Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду мотивуючи тим, що 07 вересня 1999 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул.Пушкіна,17 в с.Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, і нещодавно, звернувшись до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на належний матері житловий будинок та пропуском строку для прийняття спадщини, однак позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки з дня смерті матері почала доглядати за належним спадкодавцю будинком, а також проводила ремонт, тому позивачка просить суд визнати факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно житловий будинок. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача також у судове засідання не зявився, але подав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07 вересня 1999 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОЛ №095032, виданого Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 07 вересня 1999 року (а.с.13). Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул.Пушкіна,17 в с. Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, що підтверджується технічним паспортом на будинок (а.с.20-22). Згідно заповіту від 22 липня 1999 року померла [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.14). Факт родинних відносин позивачки з матірю підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки \~серії VІІ- УР №0480034, виданого Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області 22 січня 1965 року (а.с.8), копією свідоцтва про розірвання нею шлюбу серії ІІ-ЖС №278950, виданого Жовтневим відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 13 вересня 1990 року (а.с.9), копією свідоцтва про укладення нею шлюбу серії ІІ-ЖС №470945, виданого Орджонікідзевським відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя 05 березня 1993 року (а.с.10). Однак, коли нещодавно, позивачка звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на належний її матері житловий будинок та пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.15). Згідно довідки Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №3377 від 06 жовтня 2016 року, виданої на підставі запису в погосподарській книзі встановлено, що будинок № 17 по вул.Пушкіна в с.Ганнівка Петрівського району Кіровоградської області, належить на праві приватної власності матері позивачки [PERSON], померлій 07 вересня 1999 року (а.с.17). Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області № 3394 від 06 жовтня 2016 року встановлено, що [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (а.с.19). Позивачка фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління і володіння даним спадковим майном, тому що відразу після смерті матері [PERSON] почала доглядати за будинком, проводила його ремонт, що підтверджується довідкою Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №3377 від 06 жовтня 2016 року (а.с.18). Відповідно до довідки Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №3188 від 28 вересня 2016 року [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]; за вищевказаною адресою станом на 05 березня 1999 року разом з покійною був зареєстрований онук [PERSON].; від імені покійної Ганнівською сільською радою було посвідчено заповіт за реєстровим №102 від 22 липня 1999 року, який станом на 28 вересня 2016 року не змінювався та не скасовувався (а.с.16). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Петрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області №919/01-16 від 17 жовтня 2016 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась(а.с.31). Відповідно до інформації, наданої Петрівською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області №597/01-16 від 18 листопада 2016 року, спадщина після смерті [PERSON], яка померла 07 вересня 1999 року, не приймалася(а.с.35). Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 25.12.1992 року Про практику розгляду судами України справ про спадкування передбачений ст.549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи при доведеності поважності його пропуску. Проте, якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно положень ст.549 ЦК УРСР, чинного на період відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON] визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав нотаріальному органові за місцем відкриття спадщина заяву про відкриття спадщини. В той же час, згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На це наголошується також у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, де зазначається що у випадку, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті її матері та правомірно прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та

Outcome: approved