Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, інфляційних витрат та 3 % річних, посилаючись на те, що 14,08.2014 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики. За вказаним договором відповідачці було надано позику в сумі 500 доларів США. У відповідності до досягнутої домовленості відповідачка зобов'язалась повернути зазначені грошові кошти до 25 серпня 2014 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 500 доларів США відповідачу та її обов'язок повернути їх 25 серпня 2014 року підтверджується розпискою відповідача, в якій зазначено, що [PERSON] 14.08.2014 року отримала від позивача у якості позики 500 доларів США та зобов'язується повернути їх до 25.08.2014 року. Однак термін минав, а відповідачка позичених коштів не повертала, хоча і не заперечувала факту наявності зобов'язання повернення позичених коштів та посилалась на складне матеріальне становище, обіцяючи виконати свої зобов'язання пізніше. Відповідачка належним чином свої зобов'язання за договором позики не виконує, заборгованості не сплачує. Позивач звернулася з усною вимогою щодо повернення суми заборгованості, але жодних дій з боку відповідачки вчинено не було. Оскільки відповідачка добровільно не сплачує заборгованості, то позивачка змушена звернутися до суду. Просить позов задоволити та стягнути з відповідачки суму позики, суму інфляційних витрат та 3 % річних. Також просить стягнути судові витрати пов'язані з розглядом даної справи. Позивачка в судовому засіданні вимоги зазначені у позовній заяві підтримала в повному обсязі. Просить позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні не заперечила проти позову і з приводу мотивів його заявлення та суду пояснила, що позичені кошти не мала змоги повернути вчасно у зв'язку із важким матеріальним становищем, однак в даний час зобов'язується повернути позичені кошти протягом десяти днів. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст.629 Цивільного кодексу України. В судовому засіданні позивачка ствердила, що відповідачка [PERSON] позичила у неї грошові кошти в розмірі 500 доларів США, які зобов'язалася їй повернути 25.08.2014 року. Однак, станом на день звернення до суду, боргу відповідачка позивачеві не повернула. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, на час розгляду справи, позивачкою, для підтвердження своїх позовних вимог, не надано документального підтвердження індексу інфляції та того, що сума інфляційних витрат за даним позовом становить саме 552,5 доларів США. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Частиною 4 цієї статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги позивачки щодо стягнення інфляційних витрат, оскільки в судовому засіданні позивачкою не надано, а судом не здобуто документального підтвердження індексу інфляції та того, що сума інфляційних витрат за даним позовом становить саме 552,5 доларів США. Судом встановлено, що позивачка 14.08.2014 року уклав з відповідачкою договір позики. За вказаним договором відповідачці надала позику в сумі 500 доларів США. У відповідності до досягнутої домовленості відповідачка зобов'язалась повернути зазначені грошові кошти до 25 серпня 2014 року. Однак відповідачка свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів не виконала. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідачка свої обов'язки за договором позики не виконує, заборгованості згідно розписки не сплачує. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що відповідачкою порушуються умови договору позики, а саме, відповідачка не повертає позичені кошти позивачці відповідно до договору позики, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 500 доларів США - основний борг (сума позики) та 5,87 доларів США - три проценти річних. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial