Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з уточненим позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 15.07.2010 року одружені, від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та шлюб, тому за таких обставин просила розірвати шлюб. Також зазначила, що малолітні діти проживають разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребують матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання трьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка надала до суду письмову заяву, у якій уточнені позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. До суду надійшло поштове відправлення із судовою повісткою у зв'язку із закінченням терміну зберігання За письмовою згодою позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15 липня 2010 року дійсно було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 812. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народженння яких вони записані батьками. Діти проживають з позивачем. Відповідач проживає окремо від родини та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Сторони припинили шлюбні відносини, мають різні погляди на сімейне життя, миритися не мають наміру. Спору про місце проживання дітей немає. Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч. 4. ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач не працює, є працездатною особою, та має нерегулярний, мінливий дохід, хоча такі обставини не звільняють його від обов'язку з утримання малолітнього сина. Доказів незадовільного стану здоров'я, а також доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення відповідачем суду не надано. Відповідач, будучи батьком малолітніх дітей, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, що передбачено положеннями ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручу до уваги, що малолітні діти знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття . З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивач згідно посвідчення є громадянином, віднесеним до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому звільнена від сплати судового збору, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначних ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 56, 104-105, 112-115, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved