Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO],але на даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб розірвано, останні разом не проживають. Жодних коштів та іншої допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказавши, що сплачуватиме аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року до 11 листопада 2014 року. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2014 року шлюб розірвано (а.с.6-7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання дитини в добровільному порядку кошти не надає. Крім того, те, що на утриманні [PERSON] знаходиться її малолітній син [PERSON], [INFO] року підтверджується довідкою виданої Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 27.11.2014 року №3918 (а.с.4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому, враховуючи встановлені обставини, вік дитини, можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/4 частина доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved