Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, в обґрунтування своїх вимог посилається на наступне. З 02.07.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач мешкає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивача. Позивач не працює, у зв'язку за доглядом за дитиною, до досягнення трьох років, відповідач працездатний, не є інвалідом, має можливість працювати, отримує заробітну плату, на утримані інших осіб не має. Позивачем були уточнені позовні вимоги за якими вона просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка з'явилась, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання з'явився, уточнені позовні вимоги не визнав, вважав завищеною суму оголошеного стягнення, просив стягнути 100 гривень. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 02.07.2011 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 545, що підтверджується наданого до суду свідоцтво про одруження серія [NUMBER] (а.с. 3). Шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо один від одного з листопада 2013 року. У судовому засіданні встановлено, що від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції міста Донецька, про що в Книзі реєстрації народжень 25.10.2011 року, зроблено відповідний запис № 831 (а.с. 4), яка мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою за вих. № 4 від 14.01.2014 року (а.с. 5). Згідно ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має один із подружжя, який є непрацездатним, якому необхідна матеріальна допомога, при умовах, що інший із подружжя має можливість надати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 77 СК України утримання одного із подружжя надається іншим в натуральній чи грошовій формі за їх згодою. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач. В судовому засіданні було встановлено, що дитина мешкає у позивача, відповідач працездатний, не є інвалідом, має можливість працювати, та отримувати заробітну плату, на утримані інших осіб не має, але не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивача. На підтвердження своєї незгоди із сумою 200 гривень, відповідач не надав ніяких доказів, окрім власних пояснень. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 200 гривень щомісячно, до досягнення їх дитини трьох років, починаючи з дати звернення до суду, з 14.01.2014 року. У відповідності до ст. 79 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а саме - у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 84, 86, 88, 91 СК України,

Outcome: approved