Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] на її, [PERSON], користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб між нею та [PERSON] було розірвано 19 вересня 2014 року рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син - [PERSON]. На даний час дитина проживає разом з нею. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов'язком батьків. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх дитини, а також у тому, що він жодним чином не приймає участі у вихованні сина та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька. Відповідач працює в УТТ та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітню дитину. Ухвалою суду від 21.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/568/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено підготовче судове засідання на 09.04.2019 року. Ухвалою суду від 09.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2019 року. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], в судове засідання на виклик не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку , про що свідчить оголошення про виклик до суду (а.с.17). Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.1 ст.79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі і від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2007 року (а.с.8). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2014р., справа №343/2293/14 (а.с.4) - шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 квітня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено у Книзі реєстрації шлюбів відповідний актовий запис № 45, - розірвано. Малолітнього сина, [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю - [PERSON]. Копія довідки № 1200 про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Малотур?янської сільської ради 15.11.2018 року свідчить про те, що [PERSON], зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Склад прописаних становить: [PERSON], [INFO] - уповноважений власник; [PERSON], [INFO]., - син (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони по справі проживають окремо, їх дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов'язком батьків, а відповідач [PERSON], добровільно не надає матеріальну допомогу в достатній мірі, хоча може її надавати, позов [PERSON], про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON], матеріальне становище відповідача [PERSON], те, що він має постійний дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved