Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 22.01.2015 року в м. Тальне Черкаської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачці повідомили, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: вул. Макшиболотська, 12, в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області. За таких обставин вона змушена звернутись до суду з даним позовом. До початку судового засідання позивачка надала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право власності на частину домоволодіння у розмірі 63/100 по вул. Макшиболотська, 12, в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області, яке належало відповідно до записів в погосподарській книзі [PERSON], який помер 22.01.2015 року в м. Тальне Черкаської області, також просила справу розглядати без її участі та позов задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, змінені позовні вимоги визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування. [PERSON] народилася 04.11.1956 року в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області (а.с. 5), батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 22.01.2015 року в м. Тальне Черкаської області (а.с. 7). Згідно заповіту від 15.07.1997 року, складеного в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області, [PERSON] залишив заповіт, згідно якого належну йому частину житлового будинку та все своє майно він заповів [PERSON] (а.с. 6). Позивачці державним нотаріусом Тальнівської державної нотаріальної контори від 17.03.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с. 9). З довідки виконавчого комітету Кобриново-Гребельської сільської ради від 07.06.2017 року за № 108 вбачається, що частка в розмірі 63 % будинку по вул. Макшиболотська, 12, в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області рахується за покійним [PERSON] згідно даних погосподарської книги (а.с. ). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.10.1994 року [PERSON] та [PERSON] успадкоували в рівних відсотках майно, що складається з 37/100 частин житлового будинку по вул. Макшиболотська, 12, в с. Кобринова Гребля Тальнівського району Черкаської області (а.с. 33), відповідно кожний успадкував 18,5 % від будинку. З відповіді Тальнівської державної нотаріальної контори від 19.05.2017 року № 759/02-14 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 22.01.2015 року - заведена 11.07.2015 року та спадкоємцем померлого згідно поданої заяви та заповіту є його дочка [PERSON]. На майно померлого видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 17.03.2017 року № 556 (земельна ділянка) (а.с. 19). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але за відсутності у неї свідоцтва про право власності на будинок покійного не може оформити свої спадкові права (а.с. 8). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на частку власності житлового будинку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та доведеними, і є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька.

Outcome: approved