Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що з жовтня 2004 року по вересень 2009 року позивачка проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають за різними адресами, дитина проживає разом з позивачкою. В період з січня по квітень 2014 року позивачка понесла ряд додаткових витрат на утримання дитини, пов'язані з її навчанням, її лікуванням, підготовкою до школи. Вказані витрати не були відшкодовані відповідачем, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача додаткові витрати за минулий час у розмірі 5790 грн., що понесені позивачкою, які складаються з витрат на підготовчі курси до школи у розмірі 1500 грн., витрат на заняття англійською мовою у розмірі 4290 грн., та витрат на танцювальні заняття у розмірі 4290 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та з врахуванням вимог ст. 185 СК України просила їх задовольнити у повному обсязі. Також у судовому засіданні позивачка зазначила, що відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва позивач має сплачувати аліменти на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Також рішенням суду позивач має сплатити на її користь додаткові витрати у розмірі 11 642 грн., які на даний час не сплачені відповідачем. Відповідач має можливість нести додаткові витрати. Він має власний бізнес, постійний заробіток, оскільки зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Крім того відповідач має власну квартиру, декілька автомобілів, скутер, власний гараж та постійні неофіційні додаткові заробітки. З врахуванням зазначеного нею, позивачка просить стягнути з відповідача витрати за минулий час у розмірі 5790 грн., що понесені нею, які складаються з витрат на підготовчі курси до школи у розмірі 1500 грн., витрат на заняття англійською мовою у розмірі 4290 грн., та витрат на танцювальні заняття у розмірі 4290 грн., які позивачка вважає додатковими. Відповідач проти позову заперечив у повному обсязі та показав суду, що дійсно згідно рішення суду він сплачує на дитину аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Заборгованості по сплаті аліментів немає. Також згідно рішення суду він має сплатити додаткові витрати у розмірі 11642 грн. В останній час його матеріальне становище змінилось. В даний час він не здійснює підприємницької діяльності, немає ніяких додаткових заробітків, окрім заробітку за основним місцем роботи, де його заробітна плата становить приблизно 1000 грн. на місяць. Крім того відповідач має сплачувати аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку на іншу дитину, доглядати за батьком-пенсіонером. Він не власником житла, не є власником автомобілів, не має власного гаражу та іншого майна. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачкою. Вказана обставина не оспорюється відповідачем по справі. В обгрунтування свого позову позивачка зазначила, що в період з січня по квітень 2014 року позивачка понесла ряд додаткових витрат на її утримання, пов'язані з навчанням дитини, її лікуванням, підготовкою до школи, у розмірі 5790 грн., що понесені позивачкою, які складаються з витрат на підготовчі курси до школи у розмірі 1500 грн., витрат на заняття англійською мовою у розмірі 4290 грн., та витрат на танцювальні заняття у розмірі 4290 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.06.2012 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 24-25). Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивачки додаткові витрати, понесені на лікування та оздоровлення неповнолітньої дитини, [PERSON] у розмірі 11 642 грн. Судом також встановлено, що на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2012 року, 19 грудня 2012 року було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь [PERSON], аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів доходів [PERSON], починаючи з 24 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 28). Підприємницька діяльність відповідача, як фізичної особи-підприємця була припинена 12.11.2012 року, відповідно до поданої ним заяви (а.с. 33). Відповідно до копії трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], відповідач в даний час працює на посаді змінного чергового у ТОВ «Лівадія Груп» (а.с. 54, 55). Відповідно до копії довідки про доходи відповідача від 23.04.2014 року, заробітна плата [PERSON], який працює змінним черговим у ТОВ «Лівадія Груп» становить 1218 грн. (а.с. 32). Даних, які б свідчили про наявність у відповідача майна, а саме власної квартири, автомобілів, скутеру, власного гаражу, судом не встановлено. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень З огляду на вказані вище вимоги Закону, позивачем мають бути доведені особливі обставини, які спонукали її до додаткових витрат на дитину. Такими обставинами, на думку суду, можуть бути несподіване захворювання, для лікування якого необхідна значна сума коштів, нещасний випадок, а також необхідність розвитку здібностей дитини, яка їх має, зокрема, до музики, до спорту, тощо. Саме такі обставини можуть вважатись особливими, їх понесення будь-яким з батьків зумовлює участь іншого в оплаті цих витрат. Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов'язковою не є. Саме до таких витрат суд в даній справі відносить витрати позивачки підготовчих курсів до школи, витрат на заняття англійською мовою, та витрат на танцювальні заняття. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав вважати, що витрати, що понесені позивачкою зумовлені будь-якими особливими обставинами, що кореспондує обов'язок відповідача по оплаті їх частини у відповідності до вимог ст.185 СК України. Крім того, при постановленні судового рішення судом враховується вимоги ст. 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, матеріальне становище дитини, розмір аліментів, який має сплачувати відповідач за рішенням суду від 22.06.2012 року. Також судом враховується матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших стягнень за виконавчими документами, наявність на утриманні у відповідача іншої малолітньої дитини, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, та приймає рішення про відмову у його задоволенні у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed