Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачка у жовтні 2013 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 822 490,65 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що відповідач [PERSON] отримав в позику грошову суму в розмірі 100 000,00 дол. США. Фактичне отримання відповідачем вказаної суми підтверджується власноруч написаною розпискою від 13.08.2012 року, в якій зобов'язувався повернути суму боргу до кінця вересня 2012 року. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання у справі не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивачка передала у позику відповідачу грошову суму у розмірі 100 000,00 дол. США. Факт укладення між позивачем та відповідачем договору позику та передачі грошових коштів у сумі 100 000,00 дол. США та обов'язок відповідача [PERSON] повернути зазначені грошові кошти до закінчення вересня 2012 року підтверджується розпискою (а.с.9). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позику та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, суму заборгованості за договором позики відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не повернув. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума санкції = сума заборгованості *3*353/365/100. Враховуючи офіційний курс НБУ станом на 18.09.2013 року, який становить 799,30 за 100 дол. США, стягненню підлягають грошові кошти у розмірі 822 490, 65 грн., які складаються з основної суми боргу - 799 300,00 грн. та 3% річних за весь час прострочення - 23 190,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved