Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, вимоги якого до початку розгляду справи по суті в подальшому збільшила та просила суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, визначити частки у праві спільної сумісної власності та визнати право власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [PERSON], [PERSON] (до всиновлення [PERSON]) та [PERSON], який помер [INFO], на підставі свідоцтва про право власності на житло є співвласниками квартири [ADDRESS], частка кожного з них становить 1/3 зазначеної квартири. Після смерті [PERSON], який доводився батьком позивачці, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла, так як у вищезазначеному свідоцтві про право власності на житло допущені помилки, а саме по батькові померлого [PERSON] зазначено як «[PERSON]», ім'я [PERSON] зазначено як «[PERSON]» та не визначені частки померлого та позивачки, відповідача, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. У судове засідання представник позивачки не з'явився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги позивачки підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність та у відсутність позивачки. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення та просив суд розглянути справу в його відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з набуттям права власності, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї 18.05.2004р., дошлюбне прізвище [PERSON], позивачки по справі, - «[PERSON]» (а.с. 5, 6, 10). Згідно довідки, виданої начальником відділу реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області № 59/75 від 24.03.2004р., прізвище [PERSON] до реєстрації шлюбу 17.05.1986р. - «[PERSON]», та якій відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом записів акту громадянського стану виконкому Арцизької районної ради народних депутатів Одеської області 13.08.1991р., після розірвання шлюбу залишено прізвище «[PERSON]» (а.с. 8, 9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом записів актів громадянського стану виконкому Арцизької районної ради народних депутатів Одеської області 22.06.1984р., позивачка по справі народилася [INFO] року, її батьком вказаний [PERSON], який помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2000р., матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.06.1993р. (а.с. 7, 17, 18). Судом встановлено, що відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області у справі № 2-997-2005 від 28.07.2015р. відповідача по справі було усиновлено та прізвище, ім'я, по батькові змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом записів актів громадянського стану виконкому Арцизької районної ради народних депутатів Одеської області 03.12.1987р., серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 08.09.2005р. [PERSON], відповідач по справі, народився [INFO] року, його матір'ю вказана [PERSON], позивачка по справі (а.с. 11-13, 14, 16). 17.09.1993р. Органом приватизації при заводі залізобетонних виробів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] у якому були допущені помилки в написанні імені, по батькові співвласників зазначеної квартири, а саме по батькові померлого [PERSON] зазначено як «[PERSON]», ім'я відповідача [PERSON] зазначено як «[PERSON]» (а.с. 38). Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1424/01-16 від 04.11.2016р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 19). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46284019 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.12.2016р., листа № 1768/01-20 від 26.12.2016р., копій матеріалів спадкової справи № 473-02, виданих Одеським державним нотаріальним архівом, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа та позивачка прийняла спадщину у вигляді компенсаційних виплат особам, які постраждали від націонал-соціалістських переслідувань у роки Другої світової війни, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 02.12.2002р. (а.с. 51, 52-53, 54-63). Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів. Судом встановлено, що позивачці необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS],[PERSON], [PERSON] та [PERSON]для реалізації права на спадкування. Враховуючи вищевикладене, встановлені судом обставини справи, суд вважає, що факт належності позивачці, відповідачу та [PERSON], померлому [INFO] року, свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації при заводі залізобетонних виробів від 17.09.1993р., встановленим, а розбіжності в написанні по батькові померлого [PERSON], імені відповідача в зазначеному свідоцтві про право власності на житло,суд пов'язує з неуважністю та не обізнаністю особи, яка заповнювала зазначене свідоцтво про право власності на житло у зв'язку з чим вимога про встановлення факту належності правовстановлюючого документапідлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом не встановлено існування домовленості співвласників або інших підстав для визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, тому відповідно до вищезазначеної норми права частки співвласників квартири [ADDRESS]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], є рівними, тобто кожному належить по 1/3 частки квартири. В силу ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У статті 548 ЦК УРСР зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР позивачкою було подано заяву до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, яку зареєстровано 02.12.2002р. за № 532 (а.с. 55). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт прийняття спадщини позивачкою у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS],після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], встановлений в судовому засіданні, оскільки позивачка у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], перебувала у спільній сумісній власності позивачки, відповідача та [PERSON], який помер [INFO], однак позивачка не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], у зв'язку з неможливістю визначення частки померлого у спільному майні та наявністю помилок у написанні імен співвласників у свідоцтві про право власності на житло. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], який помер [INFO], по 1/3 часток у квартирі [ADDRESS] та визнати за позивачкою [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/3 частини зазначеної квартири, яка залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 5, 368, 370 ЦК України, ст. ст. 524, 525, 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved