Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка після уточнення позовних вимог просить суд ухвалити рішення про надання дозволу малолітній [PERSON], [INFO] на тимчасовий виїздів з України без згоди батька - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачка послалася на таке: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року до його розірвання за рішенням суду 14.12.2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не бере, більше того, постійно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, фізичного, духовного та морального стану. Дочка хворіє застудними захворюваннями і необхідне перебування дитини на морському повітрі. Проте, її колишній чоловік безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при цьому ніяких вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що поведінка відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, що вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами. Враховуючи вказане, позивачка просить надати їй дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO], за кордон, а саме, у Російську Федерацію, без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON] в період з 01.06.2015 року по 31.07.2015 року. Дозволити їй або її офіційному представникові, без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої [PERSON], [INFO] за межі України (Російська Федерація) в період з 01.06.2015 року по 31.07.2015 року. Позивачка в судове засідання не прибула, проте, надала письмову заяву про розгляд справи без її кчасті, на позові наполягає, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився двічі, хоча про місце, день і час слухання по справі повідомлений належним чином, причини неявки не пояснив, судові заперечень проти позову не надав. Тому, суд, отримавши згоду позивачки, розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши уточнену позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 02.03.2002 року до його розірвання за рішенням суду 14.12.2009 року.(а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» виїзд дитини за кордон можливий тільки за згодою обох батьків або на підставі рішення суду. Згоду батька позивач отримати не має можливості, тому що з відповідачем втрачений зв'язок. У зв'язку із чим, позивач протягом декількох років не може поїхати на відпочинок за кордон разом з дитиною на оздоровлення. Щоб мати можливість разом з дитиною виїжджати за кордон позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»: «Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби в самостійному виїзді неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згідно з положень СК України зокрема, ст. 150 СК України: «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнюють сімейні стосунки та розширюють кругозір дитини. З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що тимчасові поїздки за кордон позивачці та її дитини - є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком. Відповідач не цікавиться дитиною, ухиляється від участі в її розвитку та вихованні. Таким чином, суд вважає, що безвідповідальне відношення батька до доньки не може бути перешкодою для вивозу дитини за кордон у супроводі матері чи іншої уповноваженої особи.

Outcome: approved