Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до директора ТОВ «Декант» Александрова Ю.С., просила зобовязати відповідача привести її звільнення у відповідність до вимог КЗпП України, нарахувати та виплатити всі належні при звільненні суми, а також зобовязати виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку. В обґрунтування предявлених вимог посилається на те, що з 12 листопада 2013 року вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Вента», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Декант», займаючи посаду завідувача складом товариства. Наказом директора ТОВ «Декант» Александрова Ю.С. №07-к від 27 березня 2015 року позивачку звільнено з посади завідувача складом з 27 березня 2015 року за згодою сторін на підставі п.1. ст. 36 КЗпП України. Разом з тим, зазначає позивачка, відповідач при звільненні відмовився внести відповідні записи до трудової книжки та у подальшому не вчинив таких дій, що позбавило позивачку можливості належним чином подати до відповідних установ документи, в тому числі трудову книжку, з метою оформлення дозволу по догляду за її матірю, яка є інвалідом 1 групи. Посилаючись на вищевикладені обставини позивачка просила суд задовольнити предявлені вимоги. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримала предявлені вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 12 листопада 2013 року позивачка перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Вента», яке у подальшому змінило назву на ТОВ «Декант», займаючи посаду завідувача складом товариства. Вказана обставина підтверджується відповідними записами трудової книжки, копія якої міститься в матеріалах справи. Наказом директора ТОВ «Декант» Александрова Ю.С. №07-к від 27 березня 2015 року позивачку звільнено з посади завідувача складом з 27 березня 2015 року за згодою сторін на підставі п.1. ст. 36 КЗпП України. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилається на те, що відповідач будучи директором ТОВ «Декант», всупереч вимогам трудового законодавства відмовився внести відповідні записи до трудової книжки та й у подальшому не вчинив таких дій, що позбавило її можливості належним чином подати до відповідних установ документи, в тому числі трудову книжку, з метою оформлення дозволу по догляду за її матірю, яка є інвалідом 1 групи. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частина 2 ст. 30 ЦПК України визначає, що відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Між тим, як вбачається з матеріалів справи позивачка перебувала у трудових відносинах з юридичною особою ТОВ «Декант», а відповідач, як керівник установи, виконує лише відповідні функції, передбачені законом і установчими документами товариства. Суть вимог позивачки зводиться до зобовязання привести її звільнення з ТОВ «Декант» у відповідність до вимог чинного законодавства, при цьому позивачкою предявлено вимоги саме до директора товариства Александрова С.Ю. як фізичної особи. У судовому засіданні на запитання на запитання суду позивача та її представника неодноразово наголошували, що позов предявлено само до Александрова Ю.С. як директора товариства. З огляду на положення ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості без заяви позивача залучати до участі у справі належного відповідача. Таким чином, оскільки з метою захисту своїх трудових прав позивачка звернулася з вимогами не до юридичної особи, з якою перебувала у трудових правовідносинах, а саме до директора даного товариства як фізичної особи, позовні вимоги підлягають відхиленню як такі, що предявлені до неналежного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed