Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що вона є власником 3/4 частин жилого будинку [ADDRESS], у якому зареєстрована та проживає. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вказаного будинку її їм належить 1/12 його частина. У даному жилому будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON] та [PERSON], місце їх перебування позивачці невідомо. Реєстрація і не проживання відповідачів у спірному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. Позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вказаному жилому будинку і зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися. Судові повістки, направлені відповідачам за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації їх місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», т.я. за вказаною адресою вони не проживають. Відповідачі не повідомили суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважаються такими, що повідомлені про час і місце судового розгляду. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. 3-і особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивачці на підставі договору дарування частки жилого будинку від 22.05.2015 року позивачці належить 3/4 частини жилого будинку [ADDRESS]. У вказаному жилому будинку окрім позивачки та 3-х осіб зареєстровані, але не проживають відповідачі [PERSON] і [PERSON], що вбачається з записів у домовій книзі. Відповідачі у вказаному будинку не проживають і не несуть витрат на утримання житла. Таким чином, реєстрація відповідачів у вказаному будинку і їх непроживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном. Крім того, позивач несе додаткові витрати пов'язані з утриманням нерухомого майна. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6-ти місяців. З моменту укладання договору дарування, на підставі якого позивачка набула право власності на частку жилого будинку сплинуло понад 6-ть місяців, але відповідачі не заявили про своє право користування жилим приміщенням у ньому . В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved