Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Ніка Плюс» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01.02.2018 справу за позовом Кредитної спілки «Ніка Плюс» до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави передано на розгляд Деснянському районному суду міста Києва за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2018 року, вищезазначена справа за єдиним унікальним номером 686/14648/18-ц передана судді Бабко В.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.04.2019 прийнято цивільну справу за єдиним унікальним номером 686/14648/18-ц до розгляду. Позивач мотивує позовні вимоги наступним, що 15 вересня 2009 року між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №227/09.05, згідно якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у сумі 80000,00 гривень зі сплатою 43% річних. 15 вересня 2009 року в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та [PERSON] був укладений договір застави транспортних засобів посвідчений нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк Н. М. та зареєстрований в реєстрі за №515. 09 листопада 2009 року с.Калинівка, Хмельницького району, Хмельницької області сталося займання транспортного засобу, який був забезпечений виконанням зобов`язань за кредитним договором №227/09.05. В зв`язку із знищенням предмета застави 17 травня 2010 року [PERSON] був направлений лист про необхідність змінити предмет застави на рівноцінне майно. Проте, вказаний лист залишений [PERSON] без виконання. В січні 2018 року КС «Ніка Плюс» при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №12017240010004625 отримана копія листа Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області від №24.10.2017 року №31/22-4492 відповідно до якого стало відомо, що згідно регіональної АІС «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру МВС, 16.05.2012 автомобіль марки «CHEVROLET Silverado» з державним номерним знаком [NUMBER] був знятий з обліку для реалізації власником [PERSON] . Станом на 24.10.2017 згідно вище зазначених даних автомобіль марки «CHEVROLET Silverado» з кузов № [NUMBER] , реєстрований за [PERSON] , [INFO] . Отже, встановлено, що предмет застави не є фізично знищеним, а реалізований власником в порушення умов договору застави без згоди заставодержателя третій особі. Станом на 10 травня 2018 року борг за кредитним договором №227/09.05 [PERSON] не сплачений та складає 80000,00 гривень. У зв`язку з викладеним позивач просить суд звернути стягнення на транспортний засіб марки «CHEVROLET Silverado», кузов 1 [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення боргу [PERSON] перед Кредитною спілкою «Ніка Плюс» за кредитним договором №227/09.05 від 15.09.2009 року в сумі 80000,00 гривень, шляхом його продажу на прилюдних торгах у порядку процедури виконавчого провадження. Представник позивача Кравчук С.П. в судовому засіданні 02.10.2019 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити в повному обсязі. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, хоча відповідно до ст.128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за її відсутності та не подано відзиву на позовну заяву. Третя особа - [PERSON] в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача та третьої особи, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 вересня 2009 року між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та [PERSON] був укладений кредитний договір №227/09.05. Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №227/09.05 кредитор на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, у відповідності до положень цього договору, відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (надалі-кредитор) у сумі не більше ніж 80000,00грн із сплатою 43% річних. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору №227/09.05 сторони погодили, що [PERSON] зобов`язаний сплачувати відсотки та частину заборгованості за кредитом щомісячно до 15 вересня 2010 року. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору №227/09.05 він набуває чинності з дня його укладання та діє до повного виконання позивальником зобов`язань за цим кредитом. 15 вересня 2009 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №227/09.05, між Кредитною спілкою «Ніка Плюс» та [PERSON] був укладений договір застави транспортних засобів посвідчений нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №515. Відповідно до пункту 1 договору застави транспортних засобів від 15.09.2009 застава за цим Договором забезпечує вимоги Заставодержателя за Кредитним договором №227/09.05 від 15 вересня 2009 року (а також будь-якими додатковими договорами до нього) укладеним між Заставодержателем і Позичальником, за умовами якого останній зобов`язаний Заставодержателю до 15 вересня 2010 року повернути кредит у розмірі 80000,00 гривень, сплатити проценти за користування ним у розмірі 43 % річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до пункту 1.2. договору застави транспортних засобів від 15.09.2009 предметом застави є: автомобіль марки CHEVROLET, модель Silverado, тип БОРТОВИЙ МАЛОТОНАЖНИЙ, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) 1 [NUMBER] , який належить Заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 10.09.2009 1-им ВРЕР УДАІ УМВСУ у Хмельницькій області м.Хмельницький. Відповідно до пункту 1.3. договору застави транспортних засобів від 15.09.2009сторони цього Договору оцінюють Предмет застави у 80000,00 гривень. Банком зобов`язання за кредитним договором позики виконанні, а відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до акту про пожежу від 29.11.2009 зазначено, що в селі Калинівка, Хмельницького району, Хмельницької області сталося займання транспортного засобу, а саме: автомобіль марки CHEVROLET, модель Silverado, тип БОРТОВИЙ МАЛОТОНАЖНИЙ, 2004 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) 1 [NUMBER] . 17 травня 2010 року Кредитна спілка «Ніка Плюс» направили лист [PERSON] , для зміни предмету застави на рівноцінне майно, на вартість не менше вартості предмета застави, який втрачено у відповідності до пункту 2.1.2 договору застави транспортних засобів від 15.09.2009. Проте, вказаний лист залишений [PERSON] без виконання. Крім того, як установлено судом, 28.03.2012 рішенням Хмельницького міськрайонного суду задоволено позов КС «Ніка Плюс» про стягнення з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 182154,71грн, згідно із рішення суду [PERSON] визнавав позовні вимоги повністю. В січні 2018 року КС «Ніка Плюс» при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження №12017240010004625 отримана копія листа Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області від №24.10.2017 року №31/22-4492, відповідно до якого стало відомо, що згідно регіональної АІС «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру МВС, 16.05.2012 автомобіль марки «CHEVROLET Silverado» з державним номерним знаком [NUMBER] був знятий з обліку для реалізації власником [PERSON] . Судом установлено, що станом на 29.10.2019 у базі даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником автомобіля марки «CHEVROLET Silverado» з державним номерним знаком [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №040/09/2018 від 02.10.2018, середня ринкова ціна для автомобіля «CHEVROLET Silverado» 4.4і (6599), 2004 року виготовлення, двигун № [NUMBER] , об`єм 4300 см3, ідентифікаційний номер кузова VIN - 1 [NUMBER] , бежевого кольору, 2-х дверним кузовом - пікап, станом на 28.09.2018, становить 196593грн. Відповідно до статті 1 Закону України від 2 жовтня 1992 року «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання (ст. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором (частини перша, друга статті 20 Закону). За ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Частиною 1 ст. 590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. За ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Наведені правові норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно з частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем. Частиною першою статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. За таких обставин, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13 та від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2643,00грн.

Outcome: approved