Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивачка у вересні 2016 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалася на те, що вона є власником житлового будинку №84 по вул..Білоруській в м.Чернівці. Крім неї за вказаною адресою зареєстровані також її дочка [PERSON] М-Л. та онук [PERSON] Разом з тим, [PERSON] вже більше пяти років без поважних на те причин не проживає за місцем реєстрації, проте в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку створює їй ряд перешкод та порушує її право власності. Зокрема, відповідач не приймає участі у витратах по утриманню нерухомого майна в частині сплати всіх передбачених комунальних платежів, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих мешканців. Окрім того, реєстрація відповідача унеможливлює оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, що суттєво впливає на її фінансове становище. У звязку із цим, просила позов задовольнити та визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №84 по вул.Білоруській в м.Чернівці. Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена судом про місце та час розгляду справи. Від неї через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просила слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У разі відсутності відповідача не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного рішення В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації.\~ Причину своєї неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачка не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що будинок №84 по вул.Білоруській в м.Чернівці належить на праві власності позивачці [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.3,4, 9-10). Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім»ї та реєстрацію) ТОВ «Укрвторресурс» від 19 травня 2016 року, в будинку №84 по вул.Білоруській в м.Чернівці зареєстровані позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та дочка позивачки [PERSON]-Л. (а.с.5). Разом з тим, як вбачається із акту комісії дільничного комітету ТОВ «Укрвторресурс» від 06 червня 2016 року, складеного в присутності сусідів, відповідач [PERSON] з березня 2011 року по теперішній час в будинку №84 не проживає (а.с.6). Стаття 405 Цивільного кодексу України, передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи вказану норму закону, судом під час розгляду справи з достовірністю було встановлено, що жодної домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірним житлом укладено не було. Більше того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушує права позивачки, як власника житла, зокрема, вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги та у звязку із реєстрацію відповідача не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, що суттєво впливає на її фінансове становище. За таких обставин, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених судом обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що факт не проживання відповідача з березня 2011 року у належному позивачці на праві власності житловому будинку підтверджено належними та допустимими доказами й відповідно реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню та відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування спірним будинком. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивачка документально підтвердила понесені нею судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved