Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку 357 метрів квадратних, згідно заповіту за адресою: вул. Кишинівська, 128 а в м. Білгород - Дністровському Одеської області, вказуючи, що 12 січня 2006 року помер її рідний дядька - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки 3457 метрів квадратних, згідно заповіту за адресою: вул. Кишинівська, 128 а в м. Білгород - Дністровському Одеської області, яка була надана [PERSON] згідно п. 35 рішення Білгород Дністровської міської ради № 217 від 10.06.1999 року «Про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок на території міста Білгород Дністровський» Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, тому вона і звернулася з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить суд його задовольнити. Представник відповідача з позовними вимогами позивачки не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, тому спадкоємець також не набуває права власності на це майно в порядку спадкування. До спадкодавця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Позивач є власником будівлі та відповідно до положень ст. 120 ЗК України, має право на земельну ділянку, на який знаходиться нерухоме майно, однак оформити своє право на вказану земельну ділянку необхідно у встановленому законодавством порядку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивачки, представника відповідача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 12 січня 2006 року помер рідний дядька позивачки - [PERSON]. /л.с.8/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 128 літ. «а», розташованого в м. Білгород Дністровському Одеської області по вул. Кишинівській, що належала померлому на підставі Договору купівлі продажу, що підтверджується спадкової справою наданою на запит суду. 16 листопада 2005 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого він все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право він заповідав позивачці. /л.с. 6/ Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, 27 вересня 2013 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку № 128 літ. «а», розташованого в м. Білгород Дністровському Одеської області по вул. Кишинівській, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказує, що померлому [PERSON] належала спірна земельна ділянка та в своєму позові посилається на рішення Білгород Дністровської міської ради від 10.06.1999 року № 217-XXIII, відповідно до якого [PERSON] передається безкоштовно у приватну власність земельна ділянка 357 метрів квадратних, що розташована по вул. Кишинівська, 128 а , однак пунктом 4 зазначеного рішення передбачена видача державного акту на право приватної власності на земельну ділянку після розробки технічної документації. /л.с.5/ [PERSON] за життя не було розроблено технічну документацію на земельну ділянку та не отриманий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, на момент відкриття спадщини до складу спадщини, входили усі права та обов'язки , які належали [PERSON] на день смерті. Проте, на земельну ділянку 357 метрів квадратних, за адресою: вул. Кишинівська, 128 а в м. Білгород - Дністровському Одеської області [PERSON] за життя не були отримані правоустановчі документи, тобто за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності на це майно в порядку спадкування. Таким чином, судом встановлено, що при житті спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку не набув права власності на спірну земельну ділянку, а тому за таких обставин до складу спадщини вищевказане майно не входить. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed