Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач- Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя», звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача [PERSON] недобросовісним набувачем земельної ділянки, площею 0,9283 га, розташованої біля [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 318850,0 грн. В обґрунтування поданого позову ОК «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» зазначає, що при прийнятті рішення членами кооперативу про продаж земельної ділянки Відповідачу, члени кооперативу неефективно визначили ціну продажу земельної ділянки, не врахували всіх умов ціноутворення, внаслідок чого відчуження земельної ділянки відбулось за заниженою ціною, а відтак, відповідач є недобросовісним набувачем такого майна, а різниця між дійсною ціною земельної ділянки та ціною її продажу підлягає стягненню із відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких йдеться про те, що у спірних правовідносинах відповідач є добросовісним набувачем майна, спірне майно було відчужено позивачем виключно з його волі, за наявності права на відчуження та у спосіб, що визначений його Статутом та чинним законодавством України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини спірних правовідносин. Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» зареєстровано як юридична особа, місцезнаходженням визначено [ADDRESS] 27.03.17 загальними зборами учасників (членів) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» прийнято рішення про припинення кооперативу шляхом його ліквідації та призначено ліквідатора. Судом встановлено, що між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» (Продавець за договором) та [PERSON] (Покупець за договором), укладений договір купівлі-продажу від 15.10.15, посвідчений 15.10.15 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Хомою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3763. Предметом договору є земельна ділянка [ADDRESS] площа 0,9283 га. Земельна ділянка, що відчужувалась належала Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області 11.08.15, індексний №42067750. В пункті 2.1. договору купівлі-продажу від 15.10.15 вказано, що експертна грошова оцінка земельної ділянки, згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виконаним 20.08.15 ТОВ «АГЕНСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ» становить 6456200,00 грн. Продаж вчинено за 8500000,00 грн., які Покупець сплачує Продавцю, протягом 10 календарних днів з дня підписання договору (п.2.2. договору). Із урахуванням викладеного у позовній заяві та доданих до неї доказів, судом встановлено, що до компетенції загальних зборів засновників (членів) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» належить прийняття рішень щодо відчуження земельних ділянок. Вказана обставина була підтверджена ліквідатором позивача в ході судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, Протоколом загальних зборів засновників (членів) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» від 15.10.15 був погоджений проект договору купівлі-продажу земельної ділянки з громадянином [PERSON] Також протокол містить відомості про те, що при прийнятті рішення про відчуження земельної ділянки учасники загальних зборів врахували звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виконаний 20.08.15 ТОВ «АГЕНСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ», відповідно до якого експертна грошова оцінка відчужуваної земельної ділянки становить 6456200,00 грн. В свою чергу, загальними зборами засновників (членів) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» ціна продажу земельної ділянки (земельна ділянка [ADDRESS] площа 0,9283 га. ) була погоджена у сумі 8500000,00 грн. В ході судового розгляду позивач не заперечував чинність рішення загальних зборів засновників (членів) Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя», оформленого протоколом від 15.10.15. Не заперечується позивачем, що розрахунок за договором купівлі-продажу від 15.10.15, укладеним між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» був проведений у повному обсязі. Право власності на придбану Відповідачем земельну ділянку перейшло до [PERSON], адже було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 15.10.15 індексний №4569302. В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до ст. 132 Земельного кодексу України, укладається в письмовій формі та нотаріально посвідчується. Такий договір повинен містити: а) назву сторін (прізвище, ім'я та по батькові громадянина, назва юридичної особи); б) вид угоди; в) предмет угоди (земельна ділянка з визначенням місця розташування, площі, цільового призначення, складу угідь, правового режиму тощо); г) документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку; ґ) відомості про відсутність заборон на відчуження земельної ділянки; д) відомості про відсутність або наявність обмежень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітути тощо); е) договірну ціну; є) права та обов'язки сторін; ж) кадастровий номер земельної ділянки; з) момент переходу права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що наявний в матеріалах справи договір купівлі-продажу від 15.10.15, укладений між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» та [PERSON], за формою та змістом повністю відповідає вимогам вищенаведених нормам права. В ході судового розгляду вказана на обставина не заперечувалась позивачем. