Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

позивач Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в розмірі 2506,22 грн., судових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернулась до центру зайнятості в пошуках роботи 08.07.2015р. На підставі заяви про надання статусу безробітного набула вказаний статус з 09.07.2015р., вказавши в заяві, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності. За час перебування на обліку [PERSON] отримувала у центрі зайнятості матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги. В результаті проведеного центром зайнятості розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] було з'ясовано, що відповідач зареєстрована як фізична особа-підприємець ще з 30.12.2013р. Про перебування у статусі фізичної особи-підприємця [PERSON] центр зайнятості не повідомляла. Оскільки, відповідач на час реєстрації в центрі зайнятості належала до категорії зайнятого населення, отже права на набуття статусу безробітної і матеріального забезпечення на випадок безробіття не мала. Тому просить стягнути з відповідача суму безпідставно одержаного матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 2506,22 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявою до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному об'ємі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника центру зайнятості. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що 09.07.2015 року [PERSON] набула статус безробітного відповідно до заяви (а.с. 4), в якій підтвердила, що не являється суб'єктом підприємницької діяльності. У відповідності до п.п. 1 п. 37 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013р. №198, передбачено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня забезпечення роботою самостійно. Відповідно до п.п. 1 п. 5.5. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №307 від 20.11.2000 р., виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності). З долученої до матеріалів справи інформації про фізичну особу, встановлено, що [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 30.12.2013р. (а.с. 6) Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму коштів. Задовольняючи позов, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що становлять 1378,00 грн. судового збору (а.с.1).

Outcome: approved