Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №121. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. З липня 2018 року фактично сімейні відносини припинилися. Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна немає. Підстав для примирення не вбачає. Перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 22 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №121. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Стягнути на її користь з відповідача судові витрати (а.с.2,3) Позивачка, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує, сімю врятувати неможливо, строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дитини немає, спільно не проживають з серпня 2018 року. Поведінка відповідача свідчить про те, що сімя не може бути збережена ні при яких умовах. Просила позовні вимоги задовольнити, судове засідання проводити у її відсутність (а.с.16). Відповідач, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, 12.02.2019 до суду до початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій вказав, що сімю врятувати неможливо, строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дитини немає. Спільно не проживають з серпня 2018 року. Позовні вимоги визнає, просив шлюб з позивачкою розірвати, судові засідання проводити у його відсутність (а.с.17). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.223 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб 22 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 121 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради Запорізької області від 24.10.2018 [PERSON], [INFO], дійсно мешкає в м.Приморськ по вул.Банковій, 82 та має склад сімї: син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння між ними та несумісність характерів, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» підтверджено квитанцією (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову в розмірі 384,20 грн. а інші 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved