Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], та на земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену для за цією ж адресою для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, а також на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, площею 3,22 га. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті [PERSON] залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона як спадкоємець за заповітом не взмозі оформити в нотаріальному порядку, оскільки за роз'ясненням нотаріуса пропустила строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, хоча має на неї повне право як спадкоємиця за заповітом, тому просила винести рішення про визнання за нею права власності на дане спадкове майно. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без її участі, а позов задовольнити. Представник відповідача в своїй заяві на адресу суду позов визнав та не заперечував проти її задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену за цією ж адресою для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, а також на земельну ділянку, площею 3,22 га, виділену в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підтвердження належності [PERSON] земельних ділянок йому були оформлені та видані Державні акти: - серії МК № 02102, виданий 4 березня 1994 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (ділянка площею 0,25 га); - серії ЯБ № 423080, виданий 23 грудня 2005 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Будинок належав йому на праві власності згідно свідоцтва про право приватної власності, виданого 10 серпня 1989 року виконкомом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. За свого життя [PERSON] склав два заповіти. Перший - посвідчений 6 листопада 2008 року секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яким він заповів [PERSON], тобто позивачці в справі, належний йому зазначений будинок та земельну ділянку, виділену для його обслуговування в с. Шевченкове. Другий - посвідчений 14 листопада 2008 року таким же чином, яким він заповів [PERSON] на випадок своєї смерті вказану вище земельну ділянку, площею 3.22 га, виділену для товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження на випадок своєї смерті. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємицею спадщини, визначеної їй вказаними заповітами після смерті [PERSON] Проте при поданні заяви про оформлення спадщини на спадкову нерухомість в порядку спадкування за заповітом вона отримала відмову у вчинення такої нотаріальної дії з тієї підстави, що пропустила строк для прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України позивачка як спадкоємиця повинна була в шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але пропустила його. На підставі ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцю додатковий строк для прийняття спадщини, якщо він був пропущений з поважної причини. З наданої нею медичної довідки вбачається, що вона шестимісячний строк, передбачений законом для подання заяви про прийняття спадщини пропустила через своє тяжке захворювання та перебування на лікуванні. За такого суд вважає, що строк було пропущено з поважних причин. Крім того, згідно з актом від 8 травня 2014 року, складеного комісією Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, було встановлено, що [PERSON] проживає з 2006 року без реєстрації по [ADDRESS], тобто разом з померлим спадкодавцем, в тому числі з ним і на час його смерті. Таким чином її слід вважати такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку. Інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та земельні ділянки належали [PERSON] і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі як спадкоємиці за заповітом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved