Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним уточненим позовом, зазначивши, що, з 12.04.2008 року по 19.05.2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем та від шлюбу мають доньку Ірину, [INFO]. [PERSON] кредитного договору №274 від 10.12.2010 року, ними спільно в кредит було придбано квартиру №31 в буд.54-а в с.Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка оформлена на відповідача. Вважала, що вона має право вимоги 1/2 частини даної квартири, а також розділити в рівних частках боргові зобовязання за кредитним договором. Правовою підставою визначила ст.ст.60, 70 СК України. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Представники третьої\~особи в\~судове засідання\~не зявились,\~що,\~на думку\~суду,\~не перешкоджає\~розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що сторони з 12.08.2008 року по 19.05.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (рішення Дніпропетровського районного суду про розірвання шлюбу від 07.05.2014 року, яке набрало законної сили 19.05.2014 року). Відповідно до укладеного договору №150 від 08.12.2010 року про інвестування в будівництво житла, відповідно до якого обєктом інвестування була 3-х кімнатна квартира №31 в буд.54-а в с.Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На будівництво вказаної квартири на підставі кредитного договору №274 від 10.12.2010 року Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» було надано кредит у розмірі 342\~902 грн. 07.11.2011 року після закінчення будівництва житла та введення його в експлуатацію, ними була придбана вище вказана квартира, яка була зареєстрована на відповідача, згідно свідоцтва про право власності САС №841652 від 14.05.2012 року. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). [PERSON] ч.2 ст.60 СК України діє презумпція права спільної сумісної власності подружжя на речі, придбані ним за час шлюбу. Таким чином, вищевказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Будь-яких домовленостей між сторонами судом встановлено не було. Отже, частка кожного з них в квартирі складає по 1/2 ідеальних часток. Разом з цим, суд відмовляє в задоволенні вимог про розподіл в рівних частках боргових зобовязань за кредитним договором, оскільки об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ст.61 СК України). За таких обставин, предявлений позов підлягає частковому задоволенню. При зверненні до суду з зазначеним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 5 300 гривень. ( а.с.121). [PERSON] про прийому-передачі квартири від 07.11.2011 року, вартість спірної квартири № №31 в буд.54-а в с.Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, становить 536 371,00 грн., відповідно, вартість 1/2 частини квартири складає 268 185 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в розмірі 2\~681,85 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial