їй нерухомого майна. Її дії та дії відповідача ЗАТ «Приморський» відповідали вимогам ст. 58-71 ЖК України. Однак надати копії ордера на вселення та договору найму, на вищенаведене житлове приміщення позивачка не має можливості у зв'язку з їх втратою. Натомість в додатках до позовної заяви містяться копія ордеру та копія договору найму житлового приміщення її сусідки [PERSON], які є аналогічними тим, що вона отримувала. В 2013 року позивачка вирішила приватизувати надане їй житлове приміщення однак цього зробити не змогла, так як при зборі документів для приватизації вона дізналась, що квартира [ADDRESS] не обліковується на балансі ТОВ «Приморський», що є правонаступником ЗАТ «Приморський» (підтверджується довідкою №67 від 31.01.2013р.). До цього часу [PERSON] вважала, що користується квартирою на законних підставах та вважала, що має право її приватизувати, оскільки в неї був ордер на вселення в жиле приміщення та договір найму з ЗАО «Приморський». Також вказана квартира не перебуває на балансі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою №1027 від 26 вересня 2013 року. Вважаючи вищенаведене та те, що власник вищенаведеного приміщення ТОВ «Приморський» що є правонаступником ЗАТ «Приморський» тривалий час не виявляє наміру визнати вищенаведену квартиру своїм, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця, у зв'язку з чим позивачка вирішила на підставі ч.І ст. 344 Цивільного кодексу України звернутись до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглянути дану цивільну справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, враховуючи думку сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Outcome: approved