Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та суми компенсації за втрату частини доходу, в якому зазначила, що з 01.04.2007 року по 31.03.2014 року вона працювала на ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд». У зв'язку з тим, що починаючи з вересня 2013 року виплати заробітної плати були не регулярними, за відповідачем станом на 01.02.2014 року виникла заборгованість у розмірі 6715,66 грн., яку за заявою [PERSON] 28.10.2014 року було стягнуто на підставі судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя. У зв'язку з тим, що з дня звільнення та до дня фактичного погашення заборгованості по заробітній платі, минув деякий час, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки та компенсацію втрати частини заробітку. В судове засідання позивачка не з'явилась, проте її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнувши з ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати зарплати при звільненні у розмірі 12723,54 грн., та суму компенсації за втрату частини доходів у розмірі 1115,50 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, про що свідчить наявні в матеріалах справи поштові повідомлення. З заявою про слухання справи без їх участі та з запереченнями на позов до суду не звертались. Суд за згодою представника позивачки, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України, за відсутністю представника відповідача. Вислухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. В судовому засіданні встановлено, що з 01 квітня 2007 року відповідно до наказу № 34П від 30.03.2007 року позивачку було прийнято на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ Інвестбуд» на посаду маляра-штукатура 5-го розряду до будівельного управління № 1. 31 березня 2014 року відповідно до наказу № 17-К від 31.03.2014 року, її було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі положень ст. 38 Кодексу законів про працю України. Згідно доданої до матеріалів справи Довідки ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» № 143 від 05.08.2014 року , починаючи з вересня 2013 року заробітну плату позивачка отримувала не в повному обсязі, внаслідок чого, на 01 лютого 2014 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 6715,66 грн. На підставі судового наказу (справа № 334/8274/14-ц; провадження № 2-н/334/1764/14), виданого 05.09.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя з ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» на користь [PERSON] було стягнуто вищевказану заборгованість, у зв'язку з чим, 28.10.2014 року відповідач перерахував на користь позивачки грошові кошти у розмірі 6715,66 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, часом затримки виплати ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» заробітної плати позивачці є період з 31 березня 2014 року (дата звільнення) по 28 жовтня 2014 року (дата фактичного розрахунку по заробітній платі). Виходячи із довідки про виплату заробітної плати станом на 01.08.2014 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАЗ Інвестбуд», середній заробіток [PERSON] складає 1843,13 грн., виходячи з того, що її заробітна плата за вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року та січень 2014 року складає 2 172,23 грн., 2 047,24 грн., 1 734,77 грн., 1 841,52 грн. та 1 419,90 грн. відповідно, отже середня зарплата дорівнює: 2 172,23 + 2 047,24 + 1 734,77 + 1 841,52 + 1 419,90 / 5 = 1 843,13 грн. Разом з тим, час затримки виплати належних [PERSON] сум заробітку складає шість місяців та 28 днів, тобто сума, яку Відповідач повинен сплатити на користь позивачки дорівнює: (1 843,13 х 6) + (1 843,13 / 31 х 28) = 11 058,78 + 1 664,76 = 12 723,54 грн. Отже, у зв'язку із невиплатою з вини Відповідача належних позивачці сум у строк передбачений ст. 116 КЗпП України, ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки у розмірі 12 723,54 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Частиною 1 та ч. 2 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що вказана компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами розуміють, серед іншого, заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 3 згадуваного закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Таким чином, у зв'язку із затримкою ТОВ «ЗАЗ Інвестбуд» виплат позивачці заробітної плати більш ніж на місяць, на користь останньої підлягає стягненню сума компенсації передбачена ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», на підставі якого та

Outcome: approved