Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (далі - ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго») звернулось до суду із вказаним позовом до [PERSON] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач є власником кватири за адресою: [ADDRESS] , з присвоєним особовим рахунком абонента № [NUMBER] . В будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Відповідач в односторонньому порядку не виконує покладені законодавством зобов`язання щодо повної оплати послуг з теплопостачання, що зумовило виникнення заборгованості, яка, з врахуванням переплати на початок періоду, часткової сплати боргу станом на 01.02.2021 складає 16 893 грн 99 коп. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість та судові витрати. 24.02.2021 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог /а.с. 23-25/. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами було направлено за зареєстрованою у встановленому порядку адресою відповідача та за адресою вказаною позивачем в позові. Поштове відправлення у цій справі - копію позовної заяви та ухвали від 24.02.2021, відповідач [PERSON] отримав 09.03.2021 (а.с. 32). Відзив щодо позовних вимог відповідачем суду не надано, інших заяв або клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач жодних заперечень з приводу розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення не викладав. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 05.04.2021. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення для населення багатоквартирних будинків в м. Гребінка, що підтверджено правовстановлюючими документами позивача, а саме: випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та витягом із статуту /а.с. 6, 7/. З довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої виконавчим комітетом Гребінківської міської ради, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.22/. Відповідно до довідки № 46 від 18.09.2019 виданої КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» станом на 29.12.2012 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності за [PERSON] /а.с. 10/. Особовий рахунок абонента № [NUMBER] присвоєно на ім`я [PERSON] /а.с. 8/. Згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] та розрахунку заборгованості за період з 01.11.2018 по 31.01.2021 включно заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію складає 16 893 грн 99 коп /а.с.8, 14, 15-16/. Тарифи, на основі яких проводилося нарахування за послуги з теплопостачання, встановлені відповідно постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики комунальних послуг №1171 від 31.05.2015, № 1101 від 09.06.2016 та рішенням 23 сесії сьомого скликання Полтавської обласної ради № 981 від 21.12.2018 /а.с. 11, 12, 13/. Предметом спірних правовідносин у цій праві є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства у строки, встановлені відповідними договорами. Перелік комунальних послуг визначений в п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За приписами п. 1 ч. 1 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману ним теплову енергію. Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Правовідносини між сторонами також урегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила). Відповідно до п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Згідно із п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. П. 30 Правил визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує та тягар утримання майна лежить на власнику, а державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються законодавством відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Законодавством передбачаються пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, які виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Крім цього, порядок реструктуризації заборгованості за спожиті житлово - комунальні послуги встановлено Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію». Судове судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач як власник має нести відповідальність за порушення зобов`язань, які належним чином не виконує, доказів протилежного суду не надав. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не звертався до позивача з метою укладення договору реструктуризації заборгованості, правом на оформлення субсидії не скористався, тому виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. З огляду на викладене, підлягає стягненню із відповідача сума судового збору сплаченого позивачем у розмірі 2 270,00 грн.

Outcome: approved