Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка у судовому засіданні підтримала пред'явлений позов у повному обсязі та просила ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір іпотеки від 09.07.2014 року, серія та номер: 523, номер запису про іпотеку: 6280836, житлового будинку [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та скасувати державну реєстрацію обтяження. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, оскільки спірний договір іпотеки сторонами вже розірвано 08.10.2014 року та надав копію договору про розірвання договору іпотеки, тому проси суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] у повному обсязі. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явився, причини неявки не повідоми, тому вважаю за можливе розглянути справу без його участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 16.05.2014 року в приміщенні агенції нерухомості «Хрещатик» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, №4 між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.2000 року, про що зазначено в п. 2.1 Договору. Договір склала та засвідчила своєю печаткою керівник агенції нерухомості «Хрещатик» Андрушко Тетяна Петрівна. Згідно Договору в момент його укладення позивачка передала відповідачці [PERSON] завдаток в розмірі 10 000 доларів США (що на той час було еквівалентно 118 000 гривень). Основний договір купівлі - продажу повинен був бути укладений та нотаріально посвідчений до 01.07.2014 року включно. Проте, як встановлено у судовому засіданні, ні у визначений термін, ні 15.07.2014 року відповідачка [PERSON] в присутності нотаріуса відмовилася укладати основний договір купівлі-продажу та повертати грошові кошти. Як встановлено у судовому засіданні, у зв'язку з неправомірними діями відповідачки [PERSON], позивачка вимушена була звернутися до суду 04.07.2014 року з позовом про стягнення коштів і арешт будинку. Після чого, державним виконавцем Дніпропетровського ВДВС, на виконання ухвали суду про забезпечення позову, був наданий [PERSON] витяг про актуальну інформацію щодо об'єкта нерухомого майна, з якого останній стало відомо про те, що 09.07.2014 року [PERSON] в рахунок забезпечення основного зобов'язання в розмірі 419400,00 грн. передала в іпотеку відповідачці [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (номер запису про іпотеку :6280836, договір іпотеки, серія та номер:523) і даний Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Зазначений договір іпотеки позивачка вважає незаконним, оскільки на момент передачі в іпотеку спірного житлового будинку відповідачка [PERSON] мала перед нею зобов'язання, тому мала б продати їй будинок, або повернути отримані гроші в якості завдатку за будинок, тому вона просить визнати спірний договір іпотеки недійсним. Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір серії НАЕ №277043 про розірвання Договору іпотеки і даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №1025. Згідно п. 1 даного договору, сторони домовилися про розірвання Договору іпотеки цим Договором. Крім того, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що 08.10.2014 року Іпотеку на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], припинено. За таких обставин, спірний договір іпотеки, який є предметом позову [PERSON], був розірваний сторонами у добровільному порядку, тому неможливо визнати недійсним договір, який є припиненим внаслідок його розірвання, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити їй у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed