Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем 11 листопада 2011 року зареєструвала шлюб. Від шлюбу є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, сім`ю та обов`язки. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подружні відносини не підтримують з червня 2020 року, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна, а тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду з цим позовом та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, а тому шлюб між ними потрібно розірвати. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Від шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей він не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача дійсно необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду з вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved