Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

ПозивачОдеський Національний медичний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення витрат на навчання, та просить стягнути з відповідача витрати на навчання за період з 2008 року по 2014 рік у розмірі 62193,00 гривень та суму виплаченої стипендії за період з 2008 року по 2014 рік у розмірі 30905, 13 гривень, Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 02 липня 2008 року [PERSON] вступила до Одеського національного медичного Університету на спеціальність «лікувальна справа» та підписала Угоду № 156 про навчання за кошти державного бюджету з метою отримання вищої освіти. У червні 2014 року [PERSON] закінчила ОНМУ та була направлена комісією по розподілу для проходження інтернатури до КЗОЗ «Савранський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» лікарем загальної практики - сімейним лікарем. Відповідно до листа в.о. Головного лікаря КЗОЗ «Савранський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 12.05.2017 року, [PERSON] було надано відкріплення у зв'язку з тим, що була відсутня можливість надати житло на час проходження інтернатури. На адресу [PERSON] деканатом факультету після дипломної освіти Одеського національного медичного Університету було направлено лист з вимогою повідомити прибуття роботу (згідно розподілу) або місце працевлаштування по теперішній час, але відповідь не була отримана. В зазначений термін [PERSON] за місцем направлення не прибула, жодної інформації щодо перерозподілу до Одеського національного медичного Університету не плавала. Позивач просить позов задовольнити. На дату розгляду справи представник позивача надав до суду заяву, в якій позов підтримав, та просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до листа від 12.05.2016 року за №71 випускнику [PERSON] було надано відкріплення в зв'язку з тим, що не було змоги надати житло. На виконання Указу Президента України від 23 січня 1996 року № 77 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», в редакції Указу Президента від 16 травня 1996 року № 342, відповідно до ст. 65 Закону України «Про вищу освіту» та ст. 197 Кодексу законів про працю України було розроблено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 22 серпня 1996 року № 992. Пунктом 4 вищенаведеного Порядку визначено, що керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду. Відповідно до п. 8 Порядку, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом, після зарахування на навчання, повинні відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років. Згідно п.21 постанови від 22 серпня 1996 року за №992 Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, якщо замовник відмовив у прийнятті на роботу молодого фахівця останній звертається до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. При цьому пред'являється направлення на роботу і скріплена печаткою замовника довідка про відмову у працевлаштуванні. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, 2, ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішенням. Позивач не довів, що відповідачка при відмові у прийнятті на роботу молодого фахівця не звернулася до державної служби зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та не відпрацювала за місцем призначення не менше трьох років. За таких обставин, позовні вимоги Одеського Національного медичного університету до [PERSON], про стягнення витрат на навчання за період з 2008 року по 2014 рік у розмірі 62193,00 гривень та суми виплаченої стипендії за період з 2008 року по 2014 рік у розмірі 30905, 13 гривень, у частині відшкодування, є безпідставним та недоведеними, в свою чергу такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed