Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким відібрати дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від матері, [PERSON], без позбавлення її батьківських прав; стягнути з відповідачки, [PERSON], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на особистий рахунок дітей у відділенні Державного Ощадбанку України. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на обліку Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради перебувають неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням матері, [PERSON], від виконання батьківських обов'язків. Батько дітей, [PERSON], помер. Дитина [PERSON] постійно порушує режим навчання, схильний до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів. Дитина [PERSON] часто пропускає уроки без поважних причин, контроль з боку матері недостатній. Помешкання, в якому проживають неповнолітні, перебуває у занедбаному стані. Діти проживають в антисанітарних умовах, сплять на купі брудних речей. Як зазначає позивач, після проведених бесід з матір'ю дітей, [PERSON], остання зобов'язувалась виправити ситуацію, однак безрезультатно. Згідно інформації поліклініки №1 дитячої лікарні міста Кременчука, рекомендації лікарів батьки виконували не в повному обсязі і несвоєчасно. У зв'язку із викладеними обставинами, позивач і вимушений звернутись до суду із позовом про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав. В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, і остаточно просив суд ухвалити рішення, яким відібрати дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від матері, [PERSON], без позбавлення її батьківських прав; стягнути з відповідачки, [PERSON], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на особистий рахунок дітей у відділенні Державного Ощадбанку України; накласти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, [PERSON], позовні вимоги підтримала з наведених вище підстав, просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні просила позов задовольнити частково, не заперечуючи проти відібрання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки не має на нього впливу, одночасно прохала суд залишити разом з нею сина [PERSON], 2002 року народження, при цьому не заперечуючи той факт, що протягом останніх двох місяців їх стосунки з сином змінилися, вони майже не розмовляють один з одним, з яких причин син більше місяця не відвідує школу, пояснити суду не може, як і фактично впливати на поведінку останнього також. Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Ібрагімова В.М. не заперечувала проти задоволення позову, вважає, що відібрання неповнолітніх дітей від матері відповідатиме інтересам дітей. Вислухавши пояснення представника Органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради, відповідача, думку прокурора, дослідивши надані суду письмові докази, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області, а також матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції міста Кременчука Полтавської області. Батько дітей - [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. В судовому засіданні встановлено, що діти, [PERSON] та [PERSON], проживають разом із матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Зазначений факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1341 від 21 листопада 2016 року, а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи №1342 від 21 листопада 2016 року. З актів обстеження умов проживання № 309 від 11 жовтня 2016 року, №340 від 28 жовтня 2016 року, № 365 від 14 листопада 2016 року, складених Службою у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради вбачається, що в помешканні, де проживають діти, брудно, речі розкидані, дитяча білизна у дітей відсутня, в холодильнику виявлено залишки гнилої їжі, у ванній кімнаті підлога вкрита фекаліями, присутній неприємний запах, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, для дітей створено незадовільні умови, присутні антисанітарія та бруд; умови для проживання дітей не створені, встановлено неналежне виконання батьківських обов'язків. Згідно листа поліклініки №1 дитячої лікарні міста Кременчука від 24 листопада 2016 року, за час нагляду діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], рекомендації лікарів батьки останніх виконували не в повному обсязі і несвоєчасно; [PERSON] медичного огляду не проходив через відмову. Відповідно до листа Кременчуцької вечірньої (змінної) школи №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№01-25/269 від 22 вересня 2016 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], пропускає уроки без поважних причин; згідно здійсненого рейду за місцем проживання останнього виявлено, що учень проживає в антисанітарних умовах, вживає алкогольні напої, наркотичні речовини, виносить з дому речі, краде гроші; вихованням сина мати не займається, впливу на нього не має. Відповідно до листа Кременчуцької вечірньої (змінної) школи №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№01-25/335 від 11 листопада 2016 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2016 року на заняттях був присутній лише три рази, пропускає уроки без поважних причин, мати впливу на сина не має, контакту з класним керівником не підтримує. Зі змісту листа Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області за вих.№01-29/380 від 24 жовтня 2016 року вбачається, що неповнолітній [PERSON], 2002 року народження, не проявляє інтересу до навчання, до уроків не готується, пропускає уроки без поважних причин, до трудової діяльності ставиться добросовісно, уміє колективно працювати, має друзів серед однокласників; контроль і виховання з боку матері недостатній, вона втратила авторитет у сина, не має впливу на формування характеру дитини, жодного разу не була присутня на батьківських зборах. Окрім того, 22 березня 2017 року за вих..№01-29/84 директором Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області було внесено подання до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради про порушення режиму навчання [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку зі встановленими обставинами щодо неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON], працівниками Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради з відповідачем неодноразово було проведено бесіди, в результаті яких останньою надано письмові пояснення від 29 вересня 2016 року, 19 жовтня 2016 року, згідно з якими [PERSON] зобов'язалася прибрати приміщення, контролювати поведінку сина [PERSON], його навчання, виховання, не допускати вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин. Однак, як встановлено в судовому засіданні, ситуація у родині не змінилась, належні умови проживання дітей не створені. У зв'язку із наведеним, Органом опіки та піклування Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області надано висновок, затверджений №1238 від 16 грудня 2016 року рішенням Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, про доцільність відібрання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Факт неналежного виконання відповідачем, [PERSON], батьківських обов'язків по відношенню до своїх неповнолітніх також підтверджується поясненнями свідків, опитаних в судовому засіданні. Так, опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], головний спеціаліст Органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, підтвердила факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON], спеціаліст відділу соціальної роботи Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді, пояснила, що дана сім'я перебуває на обліку у Кременчуцькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей і молоді близько п'яти років, профілактичні роботи із сім'єю не допомагали, відповідач обґрунтовувала ситуацію, що склалася в родині тим, що вона перебуває в тяжких сімейних обставинах. Свідок [PERSON], класний керівник неповнолітнього [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що останній являється учнем Кременчуцької вечірньої (змінної) школи №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області з вересня 2016 року. Під час навчання у школі учень був на уроках лише п'ять разів. Під час відвідування помешкання, де проживає [PERSON], були виявлені незадовільні умови проживання дитини, про що остання повідомила відповідні органи. Свідок [PERSON], класний керівник неповнолітнього [PERSON], пояснила, що учень неконфліктний, самостійний, при цьому домашніх завдань ніколи не виконує, з 09 березня 2017 року не відвідує школу. Мати учня - [PERSON], за весь період навчання у школі дитини на батьківських зборах була присутня один раз, на думку свідка, відповідач є доброю людиною, однак за останній час втратила у сина авторитет, позитивного впливу на формування характеру дитини не має, контакту з класним керівником не підтримує. Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Так, в судовому засіданні доведено ті обставини, що відповідач не займається вихованням своїх неповнолітніх дітей, не проявляє до них уваги та турботи, не цікавиться їхнім навчанням, не спілкується з класними керівниками, не відвідує батьківські збори, що, в свою чергу, є невиконанням батьківських обов'язків по вихованню дітей. Статтею 170 Сімейного кодексу України передбачені підстави відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, серед яких ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За наведених обставин, враховуючи думку представника позивача, прокурора, приймаючи до уваги підтверджений в судовому засіданні відповідачем факт того, що вона не має впливу на своїх дітей, оскільки в судовому засіданні встановлений факт неналежного виконання батьківських обов'язків матір'ю відносно своїх неповнолітніх дітей, суд вбачає підстави для відібрання дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав, у зв'язку із чим вимоги позивача в цій частині є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В частині вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи той факт, що відповідач, [PERSON], працевлаштована, має стабільний дохід, то розмір стягуваних з неї аліментів повинен бути встановлений в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу, [PERSON], на праві власності належить будинок [ADDRESS]. Даний факт підтверджено листом КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» за вих..№4591 від 28 листопада 2016 року та відповіддю Дніпровського районного у місті Дніпродзержинську відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області №94/14.17-30 від 13 січня 2017 року. Оскільки частиною 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, а статтею 247 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина, над якої встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження будинку [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], та в якому проживають діти [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) ставок, в дохід держави.

Outcome: approved