Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

позивачка звернулася до Яворівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON], в якій вказує, що між ним та [PERSON] 21 лютого 2013 року було укладено договір позики, згідно якого позивачка надала відповідачу безпроцентно у позику грошову суму в розмірі 7000 доларів США, яку той зобов'язувався повернути у строк до кінця квітня 2013 року та 22 березня 2013 року позичив ще 2900,00 доларів США, які зобов'язувався повернути у строк до кінця листопада 2013 року, чого так і не зробив і надалі грошових коштів не повертає. Тому позивачка звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] в його користь боргу за договором позики в сумі 9900,00 доларів США та судові витрати по справі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно письмової розписки від 21 лютого 2013 року, [PERSON] отримав у позику від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 7000,00 доларів США, які зобов'язувалася повернути у строк до кінця квітня 2013 року. Згідно письмової розписки від 22 березня 2013 року, [PERSON] отримав у позику від [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 2900,00 доларів США, які зобов'язувалася повернути у строк до кінця листопада 2013 року. Згідно ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України допускається пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. - 2 - Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, яка в свою чергу визначає обов'язок позичальника у випадку прострочення ним виконання грошового зобов'язання сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки відповідач, взявши на себе зобов'язання, згідно умов договору позики, не виконав їх, тим самим порушивши його умови, а тому позов слід задоволити та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 9900,00 доларів США, та судовий збір в розмірі 1180,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved