Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 21.05.2015 року між сторонами було укладено шлюб та від даного шлюбу в них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дочка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні і вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Зазначає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працює, має регулярний дохід, тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку. На основі зазначеного, просить, стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2015 року вбачається, що 21.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 722. Після реєстрації шлюбу, позивачка залишила дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] та згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України від 28.10.2015 року № 61311/КВ/19-536-203, [PERSON] , [INFO] зареєстрована громадянкою України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання неповнолітньої дочки, слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved