Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу мотивуючи свою вимогу тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19.05.2002 року в Любельській сільській раді, актовий запис № 01. Від шлюбу у них народилося четверо дітей, а саме : дочка - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO], дочка - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO] Головною причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач вживає спиртні напої, приходить додому пізно в ночі, не дбає про сім'ю, не працює, коштів на утримання дітей не надає. Позивачка неодноразово просила відповідача змінити свою поведінку, займатися дітьми, господарством, влаштуватися на роботу, але все марно. Вона втратила всякі почуття любові та поваги до відповідача і вважає, що їх сім»я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. А тому звернулась до суду із даною позовною заявою та просить суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не прибула, але на адресу суду подала письмову заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. Думки щодо позову не висловив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому суд вважає можливим постановити по справі заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задоволити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 19.05.2002 року в Любельській сільській раді, актовий запис № 01), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в них народилася четверо дітей, а саме : дочка - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO], дочка - [PERSON] [INFO], син - [PERSON] [INFO] р.н, що стверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. З позовної заяви позивачки та її письмових заяв від 27.10.2014 року, 07.11.2014 року вбачається, що позивачка остаточно визначилася і збереження шлюбу не бажає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно. А відтак, позов слід задоволити та розірвати шлюб. Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: approved