Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач, кредитна спілка «СуперКредит», звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що у відповідності до умов договору кредитної лінії №СК56/017/17/158/06СЗ від 08 серпня 2017 року банк надав відповідачці кредит у розмірі 5000,00 грн. Однак, відповідачка порушила зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого має прострочену заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачки в розмірі 4887,12 грн., що складається з: 1602,11 грн. прострочене тіло кредиту; 3262,01 грн. заборгованість по сплаті процентів за період з 22 грудня 2017 року по 04 грудня 2018 року та 23,00 грн. - кошти, витрачені на листування. \~ \~ \~ \~Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Як встановлено\~з поштового\~повідомлення,\~відповідачка 26\~грудня 2018\~року отримала\~ухвалу суду,\~однак,\~станом на\~ 29\~січня 2019\~року відзиву на позовну заяву суду не надіслала \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 08 серпня 2017 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №СК56/017/17/158/06СЗ про надання позичальнику фінансового кредиту у розмірі 5000 грн. на умовах строковості, платності та забезпеченості зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 78 % річних, строком на 36 місяців, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за його користування 08 серпня 2019 року. \~ \~ \~ \~09 серпня 2017 року сторони уклали додатковий договір №1 до кредитного договору кредитної лінії №СК56/017/17/158/06СЗ від 08 серпня 2017 року, яким погодили графік платежів по кредиту та відсотках за кредитним договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За заявою відповідачки [PERSON] від 09 серпня 2017 року, позивачем кредитні кошти згідно кредитного договору №СК56/017/17/158/06СЗ від 08 серпня 2017 року у сумі 5000 грн. переказано на реквізити карткового рахунку у ПриватБанк, що підтверджується платіжним дорученням №10779 від 09 серпня 2017 року. Відповідачка [PERSON], як позичальник, зобовязувалась повернути кредит в порядку і на умовах, визначених вказаним договором з кінцевим терміном погашення кредиту 08 серпня 2019 року (п.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.п.10 п.2.4 кредитного договору, позичальник зобов'язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 08 числа вказаного у додатковому договорі. Згідно п.3.1 вищевказаного кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника. Підпунктом 2 пункту 2.4 даного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділом 3 договору. Відповідно до п.3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Однак, відповідачкою [PERSON] не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом. З долученого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості слідує, що відповідачка [PERSON] по кредитному договору №СК56/017/17/158/06СЗ від 08 серпня 2017 року, станом на 04 грудня 2018 року допустила заборгованість в сумі 4864,12 грн. в тому числі: тіло кредиту 1602,11 грн., сума процентів за користування кредитом 3262,01 грн. Оскільки відповідачка не виконувала зобовязання за кредитним договором,\~21 вересня 2018 року позивачем направлено їй лист №2103/18, згідно якого повідомлено про наявну заборгованість та запропоновано добровільно погасити заборгованість за кредитним договором, у звязку з чим позивачем понесені витрати на листування в розмірі 19 грн. , що підтверджується списком №11 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором №СК56/017/17/158/06СЗ від 08 серпня 2017 року в розмірі 4864,12 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762, 00 грн. підлягають стягненню з відповідачки. Вимоги щодо стягнення з відповідачки витрачених коштів на листування в сумі 23,00 грн. до задоволення не підлягають, оскільки такі витрати відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, не є судовими витратами. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved