Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернулосяся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0601/0808/71-077, згідно з яким банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 65000,00 дол. США, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.04.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 1099985,45 грн., яка складається з наступного: 45304,80 дол. США, що за курсом НБУ становить 1061734,71 грн. - заборгованість за кредитом; 1535,37 дол. США, що за курсом НБУ становить 35981,96 грн., - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 96,81 дол. США, що за курсом НБУ становить 2268,78 грн., - пеня. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 0601/0808/71-077 між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено договір поруки № 0601/0808/71-077-Р-1 від 13.08.2008 року. Вказує, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, усі права кредитора за кредитним договором № 0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року належать ПАТ «Альфа-Банк». На підставі наведеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 1099985,45 грн. за кредитним договором № 0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року та судові витрати в розмірі 3654,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав через канцелярію суду заяву за вих. № 85 від 15.10.2015 року, в якій просить задовольнити позов, розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими відправленнями. На адресу суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, адресовані [PERSON]: зокрема, за штрихкодовим ідентифікатором 88000 1571573 7, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 06.08.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88000 1576608 0, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 21.08.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88018 0345748 6, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 13.11.2015 року, штрихкодовий ідентифікатор 88000 1634451 1, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 30.11.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88018 0345561 0, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 02.12.2015 року), а також адресовані [PERSON]: зокрема, за штрихкодовим ідентифікатором 88000 1571572 9/88018 0339903 6, врученого особисто [PERSON] 30.07.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88000 1576820 2, повернутого з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 31.08.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88000 1604600 6, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 13.10.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88000 1634452 0, повернутого на адресу суду з довідкою про причини повернення за закінченням терміну зберігання 08.12.2015 року); При цьому, відповідачами [PERSON] та [PERSON] раніше подавалися до суду заяви від 03.08.2015 року, в яких вони зазначали про своє бажання брати особисту участь у судовому розгляді даної справи, а про причини неявки у наступні судові засідання не повідомили, клопотань від відповідачів про відкладення справи до суду у подальшому не надходило. За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачам судові повістки, направлені судом на їх імена за адресою, за якою зареєстровано їхнє місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідачів таким, що були належним чином повідомленими по час та місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 13.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0601/0808/71-077, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 65000,00 дол. США, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, на строк по 11.08.2038 року включно. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») було укладено договір поруки № 0601/0808/71-077-Р-1 від 13.08.2008 року, згідно з п. 2 якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Сведбанк» продав (відступив) права вимоги за кредитними договорами та передав їх ПАТ «Дельта Банк». 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх ПАТ «Альфа-Банк». Згідно з витягом з додатку №1 до договору купівлі-продажу від 15.06.2012 року, ПАТ «Альфа-банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Альфа-Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року [PERSON] взяті на себе зобовязання по кредитному договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.04.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 46936,98 дол. США, що за курсом НБУ становить 1099 985,45 грн., яка складається з наступного: 45304,80 дол. США, що за курсом НБУ становить 1061734,71 грн. - заборгованість за кредитом; 1535,37 дол. США, що за курсом НБУ становить 35981,96 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 96,81 дол. США, що за курсом НБУ становить 2268,78 грн., - пеня. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем ПАТ «Альфа-Банк» надсилалася на адресу відповідачів вимога про дострокове повернення кредиту від № 54923-102 б/б від 23.06.2015 року з вимогою достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції, однак дане повідомлення відповідачами було проігноровано, заборгованість у наданий строк - 30 календарних днів - не погашена. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору № 0601/0808/71-077 від 13.08.2010 року, позичальник зобовязується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення на позичковий рахунок № 22336061765801 щомісяця, через касу банку згідно Додатку № 1, що є невідємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим договором. Відповідно до п. 3.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Згідно з положеннями п. 5.1.1. даного договору, позичальник зобовязується забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату комісій, у порядку та строки, встановлені цим договором, а також сплату неустойки та відшкодування банку збитків у випадках неналежного виконання позичальником своїх зобовязань, передбачених цим договором. Відповідно до п. 8.1. за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Згідно з положенням п. 8.2 кредитного договору, у випадку невиконання умов зазначених у п. п. 5.1.2, 5.1.6-5.1.11, п. 9.2 даного договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 2 % від суми, зазначеної в п. 1.1 даного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу положень ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконують, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід солідарно стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1099985,45 грн. за кредитним договором №0601/0808/71-077 від 13.08.2008 року. Оскілкьи нормами ЦПК України не регламентовано солідарне стягнення судових витрат з відповідачів, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення пропорційно з відповідачів понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 3654,00 грн.

Outcome: approved