Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» в березні 2015 року звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 12.10.2012 р. між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSG.61867.001. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.6 кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 20 000,00 грн. строком до 11.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 0,001 % річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. А відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. 2.5. кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.61871.1001 згідно п. 1 якого, відповідач поручилась перед ПАТ «ВБР» за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і відповідач [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 р. у повному обсязі, про що свідчить заява на видачу готівки № 106797 від 12.10.2012 р. на ім'я [PERSON]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору відповідач зобов'язаний сплачувати проценти щомісяця. Згідно п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36,00 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] припинив сплату процентів. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку, встановленого п. 2.5. кредитного договору, кожного поточного місяця. Але відповідач припинив погашати основний борг. З урахуванням того, що відповідач систематично не виконує свої зобов'язання по поверненню отриманого кредитного, у визначені кредитним договором терміни і сумах, позивач відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п.п. 3.1.9, 3.1.11 кредитного договору вимагає повернення кредиту. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних коштів в розмірі 3 % від суми кредиту щомісячно в період сплати. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 11.02.2015 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 року становить 79 008,18 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредита - 5 364,94 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 13 935,07 грн.; поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 5 544,04 грн.; заборгованість за комісією - 15 880,81 грн.; пеня - 38 283,31 грн. Тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариство «ВБР» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 року в розмірі 79 008,18 грн. Представник позивача направила до суду клопотання в якому просила розгляду справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причин неявки суду повідомлено не було. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, 12.10.2012 р. між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKCASHSG.61867.001. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.6 кредитного договору Банк зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 20 000,00 грн. строком до 11.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 0,001 % річних та сплатою комісії за надання кредитних коштів у розмірі 3,00 % від суми кредиту по договору щомісячно в період сплати. А відповідач зобов'язався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надати Банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п. 2.5. кредитного договору. Згідно п. 2.5. кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п. 1.8. Відповідно до п. 1.6. кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних коштів в розмірі 3 % від суми кредиту щомісячно в період сплати. Згідно п. 6.1. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36,00 % річних від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник погашає кредит згідно графіку, встановленого п. 2.5. кредитного договору, кожного поточного місяця. Відповідно до п. 6.3. кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів кредитного договору № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 р. у повному обсязі, про що свідчить заява на видачу готівки № 106797 від 12.10.2012 р. на ім'я [PERSON]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином. Стаття 553 ЦК України визначає що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 р. між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено договір поруки № РХ029031.61871.1001 згідно п. 1 якого, відповідач поручилась перед ПАТ «ВБР» за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і відповідач [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 11.02.2015 року загальна заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору № IKCASHSG.61867.001 від 12.10.2012 року становить 79 008,18 грн., а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту - 5 364,94 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 13 935,07 грн.; поточна заборгованість за процентами - 0,01 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 5 544,04 грн.; заборгованість за комісією - 15 880,81 грн.; пеня - 38 283,31 грн. Суд, приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконував передбачених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права ПАТ «ВБР», які забезпечені порукою відповідача [PERSON] і які підлягають до захисту, шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованість за договором що складається з поточної заборгованості по тілу кредиту - 5 364,94 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту - 13 935,07 грн.; поточної заборгованість за процентам - 0,01 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 5 544,04 грн.; заборгованості за комісією - 15 880,81 грн. Однак, суд не може погодитись з позовними вимогами в частині стягнення з відповідачів пені в сумі 38 283,31 грн., оскільки такий розмір пені перевищує саму заборгованість по кредиту, тим самим значно перевищує розмір збитків, і є неспівмірною із розміром основного боргу. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, суд, знаходить за доцільне зменшити розмір неустойки у вигляді пені до простроченої заборгованості по тілу кредиту - 13 935,07 грн. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Стаття 60 ЦПК України визначає що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати в силу ст. 88 ЦПК України суд покладає пропорційно на відповідачів, стягуючи судовий збір в дохід держави. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 551, 553, 554, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial