Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 26 жовтня 2013 року актовий запис про шлюб № 2076 складений Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем неповнолітніх дітей не має. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні стосунки між сторонами припинені з 2016 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. На даний час відповідач проживає з жінкою, з якою перебував у першому шлюбі. В добровільному порядку розірвати шлюб відповідач не бажає. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання, зазначила, що на позовних вимогах наполягає, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому зазначив, що визнає позов про розірвання шлюбу та не заперечує проти його задоволення, просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осібсуд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем неповнолітніх дітей не має. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні стосунки між сторонами припинені з 2016 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. На даний час відповідач проживає з жінкою, з якою перебував у першому шлюбі. В добровільному порядку розірвати шлюб відповідач не бажає. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав та також згоден на розірвання шлюбу, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того задоволенню підлягає вимога відповідачки про зміну її шлюбного прізвища після розірвання шлюбу на її дошлюбне, що відповідає положенням ст.113 СК України. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved