Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивачка у березні 2019 року звернулася з позовом у суд про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2003 року і від спільного подружнього життя мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами і поглядами на життя, у зв`язку з чим виникали сварки. Вже тривалий час вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного почуття поваги і любові. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Подальше збереження сім`ї є недоцільним і суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. За наведеного, просить шлюб розірвати. Також просить витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. покласти на відповідача Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій не заперечує щодо розірвання шлюбу між ним та позивачкою. Між тим, заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи, в акті здавання-приймання робіт вказані послуги, які не надавалися та завищені часові затрати виконання робіт. Також у заяві просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2003 року і від спільного подружнього життя мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судом беззаперечно встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вже тривалий час вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечить інтересам, як позивачки, так і відповідача. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,\~46,\~56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Відповідно до ч.ч, 4,5,6\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між\~ [PERSON] та адвокатом Яцишиним І.В., який діє на підставі свідоцтва [NUMBER] виданого на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області №39 від 17.09.2015 року, було\~\~12 лютого 2019 року укладено\~\~договір-доручення про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами у справах до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, поділ майна подружжя. Відповідно до умов вказаного договору, гонорар погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється відповідним розрахунком. Відповідно до розрахунку розміру правової допомоги у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вартість наданих адвокатом послуг складає 500 грн. Згідно акт здавання-приймання робіт від 14 лютого 2019 року, згідно договору від 12.02.2019 р., послуги у справі за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вартістю 500 грн. виконані в повному обсязі та оформлені належним чином. Квитанціями від 15.02.2019 року підтверджується сплата [PERSON] гонорару в сумі 500 грн. адвокатові Яцишину І.В. Враховуючи вищенаведене та долучені до позовної заяви договір-доручення про надання правової допомоги, розрахунок та квитанції\~від 15.02.2019 року\~відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~є належним доказом, який підтверджує надання адвокатом Яцишиним І.В. позивачу послуг з надання правничої допомоги вартістю 500 грн. Між тим, відповідач не довів не співмірність витрат на правничу допомогу. За наведеного, враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю і відповідач не підлягає до категорії осіб звільнений від сплати судового збору передбаченого\~\~Законом України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки 768 грн. 40 коп. судового збору та 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 109-112 СК України, суд

Outcome: approved