Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що 19 червня 1998 року між ними у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №676. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, вони не проживають однією сім»єю. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач усунувся від виконання своїх батьківських обов»язків, в житті дитини, її вихованні та розвитку участі не приймає, не піклується про здоров»я дитини. Посилаючись на вимоги ст.ст. 180-183, 191 СК України просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка зменшивши розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, з 01.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечив проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 19 червня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №676. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони не проживають однією сім»єю, донька проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач по справі є пенсіонером, єдиним доходом є пенсія, іншого доходу відповідач не має. Крім того, відповідач зазначив, що він сплачує аліменти на дитину - інваліда з дитинства від першого шлюбу. Враховуючи вимоги ст. 182, 183, 184 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи те, що відповідач є пенсіонером, має стягнення за виконавчими листами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а аліменти повинні бути визначені у частці заробітку (доходу) батька дитини, а саме у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved