Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 104 по вул. Тіниста, 9/12 в м. Одесі та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. При цьому посилається на те, що вона [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. 23 квітня 2013 року відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси шлюб між нами було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Під час їхнього сімейного життя, між нею та відповідачем будо укладено шлюбний договір. Як зазначено у п. 3.5 договору: у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобовязується оформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. на імя дружини та на імя малолітнього сина [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному в строк до 01 травня 2013 року, шляхом укладання договору відчуження. Крім цього, дружина зобовязується не відчужувати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття. З урахуванням вищевикладеного відповідач 21 листопада 2013 року, відповідно до договору дарування передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв безоплатно у власність 1/2 чистини квартири що розташована за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв.м. загальною площею 100,0 кв.м. Відповідно до іншого договору купівлі-продажу відповідач передав у власність, а вона набула у власність 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Ні яких майнових прав на вказану квартиру відповідач не має, однак проте залишається зареєстрованим за вказаною адресою, зоча фактично не проживає в квартирі понад два роки. В звязку з викладеним вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, від представника позивачки до суду надійшла заява про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюбний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 203. Згідно п. 3.5 договору: у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобовязується оформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. на імя дружини та на імя малолітнього сина [PERSON], [INFO], в рівних частках кожному в строк до 01 травня 2013 року, шляхом укладання договору відчуження. Крім цього, дружина зобовязується не відчужувати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2013 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 21 листопада 2013 р. між [PERSON] та [PERSON], що діє як законний представник від імені та в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір дарування № 2119, згідно якого [PERSON] передав безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв безоплатно у власність 1/2 чистини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв. м. загальною площею 100,0 кв. м. 21 листопада 2013 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 2116, згідно якого [PERSON] передав у власність, а [PERSON] набула у власність 1/2 чистини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв. м. загальною площею 100,0 кв. м. Згідно з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2013 р. 1/2 частка [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та 1/2 частка вказаної квартири належить на праві приватної власності [PERSON]. Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 30.03.2015 р. в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 104 по вул. Тіниста, 9/12 в м. Одесі.

Outcome: approved