Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка у березні 2015 р. звернулась до суду с зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 15.09.2001 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що з вересня 2012 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, окремо проживають та мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Також позивачка зазначила, що неповнолітня дочка проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомогає, участі у вихованні дочки не приймає, при цьому, матеріальне становище позивачки не надає можливість гідно утримувати дитину та належно забезпечувати її життя. Позивачка просила суд розірвати шлюб укладений з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частину від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подання позову. В судовому засіданні позивачка пітримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 19), а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 15.09.2001 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Встановлено, що малолітня [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному її утриманні. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матір, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка відповідно до ст. 60 ЦПК України довела позовні вимоги про стягнення з відповідача аліменти, які в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування. Також, судом встановлено, що подружжя на протязі тривалого періоду часу не підтримує сімейно-шлюбні відносини, спільного господарство не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим намір про збереження сім'ї не встановлено, а тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved