Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності та розподіл майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги уточнив і суду пояснив, що 26.08.1995р. [PERSON] одружилась з відповідачем. 13.03.2015р. шлюб між ними був розірваний. В період шлюбу подружжя за сумісні кошти, за договорами купівлі - продажу придбали автомобілі «ЗАЗ-ДЕО [PERSON]» держ. №АН6954СР 05.02.2008р. та ВАЗ-21011 держ. №АН8740АВ 24.07.2004р. Крім того, 27.06.2002 року була куплена квартири №85 по бул. Краматорському, 2 в м. Краматорську, яка була оформлена на чоловіка. Однак позивачка вважає, що квартира була куплена за її особисті кошти, які їй через банківський рахунок передала матір [PERSON] в сумі 40000грн., отримані останньою у якості виплати підприємством після смерті від нещасного випадку на виробництві її батька. Позов просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що 02.09.1995р. він одружилась з позивачкою і 19.08.2002 року у них народилась донька. 02.11.2010р. шлюб між ними був розірваний. 24.06.2005 року він взяв іпотечний кредит і придбав будинок по вул. Бородіно, 43. В будинок позивачка була зареєстрована з донькою 28.09.2011р. де проживають вони по теперішній час. Неможливо визнати за позивачкою право власності на частину спірного будинку так як він знаходиться в іпотеці. Крім того, покращення які зробила позивачка в будинку не є суттєвими на цей час, так як по експертизі будинок вартий значно більше ніж при його покупці. Також позивачка робила покращення в будинку без його згоди. Тому в задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши сторони, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження сторони уклали шлюб 26.08.1995 року. Шлюб був розірваний 13.03.2015р. /а.с.14, 77/. Згідно копії договору купівлі-продажу від 27.06.2002 року [PERSON] придбав квартиру №85 по бул. Краматорському, 2 в м. Краматорську /а.с.12/. Як вбачається з копій технічного паспорту на автомобіль «ЗАЗ-ДЕО [PERSON]» держ. №АН6954СР він був придбаний [PERSON] 05.02.2008р. згідно договору купівлі-продажу; та довідки з ЦНППВАЗ м. Краматорську за [PERSON] значиться автомобіль ВАЗ-21011 держ. №АН8740АВ придбаний ним по договору купівлі-продажу 24.07.2004р. /а.с.33, 51/. Згідно висновку автотехнічної експертизи №88/15 від 22.06.2015р. вартість автомобіля «ЗАЗ-ДЕО [PERSON]» держ. №АН6954СР становить 69354грн., а автомобіля ВАЗ-21011 держ. №АН8740АВ становить 16170грн. /а.с.63-69/. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю… Згідно ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає що квартира та автомобілі були куплені [PERSON] в період шлюбу. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її донька і їй на придбання квартири №85 по бул. Краматорському, 2 в 2002р. дала 40000грн., які отримали як регрес після смерті батька на виробництві. Свідок [PERSON] сестра [PERSON] дала такі ж пояснення як і [PERSON]. Позивачкою також були надані виписки з її рахунку та [PERSON] про рух грошових коштів з 2001 по 2009 рік /а.с.6/. Суд критично відноситься до пояснень свідків та рахунків наданих позивачкою і вважає, що вони не можуть свідчити про той факт, що ці кошти були витрачені саме на придбання квартири №85 по бул. Краматорському, 2 і на підставі цього можливо вважати, що квартира була придбана за особисті кошти [PERSON] Також суд критично відноситься і до копії доручення від імені [PERSON] на право розпоряджатися та керувати автомобілем ВАЗ-21011 держ. №АН8740АВ від 29.10.2010 року наданої представником відповідача, і вважає, що вона не є підставою на зміну власника автомобіля і не свідчить не про який договір купівлі-продажу машини. Крім того строк дії цього доручення сплинув 30.10.2013р. Таким чином суд вважає, що за [PERSON] треба визнати право власності на ? частину спірної квартири і по ? частині на обидва автомобіля, залишивши їх в користуванні відповідачу, стягнувши половину їх вартості саме 34677грн. та 8085грн. на користь позивачки. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, треба стягнути судові витрати з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 243,60грн., а в доход держави 427,62грн.

Outcome: partial