Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач, Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, 14 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 лютого 2016 року до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості звернулася відповідач [PERSON] як така, що шукає роботу та за заявою від 10 лютого 2016 року їй було присвоєно статус безробітного та призначено допомогу. 14 лютого 2017 року було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» шляхом звірки обміну даних з податковим органом, за результатами якого було встановлено, що в період перебування на обліку з 08 лютого 2016 року по 22 листопада 2016 року відповідач одночасно працювала на ТОВ «Охоронна агенція «Вимпел» з 01 жовтня 2016 року, відносилася до зайнятого населення, внаслідок чого не мала права перебувати на обліку в центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, сума якої за період з 01 жовтня 2016 року по 07 жовтня 2016 року становить 122,84 грн. Вимогу про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідач отримала 18 лютого 2017 року, однак добровільно кошти не повернула. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 122 грн.84 коп. Позивач Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Установлено, що [PERSON] з 11 лютого 2016 року зареєстрована в Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості як безробітня та з 17 лютого 2016 року по 10 лютого 2017 року їй була призначена допомога по безробіттю відповідно до наказів № НТ160211 від 11 лютого 2016 року та № НТ160217 від 17 лютого 2016 року. Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція «Вимпел» від 31 січня 2017 року за № 207 [PERSON] працює на підприємстві з 01 жовтня 2016 року та отримує заробітну плату. Відповідач Робота Катерина Іванівни про те, що працевлаштована Кременчуцький міськрайоннний центр зайнятості не повідомила. Відповідно до акту № 11 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 14 лютого 2017 року [PERSON] під час перебування на обліку у Кременчуцькому міськрайонному центрі зайнятості з 08.02.2016 року по 22.11.2016 року одночасно працевлаштована в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція «Вимпел», тобто не мала права на отримання допомоги по безробіттю з 01 жовтня 2016 року. Згідно розрахунку доданого Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості до позовної заяви розмір виплаченого [PERSON] забезпечення по безробіттю за період з 01 жовтня 2016 року по 07 жовтня 2016 року становить 122 грн. 84 коп. Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, позовні вимоги законні та обгрунтовані і суд їх задовольняє. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, а позов задоволено, то необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1 600 грн.

Outcome: approved