Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачки звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 13.06.2014 року помер їх дядько [PERSON] після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок, що належали померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р 1 № 322948 виданого Новоархангельською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30.08.2002 року площею 4,35 га, що знаходиться на території Кальниболотської сільської ради та державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 003507 виданого 02.04.2001 року Кальниболотською сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської площею 4,44 га, що знаходиться на території Кальниболотської сільської ради. При житті 06.09.2012 року померлий вчинив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповідав все майно позивачкам. З невідомих позивачкам причин державні акти було втрачено їх пошуки позитивних результатів не дали. Через оголошення в пресі позивачки зазначили, що втрачені вищезазначені державні акти вважати недійсними. В квітні позивачки звернулись до Новоархангельської районної державної нотаріальної контори щоб оформити спадщину на право власності на земельні ділянки, після смерті [PERSON], але державний нотаріус відмовив позивачкам в звязку з відсутністю державних актів на право приватної власності на землю. [PERSON] відмовилась від ? частки земельної ділянки згідно державного акту серії 1 КР № 003507 на користь [PERSON], а остання на користь першої відмовилась від ? частки земельної ділянки згідно державного акту серії Р 1 № 322948. Оскільки в добровільному порядку вирішити спір не можливо позивачки вимушені звертатись до суду з даним позовом. Просили суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,35 га відповідно до державного акту серії Р 1 № 322948, за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,44 га відповідно до державного акту серії 1-КР № 003507. Представник позивачів в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 190737 від 16.06.2014 року [PERSON] помер 13.06.2014 року в с. Кальниболота Новоархангельського району Кіровоградської області. Після смерті останнього залишилось спадкове нерухоме майно у вигляді двох земельних ділянок відповідно до світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 003507 виданого Кальниболотською сільською радою 02.04.2001 року, розміром 4,44 га та світлокопії державного акту на право приватної власності на землю серії Р 1 № 322948 виданого Новоархангельською райдержадміністрацією 30.08.2002 року, розміром 4,35 га. 06.09.2012 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження відповідно до якого усі свої права та обовязки, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося й взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачкам. Відповідно до довідки Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області [PERSON], [INFO] проживав і був зареєстрований до дня смерті 13.06.2014 року по вул. Магара, 133 в с. Кальниболота Новоархангельського району кіровоградської області. В даному домоволодінні проживав сам, виписаний в звязку зі смертю. Кальниболотською сільською радою від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 06.09.2012 року за реєстраційним № 82, заповіт не скасовано і не відмінено. Вищезазначені державні акти виходячи з тверджень в позовній заяві позивачок було втрачено з невідомих причин. Через оголошення в пресі позивачки наголошували на тому, що державні акти про які йдеться мова вище, що належали померлому вважати недійсними. Державний нотаріус відмовив позивачкам в оформленні спадщини посилаючись на те, що відсутній правовстановлюючий документ, а саме державні акти на право приватної власності на землю, що не дає змоги оформити свідоцтво про право на спадщину. Відмова державного нотаріуса є підставою для звернення до суду з даним позовом. 18.08.2015 року [PERSON] відмовилась від ? частки земельної ділянки згідно державного акту серії Р 1 № 003507 на користь [PERSON]. 18.08.2015 року [PERSON] відмовилась від ? частки земельної ділянки згідно державного акту серії І-КР № 322948 на користь [PERSON]. Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України наголошує на тому, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Поняття заповіту дано у ч. 1 ст. 1233 ЦК України, відповідно до якої заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 1 ст. 1274 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. У відповідності до ст. ст. 80, 81 ЗК України позивачки є громадянками України, проживають на її території та мають право набути право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом враховуючи їх відмови від ? часток в кожній земельній ділянці на користь одна одної. У відповідності до вищеперелічених статей позивачки є спадкоємицями майна, що залишилось після смерті дядька і мають право успадкувати земельні ділянки, що залишились після смерті останнього за заповітом і не можуть бути позбавлені права на вказані земельні ділянки. А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного та земельного законодавства, визнати за позивачками право власності земельні ділянки, що залишились після смерті [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved