Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» подало до суду позовну заяву у якій просить: - стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 27996 гривень 73 копійки за кредитним договором №б/н від 13 червня 2008 року; - стягнути з [PERSON], на користь ПАТ «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 279 гривень 97 копійок. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він дійсно 13 червня 2008 року на підставі заяви отримав 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Самі умови та правила надання банківських послуг він не підписував і з ними не ознайомлений. Він погано вже памятає коли і скільки погашав кредит. Просить застосувати строки позовної давності і провадження у справі закрити. Представник позивача повторно в судове засідання не зявився. Судом досліджені такі докази: розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 13 червня 2008 року, станом на 20 серпня 2015 року, копія заяви анкети позичальники [PERSON] від 13.06.2008 року, копія умов та правил надання банківських послуг, копія паспорта громадянина України [PERSON] серії КР № 762000, виданий 14 листопада 2002 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія довіреності № 277-О від 11 листопада 2013 року, копія довідки серії АА № 243431 про включення ПАТ «Акцент-Банк» до ЄДРПОУ, копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 055448 від 24 вересня 2009 року, копія банківської ліцензії № 16 від 30.10.1992 року, копія дозволу № 16-3 від 09 жовтня 2009 року, копія додатку до дозволу № 16-3 від 09 жовтня 2009 року, копія статуту ПАТ «Акцент-Банк», копія довіреності № 986 від 25 грудня 2012 року, копія довіреності № 1155-О від 20 квітня 2013 року. Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ЗАТ «А-Банк», яке в подальшому реорганізоване в ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено договір б/н відповідно до якого останній отримав 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком на один рік. В період терміну дії договору, відповідач [PERSON] сплатив 18 вересня 2008 року на рахунок позивача 450 гривень. Після внесення вищевказаної суми платежу за даним договором, відповідача жодного разу не було проінформовано про наявність у нього заборгованості, і тільки 16 липня 2015 року до нього предявлено позов про стягнення заборгованості за договором б/н від 13 червня 2008 року. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зазначені вище обставини та факти стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Відповідач в судовому засіданні заявив про застосування строків позовної давності. Згідно ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг - договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягоми цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії договору, то він автоматично пролонговується на такий же термін. Строк дії договору б/н мав би закінчуватися 13 червня 2010 року. Позивач звернувся до суду з позовом лише 16.07.2015 року. Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що в порушення ст.60 ЦПК України позивач не надав суду доказів про поважність причин пропуску ним трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 Цивільного кодексу України, тому необхідно застосувати строки позовної давності, оскільки про застосування строків позовної давності заявив відповідач. Позивач також не надав суду доказів, які б підтверджували, що перебіг позовної давності переривався. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в позові слід відмовити у звязку із спливом строків позовної давності. На підставі ст.ст. 252, 256, 257, 260, 261, 267 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed