Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.06.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500949206, згідно з умовами якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 25504,35 грн. на термін до 26.06.2018 року, а [PERSON] зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Зазначив, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 08.05.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 29821,98 грн., яка складається з наступного: 23635,14 грн. заборгованість за кредитом; 2014,32 грн. заборгованість за відсотками; 2972,52 грн. заборгованість по комісії та 1200,00 грн. штраф. Таким чином, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 29821,98 грн. та судові витрати у розмірі 298,22 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак, подала через канцелярію суду заяву від 15.10.2015 року, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання без поважних причин повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Зокрема, судові повістки-виклики в судові засідання на ім'я відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу шрихкодовий ідентифікатор 88000 1576819 9 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу шрихкодовий ідентифікатор 88000 1599273 0). За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, не одержані, внаслідок чого повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Ч. 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.\~\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500949206, за умовами якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 25 504,35 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,99 % річних, з кінцевим терміном повернення 26.06.2018 року (а.с. 4-7). Одержання відповідачем [PERSON] кредитних коштів підтверджується копією заяви-анкети на отримання кредиту від 25.06.2014 року та випискою по особовим рахункам з 25.06.2014 по 08.05.2015. Згідно з пункту 6 Розділу 2 кредитного договору повернення кредиту, оплата процентів за його користування та/або сум комісійної винагороди, передбачена умовами Розділу 1 цього договору, здійснюється шляхом внесення позичальником належних до сплати сум грошових коштів готівкою через касу банку чи каси його структурних підрозділів (філій відділень) на рахунок та/або шляхом безготівкового перерахування відповідних сум грошових коштів на рахунок використовуючи сервіс «My Alfa Bank» та/або через інші банки (фінансові установи, операторів переказів). Розділом 1 вказаного договору сторонами визначено порядок повернення кредиту, процентів за його користування, комісійної винагороди, пунктом 13 розділу 2 визначено обовязок позивальника повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором. У відповідності до пункту 15 Розділу 2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на подин місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Крім того, при укладенні кредитного договору у пункті 13 Розділу 2 сторони дійшли згоди про порядок та розмір нарахування і сплати штрафу. З розрахунку заборгованості за договором № 500949206 від 25.06.2014 року судом встановлено [PERSON] взяті на себе зобовязання по договору належним чином не виконала, останнє погашення кредиту відбулося 23.10.2014 року, внаслідок чого станом на 08.05.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 29821,98 грн. та складається з наступного: 23635,14 грн. заборгованість за кредитом; 2014,32 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2972,52 грн. заборгованість по комісії; 1200,00 грн. - штраф. З матеріалів справи вбачається, що позивачем ПАТ «Альфа-Банк» надсилалася на адресу відповідача вимога про дострокове повернення кредиту вих. № 39615-102-б/б від 27.04.2015 року з проханням добровільного погашення заборгованості, однак, дане повідомлення відповідачами було проігноровано, заборгованість у наданий термін 30 днів з дати отримання вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги не погашена. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу положень ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовим наслідком порушення зобов'язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29821,98 грн. Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 298,22 грн.

Outcome: approved