Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 серпня 1998 року між ними зареєстрований шлюб. Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12.12.2019 року, шлюб між ними розірвано. Вказує, що відповідач є батьком їхньої доньки: [PERSON] [INFO] . Зазначає, що на утримання дитини потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про доньку, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач їй та дитині матеріально не допомагає. Не приймає в її житті участі та не цікавиться справами дитини. А тому, вона змушена сама утримувати дитину. Відповідач інших осіб на утриманні він не має та є фізично здоровий чоловік, а тому може надавати матеріальну допомогу дитині. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву в якій вказала, що заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву в якій просив врахувати, що він на даний час є безробітним, а тому, просить стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 60% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а справу розглянути у його відсутності. Крім того, просив вирішити питання щодо відкриття рахунку в банку на ім`я дочки, н а який він зможе сплачувати аліменти. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Судом встановлено, що 07 серпня 1998 року у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області між сторонами зареєстровано шлюб. Позивачка та відповідач є батьками: [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2019 року шлюб зареєстрований 07 серпня 1998 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у виконавчому комітеті Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 2 - розірвано. Крім того, судом в становлено, що дитина проживає із матір`ю, відповідач участі в утриманні дитини не приймає та матеріально її не забезпечує. Встановлено, що відповідач [PERSON] є молодим, здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. Враховуючи вищевикладене, в тому числі, що право визначати спосіб стягнення аліментів належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїй дитині, а також те, що розмір аліментів про який просить позивачка є мінімальним, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Крім того, слід зазначити, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів судом не може вирішуватися порядок їх сплати, який визначається або добровільно між сторонами, або в примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем за виконавчим листом є позивач на користь якого стягується присуджена сума аліментів. На користь дитини можуть стягуватися аліменти за умови, що вона досягла 18 років та навчається до досягнення нею 23 років, відповідно до ст. 199 СК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved