Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх малолітніх дітей дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування даного позову зазначали, що на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради з 12 березня 2021 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах. Мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження є одинокою матір`ю. В листопаді 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Вони є батьками малолітнього [PERSON] . Наразі діти не відвідують навчальні заклади та не залучені до освітнього процесу. Працівниками служби у справах дітей неодноразово, а саме 15.10.2020 р., 05.11.2020 р. було направлено запрошення батькам, але до служби вони не з`явилися. Протягом лютого місяця соціальні працівники намагалися встановити контакт з батьками, але це не мало позитивного результату. Оскільки неповнолітній [PERSON] не приступив до занять та не було з`ясовано об`єктивних причин його відсутності в навчальному закладі, 24.02.2021 року направлено подання начальнику Полтавського районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області про необхідність вжиття заходів в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства за неналежне виконання батьківських обов`язків. Ініційовано притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Полтавське районне управління поліції 11 березня 2021 року повідомило, що у відношенні [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП, матеріали направлено до Октябрського районного суду для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Працівниками сектору ювенальної превенції проведено бесіду з матір`ю профілактичного характеру, але це не змінило ситуацію. Підліток до навчання не приступив. 12.03.2021 року здійснено чергове спільне інспектування родини з залученням працівників поліції та Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. В ході спільного інспектування обстеження умов проживання сім`ї виявлені вкрай незадовільні антисанітарні умови, в яких виховуються діти. Їжа, білизна та одяг у дітей відсутні, дитина-інвалід знаходиться в вкрай виснаженому стані. Подальше перебування дітей у даній родині реально загрожує їх життю та здоров`ю. Виконкомом прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей у батьків [PERSON] та [PERSON] . Малолітні діти були доставлені в КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради». Діти обстежені. Згідно повідомлення медичного закладу: у [PERSON] констатовано: синдром жорстокого поводження з дитиною, ссадни сідниць, початкова міопія; у [PERSON] констатовано: синдром жорстокого поводження з дитиною, наслідки перенесеного вірусного енцефаліту, спастичний тетрапарез, рівень рухових порушень по шкалі CMFCS -V рівень, тяжка розумова відсталість, мовна атонія, кахексія, кетоацидоз. Оскільки батьки безвідповідально відносяться до виконання своїх обов`язків щодо дітей, не виконують покладених на них законодавством обов`язків по вихованню та піклуванню за дітьми, не піклуються про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток орган опіки та піклування вимушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту прав та інтересів дітей. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.04.2021 року за позовною заявою Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2021 року постановлено про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 01.07.2021 року. У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи судом за адресою, яка є зареєстрованим у встановленому законом порядку їх місцем проживання, відзиву на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавали. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у даній справі дані та докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.2010 року Ковалівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 17). Матір неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, є одинокою матір`ю (батько записаний відповідно ч.1 ст. 135 СКУ) (а.с.18). 11 листопада 2011 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №322 (а.с.19). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.16). У вересні 2020 року до служби у справах дітей виконкому Шевченківської районної в м. Полтаві ради надійшло повідомлення Полтавського НВК № 16 про те, що учень [PERSON] , [INFO] , не залучений до освітнього процесу, має низький рівень навчальних досягнень, саме з цієї причини залишений на другий рік навчання у першому класі (а.с.23). Відповідно до доданої до повідомлення характеристики на учня 2-В класу Полтавського НВК №16, [PERSON] , [INFO] , останній перед вступом до школи дошкільний навчальний заклад не відвідував, зовнішній вигляд не завжди охайний, без поважної причини пропускає заняття в школі. У [PERSON] недостатньо сформовані уміння та навички, необхідні для засвоєння шкільної програми, навчальна діяльність на низькому рівні. Віковій нормі також не відповідає рівень розвитку мовлення учня. Батьківські збори батьки не відвідують, на зборах мама була один раз, на телефонні дзвінки вчителя відповідає не завжди. До рекомендацій класного керівника не прислуховується. Матір і батька викликали до школи, але виклик вони проігнорували, до школи не з`явилися. У вересні 2020 року дитина жодного дня навчальний заклад не відвідувала (а.с.24). Працівниками служби у справах дітей 15.10.2020 року, 05.11.2020 року було направлено запрошення батькам, але до служби вони не з`явилися (а.с.25-26). Спеціалістом служби у справах дітей здійснено відвідування за зазначеною у повідомлені адресою: встановлено що в будинку [ADDRESS] не проживає. Про даний факт інформовано директора НВК № 16 (а.с.44, 45). 05.02.2021 року до служби у справах дітей надійшло повторне повідомлення Полтавського НВК № 16 про родину з зазначенням нової адреси, а саме [ADDRESS] (а.с.22). Протягом лютого місяця соціальні працівники намагалися встановити контакт з батьками, шляхом направлення повідомлень, але це не мало позитивного результату (а.с. 27). 24.02.2021 року направлено подання начальнику Полтавського районного управління поліції ГУНП України в Полтавській області про необхідність вжиття заходів в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства за неналежне виконання батьківських обов`язків. Ініційовано притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. 11.03.2021 року Полтавське районне управління поліції повідомило, що відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 184 КУпАП, матеріали направлено до Октябрського районного суду для прийняття рішення згідно чинного законодавства. Працівниками сектору ювенальної превенції проведено бесіду з матір`ю профілактичного характеру, але це не змінило ситуацію. Дитина до навчання не приступила (а.с.30,31.) 12.03.2021 року здійснено чергове спільне інспектування родини з залученням працівників поліції та Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с.28). Відповідно до акту обстеження житлово - побутових умов від 12.03.2021 року за адресою проживання дітей [PERSON] та [PERSON] встановлено антисанітарні, непридатні для проживання дітей умови, неприємний запах від фекалій, диван на якому знаходилась дитина - інвалід прогнив, від загнивання ран дитини роїлися мухи. Виявлено відсутність одягу, їжі, білизни. Дитина - інвалід [PERSON] перебувала в тяжкому стані, виснажений, обезводнений, що призвело до тяжких наслідків та загрози життю. По поведінці другої дитини [PERSON] простежувалось здійснення насильства та залякування (а.с.37). Згідно акту оцінки рівня безпеки дітей, складеного в ході спільного інспектування обстеження умов проживання сім`ї виявлені вкрай незадовільні антисанітарні умови, в яких виховуються діти. Їжа, білизна та одяг у дітей відсутні, дитина-інвалід знаходиться в вкрай виснаженому стані. Подальше перебування дітей у даній родині реально загрожувало їх життю та здоров`ю (а.с.38-40, 41-43). Відповідно до акту оцінки рівня безпеки дітей прийнято рішення про проведення позачергового засідання виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради (а.с.50). 12.03.2021 відбулося засідання виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, в ході якого було прийнято рішення про негайне відібрання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.29, 51,52). Після вилучення діти доставлені в КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» для обстеження. Згідно повідомлення КП «ДМКЛ ПМР» від 15.03.2021 року №597 у [PERSON] констатовано: синдром жорстокого поводження з дитиною, ссадни сідниць, початкова міопія (а.с.47). Згідно повідомлення КП «ДМКЛ ПМР» від 22.03.2021 року у [PERSON] констатовано: синдром жорстокого поводження з дитиною, наслідки перенесеного вірусного енцефаліту, спастичний тетрапарез, рівень рухових порушень по шкалі CMFCS -V рівень, тяжка розумова відсталість, мовна атонія, кахексія, кетоацидоз (а.с.48). [PERSON] отримувала виплати на дитину [PERSON] , як інваліда підгрупи А, з 10 січня 2013 по 28 грудня 2018 року. В лютому 2019 року мати отримала медичний висновок дитячої міської клінічної лікарні про дитину -\- інваліда для переоформлення в управлінні соціального захисту населення за місцем проживання відповідних виплат. Станом на 12.03.2021 року за інформацією управління [PERSON] на обліку не перебуває та жодних видів допомог не отримує (а.с.33). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За статтями 3 та 4 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що відповідачі, не вживають жодних заходів щодо прояву батьківського піклування про дітей, не проявляючи його ні в матеріальній, ні в духовній формі. Суд бере до уваги, що дитина [PERSON] знаходиться на Д обліку у лікаря педіатра, невролога, проте батьки не звертались з приводу забезпечення дитини ортопедичним ліжком, відмовилися від оглядів лікаря педіатра та профілактичних щеплень. Рекомендації лікарів не виконували, що призвело до тяжкого стану здоров`я дитини. Крім того, безвідповідально батьки відносяться і до виконання своїх обов`язків щодо сина [PERSON] . Крім того, що учень не відвідував навчальний заклад протягом 2020-2021 навчального року, дитина мала негативні характеристики, навчаючись в 1-му та 2-му класі. Зовнішній вигляд дитини був не завжди охайний, мали місце пропуски занять без поважних причин, навчальна діяльність на низькому рівні(низький рівень запам`ятовування слів, цифр, об`єм пам`яті не відповідає віковим нормам, не належний рівень розвитку мовлення), потребував постійної допомоги вчителя. Батьківські збори батьки не відвідують, мати не завжди відповідає на телефонні дзвінки, до рекомендацій класного керівна не прислуховуються. Через низький рівень знань був залишений на повторний курс навчання в 2-му класі. Суд вважає, що відповідачі не беруть участі у вихованні, спілкуванні та розвитку дітьми, не цікавляться їх життям, що свідчить про винні дії відповідачів. З огляду на доведеність позовних вимог щодо нехтування своїми батьківськими обов`язками та їх невиконання [PERSON] та [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , тому суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , та позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Також з відповідачів на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення 2270 грн. судового збору.

Outcome: partial