Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка просить визнати припиненим обтяження нерухомого майна, а саме 12 кв. [ADDRESS], накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження №6-547/07 від 21.06.2007 року державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ. Вказує, на підставі рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу був виданий виконавчий лист, по якому державним виконавцем Московського ВДВС було відкрите виконавче провадження. У 2005 році дане виконавче провадження державним виконавцем було закінчено на підставі сплати боргу в повному обсязі. У 2007 році Московським ВДВС ХМУЮ відкрите виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа, якій був виданий на підставі вказаного рішення. Даною постановою буле накладено заборону на відчуження 12 частин вказаної квартири, яка належала [PERSON], померлому у 2006 році. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» дане виконавче провадження підлягає закриттю у зв'язку зі смертю боржника, а на підставі ч. 1 ст. 50 вказаного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження арешт накладений на майно боржника знімається. Не зважаючи на наведені норми Закону, постанову про закінчення зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем не видане і арешт, накладений на майно померлого боржника не знятий. Позивачка, а також [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення суду від 2009 року є власниками 16 частини кожний вказаної квартири. Але вони не можуть зареєструвати своє право власності на частку квартири через існування заборони на відчуження спірної квартири, яке накладено державним виконавцем. Відповідач Московській ВДВС ХМУЮ про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою під розписку. Але представник відповідача в судове засідання не з'явився і про причини неявки суду не повідомив. Суд розглянув справу за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлене наступне. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 29 562,23 грив. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист, якій був прийняти до примусового виконання Московським ВДВС ХМУЮ. Постановою державного виконавця Московського ВДВС від 15.02.2005 року виконавче провадження за вказаним виконавчим листом закінчене, звільнене з-під арешту кв. [ADDRESS], яка належала на той час [PERSON]. Але постановою №6-547/07 від 21.06.2007 року державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ знову було відкрите в виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, якій був виданий на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2002 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми 29 562,23 грив.. Даною постановою накладений арешт на все майно, що зареєстроване за [PERSON], що мешкає адресою: [ADDRESS].. Даний арешт до теперішнього часу не знятий, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Але [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями після нього залишились [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2009 року за спадкоємцями було визнано право власності на 16 частин спірної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. Але з 2009 року по теперішній час позивачка, а також інші власники частки спірної квартири, не звертались до суду з позовами про виключення належного їм майна із-під арешту, накладеного постановою державного виконавця від 21.06.2007 року. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала суду належних доказів того, що виконавче провадження, яке було відкрите у 2007 році, на теперішній час закрито, а тому підстав вважати, що обтяження нерухомого майна, а саме 12 частини кв. [ADDRESS], припинено підстав немає. Позивачка не зверталась до державного виконавця з приводу з приводу закриття виконавчого провадження і ніколи не оскаржувала дії державного виконавця. Крім того, позивачці належить лише 16 частина спірної квартири, а не 12 частина, на яку вона просить припинити обтяження, а доказів того, що інші власники квартири надали їй доручення захищати їх права вона суду не надала. З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed