Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач Міська рада м. Кропивницького звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кропивницьке управління ГУ ДФС у Кіровоградській області про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за договорами оренди землі. В обґрунтування позову зазначили, що між Міською радою м. Кропивницький та [PERSON] у встановленому законом порядку укладено декілька договорів оренди землі, а саме: договір оренди землі від 05.10.2015 року № 127; договір оренди землі від 22.07.2014 року № 76; договір оренди землі від 24.11.2006 року № 355. [PERSON] не виконує договірні зобов`язання зі своєчасного внесення орендної плати за користування земельним ділянками згідно з вказаними договорами оренди землі, у зв`язку з чим за [PERSON] виник борг зі сплати орендної плати за користування землею. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати за вказаними договорами оренди землі в сумі 156 728,14 грн., інфляційні збитки за весь час прострочення в розмірі 53005,41 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 12434,02 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.Витребувано з відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міської ради міста Кропивницького: належним чином засвідчену копію договору оренди землі від 22.07.2014 № 76 укладеного між [PERSON] та Кіровоградською міською радою, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 3510100000:23:141:0100); належним чином засвідчену копію акту про передачу та прийом земельної ділянки (в натурі) до договору оренди землі від 22.07.2014 № 76 укладеного між [PERSON] та Кіровоградською міською радою. 01.04.2019 року за вх. № 8100 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з [PERSON] на користь Міської ради м. Кропивницького заборгованість по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 05.10.2015 № 127, договором оренди землі від 22.07.2014 № 76, договором оренди землі від 24.11.2006 № 355 в сумі 149 467,14 грн., інфляційні збитки на суму заборгованості за весь час прострочення в розмірі 60 085,79 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 13 415,18 грн. 06.03.2020 року за вх. № 6059 до суду від відповідача надійшли пояснення-заперечення, в яких останній заперечив проти позовних вимог та доводів позивача, вказав, що несплачена орендна плата лише за земельну ділянку за договором оренди землі від 24.11.2006 року № 35, який є окремим договором та прямого відношення до двох інших договорів не має. По договорах оренди землі від 05.10.2015 року № 127 та від 22.07.2014 року № 76 заборгованість відсутня. У судове засідання 12.11.2020 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання 12.11.2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГУ ДПС у Кіровоградській області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 184). Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Згідно розділу 11 Конституції України, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) міські, селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ст.2 Закону). Місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. ст.13, 14 Конституції України ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Гарантується право власності на землю. Земля є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно з ч. 1 п. 34 ст. 26, ст. 33 Закону виключною компетенцією селищних, міських рад є вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. За приписами ст.ст. 124, 126 ЗК України, ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають, зокрема, у державній або комунальній власності. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Кіровоградської міської ради від 26.09.2006 № 91 «Про регулювання земельних відносин» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано [PERSON] в оренду на 10 років земельну ділянку площею 481,5 кв.м земель, які використовуються в комерційних цілях, по [ADDRESS] під розміщення магазину (а.с. 24). На підставі вказаного рішення 24.11.2006 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 355 та додаткову угоду № 5 до договору за умовами яких орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер 3510100000:37:329:0059) загальною площею 481,5 кв.м., для розміщення магазину, яка знаходиться по [ADDRESS] , нормативна грошова оцінка якої становить 206 207 грн. 00 коп. Орендна плата становить 20 620,80 грн. на рік, або 1718,40 грн. на місяць (а.с. 25-27, 29). Вказана земельна ділянка передана орендарю згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки (в натурі) (а.с. 33). Протоколом від 22.07.2014 № 1 земельних торгів (аукціону) № 1353 по продажу права оренди на земельну ділянку, об`єктом якого був Лот № 1496 «Продаж права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:23:141:0100, площею 0,0024 га строком на 10 років для розміщення торговельного павільйону КВЦПЗ 03.07. за адресою: [ADDRESS] (на зупинці громадського транспорту)» переможцем аукціону визнано [PERSON] (а.с. 57). На підставі вказаного рішення 22.07.2014 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 76 за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на 10 років земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:23:141:0100, загальною площею 0,0024 га, для розміщення торговельного павільйону, яка знаходиться: [ADDRESS] (на зупинці громадського транспорту) м. Кіровоград, нормативна грошова оцінка якої становить 23 314 грн. 10 коп. Орендна плата у розмірі річної плати 1427 грн. 00 коп., що становить 118 грн. 92 коп. на місяць (а.с. 53-56). Земельна ділянка передана орендарю згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки (в натурі) (а.с. 59). Рішенням Кіровоградської міської ради від 24.02.2015 року № 4026 «Про передачу [PERSON] в оренду земельної ділянки по [ADDRESS] » [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду земельну ділянку по [ADDRESS] в оренду строком на 5 років (а.с. 13). На підставі вказаного рішення 05.10.2015 року між Кіровоградською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди землі № 127, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на 5 років земельну ділянку кадастровий номер 3510100000:25:151:0027, загальною площею 0,0856 га, під розміщення адміністративно-торговельного комплексу, яка знаходиться по [ADDRESS] , нормативна грошова оцінка якої становить 509 064 грн. 68 коп. Орендна плата становить 30 543 грн. 84 коп. у рік, або 2545,32 грн. на місяць (а.с. 14-16). Земельна ділянка передана орендарю згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 20). У договорах, зокрема, передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Орендна плата переглядається у разі, зокрема, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством протягом січня такого року. Відповідно до розділів 9, 10 договорів оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату. Згідно вимог ч. 5 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання), то воно підлягає виконанню у цей строк. У порушення істотної умови, визначеної розділом 10 договорів оренди, положень ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконав, орендна плата не сплачена, у зв`язку з чим станом на 27.03.2019 року сума заборгованості відповідача з орендної плати за вказаними вище договорами без урахування пені в сумі 17083,45 грн. становить 149 467,14 грн., що підтверджується листом Кропивницького ГУ ДФС у Кіровоградській області від 27.03.2019 року (а.с. 69). Згідно ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. При цьому згідно з п. 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Відповідно до п. 288.5 Податкового кодексу України визначено тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. Таким чином розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, орендар сплачує орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності і вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у відповідності до умов договору, Цивільного кодексу України та інших нормативних актів цивільного законодавства. Доводи відповідача щодо відсутності заборгованості по договорах оренди земельних ділянок не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір заборгованості по сплаті орендної плати за договорами оренди земельних ділянок від 05.10.2015 № 127, від 22.07.2014 № 76, від 24.11.2006 № 355 становить 149 467,14 грн., у зв`язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 60 085,79 грн. та суму 3 % річних в розмірі 13 415,18 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданими розрахунками (а.с.70,71). Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 332,51 грн.

Outcome: approved