Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач, ПАТ АБ «Експрес-Банк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № 45981/07/к5 від 26.08.2011 р. у розмірі 31839,80 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 13636,38 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 11635,84 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 905,61 грн., пені за порушення строків погашення відсотків 247,77 грн., інфляційних збитків згідно п. 2 ст. 625 ЦК України 2914,21 грн., штрафу у розмірі 10 % згідно п. 6.4 за порушення вимог п. 5.2.5 кредитного договору 2500 грн. та суму судового збору 1218 грн. Позов обґрунтований тим, що між сторонами 26.08.2011 р. був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. на споживчі потреби, строком на 36 місяців, з 26.08.2011 р. по 26.08.2014 р. Відповідно до умов договору позичальник був зобовязаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати тільки на картковий рахунок, відкритий у кредитодавця. Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконав, припинив зарахування коштів на поточний рахунок, не повідомив позивача про зміну місця роботи та не погашає суму кредиту в звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає 31839,80 грн. На повідомлення позивача про наявність несплачених чергових платежів за кредитом та про необхідність повернення заборгованості відповідач не реагує, добровільно заборгованість не погашає, в звязку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі. Відповідач в судові засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, ніяких заяв та клопотань не подав, про дату та час судового розгляд був повідомлений належним чином згідно ст. 74 ЦПК України, виходячи з чого, а також з урахуванням положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 26 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 45981/07/к5, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. на споживчі потреби. Надання відповідачу кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами № 368 від 26.08.2011 р. на суму 23125 грн. та № 369 від 26.08.2011 р. на суму 1875 грн. Згідно п. 2.5 Договору погашення кредиту має відбуватись шляхом безготівкового перерахування на рахунок кредитодавця грошових коштів в сумах та в терміни, визначені у Додатку № 1, що є невідємною частиною договору. Згідно з п. 5.2.5 Договору позичальник зобовязується отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати від підприємства роботодавця, що є учасником зарплатного проекту кредитодавця, тільки на поточний (картковий) рахунок, відкритий в кредитодавця, протягом всього строку договору, у разі зміни з ініціативи позичальника номеру поточного (карткового) рахунку, на який здійснюється зарахування плати та інших виплат від підприємства-роботодавця, що є учасником зарплатного карткового проекту кредитодовця, відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до п. 1.4 договору. Відповідно до п. 5.2.4,5.2.6 Договору позичальник зобовязаний письмово повідомити кредитодавця про зміну ним місця роботи, звільнення та про будь-який випадок, що призведе до припинення зарахування коштів на поточний рахунок позичальника. Позивач зазначає, що відповідач порушив умови договору не повідомивши банк про звільнення з місця роботи та про інші причини припинення зарахування коштів на поточний рахунок, з моменту останнього платежу 21.01.2013 р. [PERSON] суму кредиту не погашав, що підтверджується розрахунком загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору. Відповідно до наказу (розпорядження) № 221/ОС від 12.12.2012 р. [PERSON] був звільнений з місця роботи за власним бажанням (а.с. 36). Позивач звертався до відповідача із повідомленнями від 05.02.2013 р, 08.05.2013 р., 29.07.2012 р. про наявність несплачених чергових платежів за кредитним договором та припинення терміну дії кредитного договору, повідомленням від 24.10.2013 р. про порушення строку (терміну) сплати кредитної заборгованості, листом-вимогою від 10.09.2013 р. про порушення умов кредитного договору та про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач на листи позивача не відреагував та не погасила заборгованість. Позивач вказує, що за кредитним договором відповідач має станом на день звернення позивача до суду заборгованість у розмірі 31839,80 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 13636,38 грн., - заборгованості по відсотках за користування кредитом 11635,84 грн., - пеня за порушення строків погашення кредиту 905,61 грн., - пеня за порушення строків погашення відсотків 247,77 грн., - інфляційні збитки згідно п. 2 ст. 625 ЦК України 2914,21 грн., - штраф у розмірі 10 % згідно п. 6.4 (за порушення п. 5.2.5 Кредитного договору) 2500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме кредитним договором, довідкою про заборгованість [PERSON], розрахунком загальної суми заборгованості [PERSON], наказом (розпорядженням) про звільнення [PERSON] за власним бажанням, меморіальними ордерами, довідками по рахунках [PERSON] Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved