Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 30.05.2011 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВКЛ-3262792, за умовами якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 250 000 грн. зі сплатою 18,6 % річних із кінцевим терміном повернення кредиту 18.12.2016 року. У випадку невиконання позичальником умов кредитного договору, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 23,6 % річних, починаючи з дня невиконання зобов'язань. У забезпечення виконання умов договору позичальником 19.12.2011 року між банком та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Взяті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] належним чином не виконувала, внаслідок чого за останньою утворилася заборгованість, яка станом на 13.05.2014 року становить 230135,30 грн., з якої: заборгованість за кредитом 181 644,33 грн., заборгованість за відсотками 17 440,97 грн., заборгованість по комісії за ведення кредиту 31 050 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 230 135,30 грн. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Також просили стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати у розмірі 2 301,35 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 19.12.2011 року укладено кредитний договір № ВКЛ-3262792, за умовами якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 250 000 грн. зі сплатою 18,6 % річних із кінцевим терміном повернення кредиту 18.12.2016 року. Для забезпечення виконання зобовязання [PERSON] між позивачем та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 7971, відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв'язку з тим, що боржник [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо своєчасного та в повному обсязі вииконання своїх зобов'язань, станом на 13 травня 2014 року за нею утворилась заборгованість в розмірі 230 135,30 грн., з яких: заборгованість за кредитом 181 644,33 грн., заборгованість за відсотками 17 440,97 грн., заборгованість по комісії за ведення кредиту 31 050 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого окремо. Згідно з п. 42 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» не можна звернути одночасно стягнення на предмет іпотеки та стягнути заборгованість у випадку, якщо боржник та іпотекодавець є однією особою, винятком з цієї ситуації є коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавдя. У відповідності до умов договору іпотеки відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем за виконання боржником [PERSON] умов кредитного договору, але відповідають не всім майном, як фінансові поручителі - а предметом іпотеки, як майнові поручителі. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, не повертала відсотки та тіло кредиту в строки та в порядку визначеному кредитним договором, відповідно до п. 4.1.6. договору іпотеки позивач набуває права на звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості . Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Позивач просив суд в позовних вимогах обрати спосіб реалізації предмету іпотеки: шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Враховуючи, що обставини, на які посилається позивач відповідачами не спростовані, доказів сплати заборгованості за кредитним договором не надано, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за договором та набуття позивачем права на стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 230 135,30 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення цієї заборгованості. Таким чином, позовні вимоги позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 301 грн. 35 коп.

Outcome: approved