Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ Акцент-Банк просить стягнути з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі 44 347 грн. 75 коп. за кредитним договором б/н від 04.10.2011 року та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.10.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає договір між ним та Банком. ПАТ Акцент-Банк свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, станом на 28.03.2016 року має заборгованість в сумі 44 347 грн. 75 коп.., що складається з наступних сум: - заборгованість за кредитом в сумі 5\~572,13 грн.; - заборгованість по відсотках за користування кредитом в сумі 33\~387,63 грн.; - заборгованість за пенею та комісією в сумі 2\~800, 00 грн.; - штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) в сумі 2\~087,99 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав(а.с.34). В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він дійсно звертався у Бердичівське відділення ПАТ Акцент-Банк із заявою про отримання кредиту на початку жовтня 2011 року та надав всі необхідні для цього документи, однак у видачі кредиту йому було відмовлено і працівник банку знищив кредитну картку у нього на очах. Коли він виходив з відділення банку, його поклакала працівниця банку і спитала, чи потрібен йому кредит. Він відповів, що потрібен, і приблизно через 30 хвилин ця працівниця вийшла і сказала. що кредит оформлено та дала йому на руки 2000 грн. Через деякий час він повернув їй 2000 грн. Він кредитну картку на руки не отримував, а тому вважає, що замість нього отримала на руки кредитну картку працівниця банку. Картка залишилась у неї, і вона користувалась зазначеною карткою.Підпис в анкеті-заяві від 04.10.2011 належить не йому. Він весь час працював у м. Києві неофіційно, проживає у [INFO], у м. Бердичів не приїжджав і кошти в погашення боргу не вносив. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.10.2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач свої зобовязання за договором не виконує, станом на 28.03.2016 року має заборгованість в сумі 44 347 грн. 75 коп.(а.с.2-4). Відповідач в судовому засіданні заперечив отримання ним кредиту і пояснив, що підпис в анкеті-заяві від 04.10.2011 належить не йому. Ухвалою суду від 23.02.2017 року було зобовязано ПАТ «Акцент-Банк» надати Козятинському міськрайонному суду для огляду в судовому засіданні оригінал анкети-заяви від 04.10.2011 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно з якою [PERSON] отримав платіжну картку «Кредитка «Універсальна» з лімітом 8000 грн.(а.с.106). Копія зазначеної ухвали була отримана позивачем 03.03.2017 року, про що свідчать розписки(а.с.112-113). У відповідь на ухвалу суду надійшло клопотання представника банку про розгляд справи у розумні строки. у якому позивач зазначив, що необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ Акцент-Банк відсутні(а.с.110). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач скористався своїми правами на власний розсуд, не надав суду оригіналів документів, які вимагав суд відповідно до ухвал від 07.09.2016 року та 23.02.2017 року(а.с.56,106), тобто позивач позбавив суд можливості призначити по справі почеркознавчу експертизу для встановлення належності відповідачеві [PERSON] підпису в анкеті-заяві від 04.10.2011 року. Враховуючи, що позивачем не спростовані доводи відповідача про те. що підпис в анкеті-заяві від 04.10.2011 року належить не йому, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за їх недоведеністю. Правовідносини, які склались між сторонами, відповівдають вимогам ст. 1055 ЦК України, згідно з якими кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed