Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер її брат [PERSON], який проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, спадкоємцем на належне йому майно за законом є вона, як його сестра. На день смерті проживала з братом, вела з ним спільне господарство. Дошлюбне прізвище «[PERSON]» змінила в зв»язку з одруженням. Звернувшись до нотаріальної контори про спадкування, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок про що нотаріусом видано постанову. При житті брат зареєстрував право власності на будинок, але свідоцтво про право власності відсутнє, а тому їй роз»яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно. Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак суду надіслано листи про відсутність їхніх заперечень проти позову та розгляд справи у відсутності їх представників. Відповідно до вимог ст.. 197 ЦПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити частково з наступних підстав. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС м. Донецьк вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. З свідоцтва про народження позивачки та померлого [PERSON] вбачається, що їх матір»ю була [PERSON]. Дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» позивачка змінила в зв»язку з одруженням, що стверджено свідоцтвом про одруження виданим Гійченською сільською радою 2.04.1951 року. З листа Червоноградського МБТІ від 13.06.2014 року вбачається, що на ім»я [PERSON] зареєстровано житловий будинок в [ADDRESS]. З довідки-характеристики Червоноградського МБТІ вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею 49.0 кв.м, житловою 20.3 кв.м. Про те, що [PERSON] проживала з спадкодавцем в будинку до дня його смерті та проживає по даний час в [ADDRESS], стверджено довідкою Гійченської сільської ради № 146 від 29.01.2014 року, 1555 від 20.12.2013 року, заборон та арештів на будинок немає. Відповдіно до ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) позивачка є такою, що прийняла спадщину, вступивши реально у володіння спадковим майном, проживає в будинку. Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З постанови Рава-Руської державної нотаріальної контори від 22.09.2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки нею не подано оригінал правовстановлюючого документу про право власності на спадкове майно. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», реєстрація прав власності проводиться державною реєстраційною службою. Відповідно до переліку документів необхідних для реєстрації прав власності, зазначених в ст. 19 зазначеного Закону, державна реєстраційна служба проводить реєстрацію прав власності на нерухоме майно і за рішенням суду, що набрало законної сили, а відтак суд вважає, що в задоволенні вимоги про зобов»язання державної реєстраційної служби зареєструвати право власності [PERSON] на спадкове майно слід відмовити. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON], щодо визнання її права власності на спадкове майно слід задовольнити.

Outcome: partial