Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] , на користь позивача заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та вартості отриманого холодної, гарячої води та водовідведення у розмірі 51 334,40 грн., інфляційні втрати - 3 907,02 грн., 3% річних - 867, 49 грн., витрати по сплаті судового збору - 1 921,00 грн. та за правничу допомогу адвоката - 4 000,00 грн., а всього 62 029,91 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 09 жовтня 2003 року власниками квартир та нежитлових приміщень будинку № 39 створено та зареєстровано ОСББ « [ADDRESS] », що самостійно здійснює утримання цього багатоквартирного будинку та прибудинкової території за рахунок відповідних внесків та оплати співвласниками вартості витрат на забезпечення тепловим пунктом будинку опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням. Відповідач не сплачує відповідні внески та вартість спожитого холодного, гарячого водопостачання та водовідведення, внаслідок чого її заборгованість перед позивачем складає 51 334,40 грн. 29 березня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», при цьому відповідач повідомлявся судом про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання останнього. Позивач ухвалу про відкриття провадження у справі отримала 25 квітня 2019 року. Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2004 року [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Згідно реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 04 червня 2004 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно Розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]», затвердженого рішенням загальних зборів Протоколом № 06 від 02 квітня 2016 року, метою діяльності ОСББ «Миропільська-39» є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання іншими своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності ОСББ є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Так, 12 травня 2004 року між ВАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та ОСББ «[ADDRESS]» було укладено договір № 04309/4-04 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті внесків на утримання будинків, прибудинкової території, централізоване опалення та витрат на холодне, гаряче водопостачання та водовідведення по квартирі [ADDRESS] , неоплачена заборгованість відповідача по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та вартості отриманого холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за період з січня 2017 року по січень 2019 року становить 51 334,40 грн. Згідно розрахунку інфляційних витрат та 3% річних, що нараховані на суму заборгованості власника квартири № [ADDRESS] [PERSON] , сума інфляційних втрат складає 3 907,02 грн., 3% річних - 867,49 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає судовому захисту, а відповідно з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та вартості отриманого холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за період з січня 2017 року по січень 2019 року у розмірі 51 334,40 грн., 3 907,02 грн. інфляційних втрат та 867,49 грн. 3% річних. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування позивачу судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2019 року між позивачем та адвокатом Глущенко А.О. було укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат надає клієнту правничу допомогу у зв`язку із підготовкою та представником інтересів по справі за позовом ОСББ «Миропільське 39» до [PERSON] про стягнення заборгованості в усіх судових інстанціях. Як роз`яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Понесення витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. позивачем не доведено та документально не підтверджено, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 921,00 грн., що був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial