overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 04 грудня 2006 року є власницею домоволодіння [ADDRESS] , де зареєстрована відповідачка, яка є дружиною її сина, однак з травня 2018 року у будинку не проживає. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 04 грудня 2006 року, серії [NUMBER] , посвідченого нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №5147, та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12875440 від 13 грудня 2006 року. Згідно з актами від 20 липня 2018 року та від 02 жовтня 2019 року, затвердженими сільським головою Шафіковою Н.А. , відповідачка зареєстрована у домоволодінні [ADDRESS] , за даною адресою не проживає з 16 травня 2018 року. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання домоволодіння [ADDRESS] від 21 травня 2019 року, проведеного у складі депутата Тубільцівської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області Маснох Н.П., секретаря Тубільцівської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області Макаренко В.А. та члена виконкому Тубільцівської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області Нечепоренко Л.М., відповідачка у зазначеному будинку не проживає з 16 травня 2018 року. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] понад один рік. За таких обставин суд вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст. 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 лютого 2012 року є власницею домоволодіння [ADDRESS] де зареєстровані відповідачі, які є синами її чоловіка [PERSON], однак з 2013 року у будинку не проживають. Відповідачі про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, клопотання від відповідачів про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею домоволодіння [ADDRESS] що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 33209564 від 17 лютого 2012 року, відповідно до якого дане домоволодіння належить позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 03 лютого 2012 року. Згідно з довідкою № 429 від 18 вересня 2018 року, виданою Дубіївською сільською радою, Черкаського району, Черкаської області, відповідачі зареєстровані у домоволодінні [ADDRESS] Як вбачається з акту обстеження домоволодіння [ADDRESS] від 12 вересня 2018 року проведеного у складі депутата Дубіївської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області Смоляр Н.М. та сусідів [PERSON], [PERSON], відповідачі у вищезазначеному будинку не проживають з 2013 року, особистих речей у будинку немає. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] понад кілька років. За таких обставин суд вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст. 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу садиби є власницею домоволодіння [ADDRESS], де зареєстрований її колишній чоловік - відповідач по справі, який з вересня 2017 року у будинку не проживає. Відповідач про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, клопотання від відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили, а тому суд ухвалює рішення у спрощеному позовному провадженні за наявними матеріалами справи відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка є власницею домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу садиби від 17 травня 2006 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2909 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10871561 від 07 червня 2006 року. 28 квітня 2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 45. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 03 жовтня 2017 року. Згідно довідок № 700/02-25 від 03 травня 2018 року та № 276/02-81 від 03 липня 2018 року, виданих виконавчим комітетом Степанківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області, відповідач зареєстрований у домоволодінні [ADDRESS], але фактично там не проживає. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов домоволодіння [ADDRESS] від 02 травня 2018 року, проведеного у складі депутата Степанківської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON], відповідач у вищезазначеному будинку не проживає на час огляду близько восьми місяців, його особистих речей у домоволодінні немає. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач не є членом сім'ї позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] з вересня 2017 року. За таких обставин суд вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст.ст. 71, 150 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі до листопада 2012року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], 07.07.2007року народження та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 07.07.2007року народження та [PERSON], 24.012008 року народження у розмірі 1200грн. щомісячно, до повноліття дітей. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22 жовтня 2012 року. Мають неповнолітніх дітей [PERSON], 07.07.2007року народження та [PERSON], 24.012008 року народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1200грн. щомісячно до досягнення ними 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 18 січня 2016 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006року по 2014р. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на її утриманні. Відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини усів видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду до їх повноліття. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.5-7). Діти проживають з матір?ю і знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідач [PERSON], [INFO], народився у м. Владивосток Російської Федерації, має посвідку на постійне проживання в Україні [NUMBER] виданої ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.01.2012року, зареєстрований [ADDRESS], не працює, проживає окремо, матеріально дітей не утримує. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 07 квітня 2017 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.05.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частина від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому Виконавчим комітетом Чаплинської селищної раи Васильківського району 15.05.2014року шлюб, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві народження серія І-КИ №504744 якого відповідач записаний батьком. З довідки Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області вбачається, що на утриманні позивачки байраченко Т.О. є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої диини в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 26 листопада 2015 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 487,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивачка вказує, щоз відповідача стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки.. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають з зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2007року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, батьком дитини вказаний відповідач [PERSON]. З довідки з місця проживання вбачається, що малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 23 грудня 2015 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві якого відповідач записаний батьком. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмір 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві якого відповідач записаний батьком. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 26 жовтня 2016 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 08 липня 2015року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], 21 травня 2013року народження та [PERSON], [INFO]. Діти перебуваютьна її утриманні. Відповідач офіційно не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], 21 травня 2013року народження та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усів видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі заяви до суду до повноліття дітей. До розгляду справи по суті від позивачки надійшла заява про слухання справи у її відсутність, наполягає на позовних вимогах. Відповідач просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], 21 травня 2013року народження та [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно не працює, проживає окремо від сім?ї і дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182-183,191 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку(доходу) матері,батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], 21 травня 2013року народження та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення 18 річного віку, починаючи з моменту звернення до суду, тобто 05 грудня 2016 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved