Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого виконкомом виконавчим комітетом Волокської сільській раді Глибоцького району Чернівецької області 28.08.2018 року, актовий запис № 13. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач нехтував сімейними цінностями, ніде не працював та не хотів працевлаштовуватись, сидів лише вдома, не допомагав вести домашнє господарство, влаштовував сварки, що кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Наразі проживають окремо та вважає, що збереження сім`ї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Просила суд розірвати укладений між ними шлюб та стягнути судовий збір на її користь з відповідача. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та не заперечував щодо розгляду справи у заочному порядку, також зазначивши, що позов підтримує та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки та її представника, відповідно до ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.08.2018 року виконавчим комітетом Волокської сільській раді Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2018 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільне сімейне господарство та спільний побут, шлюбні відносити фактично припинені. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім`ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. Так як позов задоволено у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved