Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про вселення та визначення порядку користування квартирою, в якому зазначила, що їй на праві власності належать 5/16 часток квартири [ADDRESS]. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 5/16 часток зазначеної квартири; [PERSON] - 1/16 частини зазначеної квартири. Частка позивачки у спільній часткові власності на зазначену квартиру становить - 5/16 часток, з яких ? частина квартири належить їй на підставі свідоцтва №2595 від 13.07.2000р. про право власності на житло виданого Комбінатом комунальних послуг ВАТ «Запоріжжяобленерго», яке зареєстровано ОП ЗМБТІ 01.08.2000р. та 1/16 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.06.2010р., виданого державним нотаріусом Другої Запорізької держнотконтори, Білик О.В., та зареєстровано в ОП ЗМБТІ 07.06.2011р. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 5/16 часток, а [PERSON] належить 1/16 частина вищезазначеної квартири. У зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачка. Відповідачі чинять перешкоди в користуванні позивачці квартирою, обмежують її в доступі до кварити, не дають ключів, мотивуючи тим, що вона може приходити до квартири виключно у той час, коли вони присутні вдома. Крім того, посилаються на те, що в квартирі не має для неї місця. Позивачка вважає дії відповідачів такими, що порушують її права, та просить її вселити в кімнату площею 16кв.м. спірної квартири, визначивши порядок користування квартирою, відповідачам виділити кімнати 21,9кв.м. та 13,4кв.м. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, заявила клопотання про заочний розгляд справи. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання не з'явилися, поважних причин неявки суду не повідомили про час розгляду справи повідомлялися своєчасно. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідачів, в заочному порядку, на підставі наявних в справі матеріалів. Представник 3-ї особи в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позову заперечень не має. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності до ст.ст. 317,321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Аналогічна норма, яка гарантує захист права власності, закріплена у ст. 41 Конституції України. У відповідності до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч.1, 2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідачі, як інші співвласники, чинять перешкоди у реалізації позивачкою права на користування власністю та проживання за зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем реєстрації. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. До звернення до суду домовленості між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном - спірною квартирою не було досягнуто. Згідно роз'яснень, викладених у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до п. б постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», з наступними змінами, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Суд вважає, що позивачці можливо виділити у користування кімнату площею 16,0кв.м., оскільки, її площа найбільш відповідає розміру її частки у спільній частковій власності на спірну квартиру. Житлова площа спірної квартири становить 51,Зкв.м. Частка позивачки у спільній частковій власності становить 5/16 частин, а в натурі частка житлової площі становить - 51,3 кв.м. /16 кв.м. х 5 = 16, 03 кв.м. Тому суд вважає, що запропонована позивачкою кімната може бути виділена їй у користування, та відповідає тій частці, яка належить їй на праві власності.

Outcome: approved