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивачем не заперечувався факт того, що договір купівлі-продажу від 15.10.15 є повністю виконаним сторонами - [PERSON] набув у власність земельну ділянку, а Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» отримав визначену договором суму коштів. Статтею 632 ЦК України закріплено, що зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. З огляду на викладене, суд критично відноситься до доводів позовної заяви про те, що члени кооперативу неефективно визначили ціну продажу земельної ділянки, яка була відчужена на користь [PERSON] та не усвідомлювали всіх умов ціноутворення. Доводи позовної заяви про невідповідність ціни продажу земельної ділянки ринковим цінам на подібні земельні ділянки в місті Харкові, ґрунтуються на інформації, яку ліквідатор позивача отримав за допомогою загальнодоступних електронних веб-ресурсів та усної інформації, наданої ліквідатору експертами та учасниками ринку нерухомості, з якими він консультувався. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2). За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав доказів на підтвердження обставин невідповідність ціни продажу земельної ділянки ринковим цінам. Відомості із загальнодоступних електронних веб-ресурсів та усна інформація, надана ліквідатору позивача невстановленими особами не є доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України. Оцінюючи доводи позовної заяви про те, що [PERSON] є недобросовісним набувачем земельної ділянки, суд виходить із такого. Статтею 41 Конституції України визначено, що Держава на конституційному рівні гарантує непорушність права власності. Відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку. Частиною 1 ст. 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 388 ЦК України закріплено право власника на витребування майна від добросовісного набувача. В силу положень ч. 1 ст. 388 ЦК України кожна особа є добросовісним набувачем, окрім випадків, коли особі, яка придбаває майно було відомо про те, що таке майно: - було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; - було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; - вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. п. 25, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.14 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі по тексту - Постанова) набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. В ході судового розгляду встановлено, що вибуття спірного майна (земельної ділянки) з володіння позивача відбулось виключно з його волі шляхом прийняття рішення його вищим органом управління - загальними зборами учасників (членів). Позивачем не надано доказів, що таке рішення скасовано у судовому порядку. Умови проекту договору купівлі - продажу земельної ділянки, у тому числі ціна, з громадянином [PERSON] були погоджені загальними зборами учасників (членів) позивача. Позивач не заперечував дійсність договору купівлі-продажу від 15.10.15. Судом встановлено, що для визначення ціни земельної ділянки, на замовлення Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя», було проведено експертну грошову оцінку земельної ділянки. При цьому, ціна, за якою земельна ділянка була продана відповідачу (8500000,00 грн.) значно перевищує експертну грошову оцінку земельної ділянки (6456200,00 грн.). Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] є добросовісним набувачем майна - земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 15.10.15, адже: - земельна ділянка була відчужена у відповідності та в порядку визначеному законодавством; - рішення про відчуження земельної ділянки приймав вищий орган управління Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» - загальні збори учасників (членів); - земельна ділянка була відчужена відплатно, за ціною, яка перевищує ціну, визначену суб'єктом оціночної діяльності; - форма та зміст правочину щодо відчуження земельної ділянки відповідають вимогам законодавства; - правочин щодо відчуження земельної ділянки є дійсним, сторонами договору його дійсність не заперечується; - відповідач відкрито володіє та користується земельною ділянкою, адже речове право на земельну ділянку зареєстроване у відповідному державному реєстрі. Крім того, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Такого способу захисту порушеного права як «визнання недобросовісним набувачем» ані норми законодавства, ані договір купівлі-продажу не містять. За таких обставин позовна заява Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Комфортна оселя» задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 16, 387, 388, 599, 626, 628, 629, 632ЦК України, ст. 153 Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed