Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16 травня 2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач в травні 2013 року залишив сім'ю та ухиляється від обов'язку утримувати дітей, з цього ж часу не бере участі у їх вихованні. Крім того, посилається на те, що на даний час вона перебуває у важкому матеріальному становищі, ніде не працює, доглядає за дитиною до досягнення трьох років. Вказує на те, що відповідач є здоровим та працездатним, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1 000,00 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та на її утримання по 800,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, надала пояснення, які викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав до суду свої заперечення проти позову, позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від свого доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в іншій частині позов не визнає та заперечує проти його задоволення, посилаючись на те, що він ніде не працює, проживає в цивільному шлюбу з іншою жінкою, яка очікує на народження дитини. Крім того вказував на те, що сплачує борг за кредитом, який він взяв за час спільного проживання з позивачкою, а також вказує на те, що він має сумніви, щодо його батьківства відносно дочки [PERSON]. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16 травня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 5. Від шлюбу вони мають двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час відповідач [PERSON] постійного доходу не має, однак, є молодим, фізично здоровим чоловіком. Позивачка [PERSON] не працює, доглядає за дитиною [PERSON] до трьох річного віку. Діти [PERSON] та [PERSON] є здоровими та проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи відповідача про визначення розміру аліментів у частці від його заробітку, оскільки ним не було доведено, що він офіційно працює та має постійний дохід, а тому, розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача слід визначити саме в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні факт того, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб не було доведено. Суд відхиляє доводи відповідача, що він проживає із батьками - пенсіонерами та його батько є інвалідом ІІ групи, оскільки ним не було доведено, що вони перебувають на його утриманні. Тому, суд виходячи з норми ст.59 ЦПК України не бере дані факти до уваги, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом так як, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2014 року становить 1 286 гpивень, для дітей віком до 06 років з 01 січня 2014 року становить 1 032,00 гривні. Суд вважає, що посилання відповідача на той факт, що у нього є сумніви, що саме він є батьком молодшої дитини є безпідставними, так як відповідно до ст. 122 СК України в Україні діє презумпція батьківства, яка передбачає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Крім того, відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком. Нормою ч. 1 ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] записаний батьком дитини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2013 року. Відомості про його батьківство із актового запису не вилучені, батьківство ним не оспорено, тому на час розгляду справи судом саме він є батьком даної дитини і відповідно до закону зобов'язаний її утримувати. Суд вважає, що доводи відповідача про його неможливість сплачувати аліменти, оскільки в нього є заборгованості за кредитним договором, який ним був укладений в інтересах сім'ї, є безпідставними, оскільки наявність кредитних договорів не звільняє платника аліментів від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. При цьому слід зазначити, що у відповідача перед кредитором існує непогашена заборгованість, яка є простроченою, тобто із матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує. Посилаючись на не можливість надання матеріальної допомоги на утримання дітей в такому розмірі, через відсутність заробітку, відповідач не надав суду доказів того, що за станом здоров'я він є непрацездатним і в зв'язку з цим позбавлений можливості працевлаштуватися і отримувати доходи. Крім того в судовому засіданні факт того, що відповідач має інші діти, непрацездатні дружину, батьків не було доведено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а також те, що батько дітей, ніде не працює, не має нікого на утриманні, однак є молодою, здоровою людиною, зобов'язаний працювати і надавати утримання своїм дітям, розмір аліментів слід визначити в твердій грошові сумі по 500,00 гривень на місяць на кожну дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач не має можливості працювати і отримувати доходи для свого утримання, так як доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років вона потребує такої допомоги, а тому відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання на цей час. Відповідач є працездатною особою, він у змозі працювати, отримувати доходи і таким чином надавати допомогу дружині на час її догляду за дитиною, але суд вважає, що з врахуванням матеріального становища відповідача аліменти на утримання дружини слід стягнути в твердому грошовому вигляді в розмірі 200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved