Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 92. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Причиною розірвання шлюбу є різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого виникають постійні сварки, які негативно впливають на психологічний та фізичний розвиток дитини. З часу народження дитини сторони фактично припинили подружні відносини. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Примирення неможливе. Також, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує в разі неявки відповідача проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 01.08.2015року (а.с.6). Сторони припинили спільне проживання з часу народження дитини, тобто з кінця 2015 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в зв'язку з тим, шлюб із відповідачем виявився невдалим, через різні погляди на шлюбно-сімейне життя та несумісні характери, між ними почали виникати непорозуміння та суперечки, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Майновий спір відсутній. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем (а.с.5). Сторони на примирення не згідні. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Стаття 112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. На підставі наведеного, суд не вбачає можливості зберегти сім'ю. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити дошлюбне прізвище -[PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Враховуючи те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, а Відповідач жодних заперечень на позов не подав та в судові засідання не з'явився, суд вважає, що місцем проживання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], слід визначити місце проживання її матері - [PERSON].(Позивачки). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. та 300 грн. судових витрат за послуги адвоката у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved