Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з 10.12.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з відповідачем у с.Форостовичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де вона також до кінця червня 2016 року мешкала із відповідачем у будинку його батьків. Після загострення відносин із відповідачем та його родичами вимушено в кінці червня 2016 року переїхала проживати до своїх батьків в смт.Рокитне, провул . Соборний (Комуністичний), 3, де проживає і зараз. Залишаючи дитину в будинку батьків відповідача, розраховувала, що найближчим часом забере її до себе, але, незважаючи на численні перемовини, які в більшості випадків закінчувалися сварками, дитину їй не повернули. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, так як сторони тривалий час проживають окремо і вона має намір укласти шлюб з іншим чоловіком та визначити місцем проживання дитини з матір`ю, де в будинку батьків створені всі умови для проживання дитини та її виховання. На вказаний позов відповідач подав відзив, в якому визнав позов в частині розірвання шлюбу, але заперечив підстави для визначення місця проживання дитини з позивачкою, посилаючись на те, що позивачка недбало ставилися до своїх батьківських обов`язків, не брала та не бере участі у вихованні та забезпеченні жіттєдіяльності доньки, тривалий час дитиною взагалі не цікавилася, дитина не знає своєї матері, а він має самостіний дохід, постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, характеризується позитивно. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з 10.12.2015 вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] . Вони спочатку проживали на квартирі в м.Новгород-Сіверський, але 15.06.2016 відповідач всупереч її волі перевіз їх до будинку батьків в с.Форостовичі Новгород-Сіверського району. Так як подальші відносини з відповідачем та його родичами не склалися, вона вимушено переїхала до своїх батьків в смт.Рокитне, але неодноразово просила віддати їй дочку. 13.07.2016 подала позовну заяву в Новгород-Сіверський районний суд про відібрання дитини у відповідача та передачу її матері, але той своїм рішенням від 19.09.2016 відмовив у задоволенні позову. Згодом вона неодноразово просила у відповідача віддати їй доньку, надати можливість поговорити з нею, їздила в с.Форостовичі, але їй не дали можливості побачитися з дочкою. З початку 2017 року проживає в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого навесні 2018 року народила дитину і тому з середини 2017 року не могла і зараз не може поїхати до дочки. Просить розірвати шлюб та постановити рішення, яким визначити місцем проживання доньки Дамініки з нею. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що позивачка будучи неповнолітньою, почала проживати в незареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого завагітніла, 10.12.2015 зареєстрували шлюб і [INFO] народила доньку [PERSON] . Проживали в м.Новгород-Сіверському, але за наполяганням відповідача переїхали проживати в будинок його батьків в с.Форостовичі. Там у них життя не склалося, почалися сварки із родичами відповідача. останній кілька разів застосовував фізичне насильство до позивачки, про що свідчать виписки з амбулаторної картки позивачки і тому та вимушена була в кінці червня 2016 виїхати на тимчасове проживання до своїх батьків в смт.Рокитне, залишивши доньку з відповідачем з метою в подальшому її забрати. Так як дочку відповідач не віддавав, у липні 2016 позивачка звернулася до Новгород-Сіверського суду з позовною заявою про відібрання дитини, але суд своїм рішенням від 19.09.2016 відмовив їй у задоволенні позову. Згодом вона неодноразово просила у відповідача віддати їй доньку, надати можливість поговорити з нею, їздила в с.Форостовичі, але їй не дали можливості побачитися з дочкою. З початку 2017 року проживає в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого навесні 2018 року народила дитину і тому з середини 2017 року не могла і зараз не може поїхати до дочки. Будинок, де проживає позивачка, має всі зручності, для дитини відведена окрема кімната і матір має намір створити всі належні умови для виховання та проживання дитини, що підтверджено актами обстеження матеріально-побутових умов житлового будинку, де проживає позивачка. Будинок, де проживає відповідач, ніяких зручностей не має, там мешкають три сім`ї у двох кімнатках і дитина спить на ліжку з дорослими. У такому віці дочка повинна проживати з рідною матір`ю, а не з матір`ю відповідача, яка піклується про неї, так як відповідач працює в районному центрі. Позивачка не позбавлена батьківських прав, не має шкідливих звичок і тому суд має всі підстави для визначення місця проживання дочки з матір`ю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден на розірвання шлюбу, так як сторони тривалий час проживають окремо і у позивачки є вже інша сім`я. На визначення місця проживання доньки з позивачкою не згоден, так як та покинула доньку, коли тій було два місяці і виїхала до батьків без будь-якого приводу та попередження про це. Він з матір`ю виховує дочку, у будинку маються всі необхідні умови для цього. Дочка відвідує дитячий садок, забезпечена одягом та харчуванням. Він не чинив перешкод у спілкуванні дочки з позивачкою, але та сама не приїздила до дочки, тільки пише скарги на нього до поліції. Він позивачку не бив і з будинку не виганяв. Дитина проблемна, має хвороби, які потребують додаткових витрат на лікування. Позивачка, після того, як покинула дочку, отримувала допомогу на дитину і кошти залишала собі. Вважає, що позивачка недбало ставилася до виховання дитини, покинула її в малолітньому віці, тривалий час дитиною зовсім не цікавилася, дитина не знає своєї матері і тому в задоволенні позову в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю необхідно відмовити. Представник відповідача в судовому засідані позов також визнав частково та пояснив, що підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю немає, так як відповідач проживав з позивачкою в будинку його батьків мирно. Він її не бив, але вона була неповнолітня і злякалася труднощів, тому залишила дитину на батька і втекла до своїх батьків. Може вона й змінилася, але тривалий час не намагалася спілкуватися з дитиною і дитина забула її, вважає, що у неї є тільки батько, а тітку вважає матір`ю. Позивачка не була з дитиною, коли та хворіла, не спала біля дитини, не приймала участі у вихованні. Є рішення Верховного Суду, яким визначено місце проживання дитини з батьком, який виховував дитину самостійно, мати тривалий час була відсутня, де ситуація аналогічна тій, яка розглядається судом. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді позовної заяви позивачки про відібрання дитини Новгород-Сіверський райсуд дослідив усі докази, надані сторонами, прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування РДА, яка вважає, що за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини, визначити місце проживання малолітньої дитини разом з її батьком та відмовив у позові. Представник органу опіки та піклування Рокитнянської РДА суду пояснила. що не може надати висновок про визначення місця проживання дитини, так як дитина проживає з батьком в іншому населеному пункті, висновок же дається за місцем проживання дитини, але в будинку матері створені всі необхідні побутові зручності, мається кімната для дитини, позивачка характеризується позитивно. Представник органу опіки та піклування Новгород-Сіверської РДА до суду не з`явився, подав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності та надав висновок, згідно якого вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] . [INFO] з її батьком [PERSON] .. Третя особа - [PERSON] суду пояснив, що він проживає з позивачкою в незареєстрованому шлюбі, так як попередній шлюб у неї не розірваний, у них у 2018 році народилася дитина, яку вони виховують. Він працює неофійно, коштів достатньо для забезпечення належного догляду за їхньою дитиною та старшою дочкою позивачки. Свідок [PERSON] суду показала, що її дочка проживала в незареєстрованому щлюбі з відповідачем в м.Новгород-Сіверськ Чернігівської області, де вона завагітніла і за її наполяганням вони зареєстрували шлюб. Після народження дитини в червні 2016 року вони переїхали до батьків відповідача в с.Форостовичі, де прожили недовгий час, так як позивачка в кінці червня 2016 року приїхала додому і повідомила, що не може проживати з батьками та відповідачем, останній бив її кілька разів. Дочка намагалася забрати Дамініку, але їй не віддавали і вона подала заяву до суду про відібрання дитини, але той відмовив їй. Вони їздили в с.Форостовичі з наміром забрати дитину чи хоча б побачитися, але їм не надали такої можливості. Вони кілька разів відсилали посилки дитині, але останій раз посилка повернулася, так як її відмовилися отримувати. В її будинку, де зараз мешкає дочка, виділена окрема кімната для онуки, в будинку маються всі побутові послуги - опалення, вода, туалет, ванна і створені всі умови для виховання та перебування онуки. Дочка вже рік виховує меншу дочку, зауважень до неї немає. Її новий чоловік також веде нормальний спосіб життя, працює та забезпечує сім`ю матеріально. Вважає, що позивачка має можливість і бажання виховувати свою старшу дочку. Свідок [PERSON] суду показала, що після народження [PERSON] син та позивачка проживали в м.Новгород-Сіверськ на найманій квартирі. Потім вони переїхали в с.Форостовичі до неї в будинок, так як син повідомив, що дружина не хоче доглядати дитину, відвідує місця, де продають спиртні напої. Вона погодилася, щоб вони проживади в неї, все було нормально, але через кілька тижнів позивачка без попередження покинула будинок і виїхала до місця проживання матері в смт.Рокитне при цьому дитину залишила на чоловіка та на неї. Вони відносилися до неї добре, не сварилися. На той час в будинку проживали три сім`ї, зараз дочка проживає окремо. Онука має вроджені вади, від яких її лікували в обласній лікарні і з онукою лежала в лікарні її дочка. В будинку побутових зручностей немає, все на дворі, але онуку вони купають в дитячій ванні в будинку, вона відвідує дитячий садок в сусідньому селі, куди її доставляють шкільним автобусом. Син працює в районному центрі, куди добирається автобусом і після 17 год. приїздить додому. В основному за онукою піклується вона. Вони мають корови, іншу худобу, онука забезпечена належним харчуванням та одягом. Позивачка інколи телефонує їй, розпитує за дитину, вона їй не грубить. Вважає, що дитина забезпечена всім необхідним, в неї в будинку є всі умови для проживання та виховання і тому просить не забирати онуку, так як позивачка покинула її в малолітньому віці, не цікавилася нею, не приймала участі у вихованні та лікуванні, зараз у неї є інша дитина, який приділяється вся увага і Дамініка буде обділена увагою. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 10.12.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з відповідачем у с.Форостовичі Новгород-Сіверського району Чернігівської області, де позивачка до кінця червня 2016 року також мешкала із відповідачем у будинку його батьків. Після загострення відносин із відповідачем та його родичами позивачка в кінці червня 2016 року переїхала проживати до своїх батьків в смт.Рокитне, провул.Соборний (Комуністичний), 3, де проживає і зараз. Залишаючи дитину в будинку батьків відповідача, розраховувала, що найближчим часом забере її до себе, але, незважаючи на суд, чисельні перемовини, які в більшості випадків закінчувалися сварками, дитину їй не повернули. На даний час позивачка проживає в будинку батьків в смт.Рокитне з іншим чоловіком [PERSON] , у них народилася дитина та з яким має намір укласти шлюб. Усачева Дамініка проживає з батьком - відповідачем по справі в с.Форостовичі Новгород-Сіверського району в будинку його батьків, який немає ніяких побутових зручностей, відвідує дитячий садок в сусідньому селі, куди її доставляють шкільним автобусом, вихованням та доглядом за Дамінікою в основному займається матір відповідача - [PERSON] На даний час позивачка ставить питання про розірвання шлюбу із відповідачем та визначення місця проживання дитини, а саме з нею, так як вважає, що саме вона надасть найкращий догляд та виховання доньки, тому що вона матір і за її місцем проживання створені всі необхідні умови для цього, тоді як за місцем проживання відповідача немає елементарних побутових умов. В ст.112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що визнання позову відповідачем в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, так як сторони більше трьох років проживають окремо, у позивачки є вже інша сім`я та дитина від іншого чоловіка, з яким вона проживає. У відповідності до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно до ст.161 СК України: «Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення». Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року, прийнята Резолюцією 1386 Генеральної Асамблеї ООН містить Принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір`ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. Конвенція про права дитити, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутового стану сім`ї від 23.01.2018 комісією селищної ради встановлено, що в будинку в [ADDRESS] , де проживає позивачка, маються газ, вода, світло. Для онуки Дамініки облаштовано окрему кімнату, де маються всі побутові зручності та маються дитячі речі. Умови проживання сім`ї задовільні. Аналогічний акт обстеження наданий відповідачем від 19.02.2018, згідно якого жилий будинок в с. [ADDRESS] , де проживає сім`я відповідача, знаходиться в задовільному стані, кімнати умебльовані в достатній кількості. Сім`я має 3 корови, телицю, коня та птицю. Згідно першого висновку Новгород-Сіверської РДА від 23.08.2016 орган опіки та піклування вважає, що жоден із батьків не має переваги перед іншим щодо визначення його місця проживання доцільнішим [PERSON] таким, що більше відповідатиме інтересами дитини. Згідно другого висновку від 17.08.2018 орган опіки та піклування Новгород-Сіверської РДА вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, зважаючи на позитивну харастеристику [PERSON] , що мати тривалий час не проживає з дитиною, що дитина прив`язана до батька, дитині створені можливості для всебічного розвитку, визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з її батьком [PERSON] .. Як вбачається з інформації органу опіки та піклування Рокитнянської РДА на засідані комісії розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , де заслухано матір [PERSON] , яка пояснила, що дуже любить дочку та хоче, щоб та проживала з нею, чоловік забрав дитину і не дає можливості бачитися з нею. Народила 13.03.2018 другу дитину, умови проживання добрі, зауважень з боку медичних працівників немає. Останній раз бачила Дамініку у вересні 2017 року, коли приїхала до неї та привезла подарунки, продукти харчування, гроші, але все це було викинуто в ставок. Аналізуючи пояснення сторін, їх представників, свідків, суд приходить до висновку, що проживання доньки з матір`ю відповідає її інтересам та духовному розвитку. Тільки матір має найбільш тісний зв`язок із дитиною, може створити затишок для дитини та захистить від агресивного навколишнього середовища, а не чоловік, який постійно знаходиться на роботі, який через деякий час одружиться, матиме дітей від іншого шлюбу і дитина буде проживати з мачухою чи матір`ю чоловіка, у якої на руках крім онуки кілька голів великої рогатої худоби, кінь, та інша худоба, яка потребує постійного догляду і онука залишається в кінці списку. Позивачка не позбавлена батьківських прав, характеризується позитивно, до других пологів мала постійне місце роботи і хоча й залишила дитину чоловікові, яку народила в неповнолітньому віці, її вчинок можливо пояснити її віком на той час та відносинами в сім`ї відповідача, який спричиняв їй тілесні ушкодження, що підтверджено наданими суду виписками з амбулаторної картки позивачки, де вказано, що при огляді хірурга на обличчі [PERSON] в ділянці н/шелепи (права) гіперемія, припухлість, багряний синець. Аналогічні пошкодження маються на інших ділянках тіла. Зі слів 16.06.2016 та 17.06.2016 побив чоловік. Діагноз: множинні забої обличчя, тулуба, кінцівок. Суд не бере до уваги заперечення позивача та його представника, що позивачка кинула дитину на батька та матір відповідача і більше не цікавилася її долею, так як суду надано рішення Новгород-Сіверського районного суду з якого вбачається, що позивачка вже 13.07.2016 подала позовну заяву про відібрання дитини, неодноразово телефонувала до відповідача та його матері з проханням повернути дитину, цікавилася нею, чого не заперечують сторони і кілька разів приїздила на побачення, доки була фізична можливість. На підставі викладеного,

Outcome: approved