Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 108 909,65 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.12.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] (надалі Відповідач 1) було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит в сумі - 150 000 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань Відповідачем 1, між Банком та [PERSON] було укладено 28.12.1012 року договір поруки, за умовами п.4 якого у випадку невиконання Відповідачем 1 свого зобов»язання за кредитним договором, Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідач 1 свої зобов'язання за договором згідно п.2.4 належним чином не виконує, щомісячні платежі за договором і в термін, встановлений договором, не здійснює, а саме з 22.01.2014 року перестав погашати борг та відсотки за користування кредитом. Станом на 07.07.2014 р. загальна заборгованість відповідача за кредитом становить - 108 909,65 грн. Згідно п.3.1.9, 3.1.11 кредитного договору банк звернувся до суду із вказаним позовом, де просив стягнути з відповідача поточну заборгованість за тілом кредиту в сумі - 85 922,57 грн.; прострочену заборгованість по тілу кредиту в сумі - 16 739,36 грн.; поточну заборгованість по процентам - 2 120,43 грн.; прострочену заборгованість по процентам - 2631,58 грн. та пеню в розмірі - 1495,73 грн. У відповідності до вимог ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач звертається до суду з достроковим стягненням всієї суми заборгованості за кредитним договором, оскільки вимоги позивача до відповідача про сплату заборгованості залишилась ним поза увагою. В судове засідання представник позивача не з»явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, про причини неявки суду не повідомили, свого представника до суду не направили, заперечення проти позову не подавали і не просили розглядати справу у їх відсутність. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 28.12.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит в сумі - 150 000 грн. строком до 27.12.2015 року, а Відповідач згідно п.2.4 договору зобов'язувалася сплачувати платежі за кредитом щомісячно з 1-го по 20-те число кожного місяця, згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно п.1.1.3 вказаного договору за користування кредитом позичальник (відповідач 1) сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі - 24 % річних за користування кредитом. Пунктом 2.4 вказаного договору передбачено період сплати кредиту, комісії та відсотків з 1-го по 20-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання кредитного договору. При їх несплаті у зазначений строк, вони вважаються простроченими. Крім того, згідно п.6.3 договору позичальник - Відповідач 1 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує Відповідачу 1 пеню в розмірі - 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Як встановлено судом, 29.12.2012 року відповідач 1 за умовами договору отримав грошові кошти від позивача в розмірі - 150 000 грн., але відповідач 1 умови договору в повному обсязі не виконав належним чином, тому у нього виник борг з його погашення (а.с.5-9). Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань Відповідачем 1, між Банком та [PERSON] було укладено 28.12.1012 року договір поруки, за умовами п.4 якого у випадку невиконання Відповідачем 1 свого зобов»язання за кредитним договором, Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники. У відповідності до вимог п.3.1.9 та п.3.1.11 кредитного договору банк має право достроково стягнути кредит, проценти та комісію в порядку, передбаченому п.2.10., 2.11., 3.1.5., 3.1.6. при настанні умов, передбачених п.3.1.11. У зв»язку з чим, відповідачам 1 і 2 банком було направлено 21.03.2014 року повідомлення з вимогою дострокового повернення суми заборгованості у 30-ти денний термін, однак вказані вимоги банку відповідачами залишено поза увагою. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 07 липня 2014 р. відповідача 1 становить - 108 909,65 грн. та складається з поточної заборгованість за тілом кредиту в сумі - 85 922,57 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі - 16 739,36 грн.; поточної заборгованості по процентам - 2 120,43 грн.; простроченої заборгованості по процентам - 2631,58 грн. та пені в розмірі - 1495,73 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач 1 свої зобов'язання за кредитним договором від 28.12.2012 року та Відповідач 2 за договором поруки від 28.12.2012 року не виконують, а отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно загальна суми заборгованості за кредитним договором у розмірі - 108 909,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 1089,10 грн.

Outcome: approved