Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Славутич - Кредит» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. 14 травня 2014 року між КС «Славутич-Кредит» та членом КС «Славутич-Кредит» [PERSON] був укладений кредитний договір № 199. Згідно з пп. 1.1. та 1.2. вищезазначеного кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 60 % річних за строковою заборгованістю або 120% річних від суми залишку кредиту у разі порушення позичальником зобов'язань, та був встановлений Графік розрахунків - порядок повернення основної суми кредиту та плати за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 11 жовтня 2015 року. Пунктом 4.1. кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року передбачено забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом укладання договору поручительства. 14 травня 2014 року з [PERSON] був укладений договір поруки № 83, згідно якого, п.п. 1.1. Співвідповідач зобов'язався перед Позивачем нести відповідальність у повному обсязі за виконання обов'язків відповідача [PERSON] згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року по поверненню кредиту в сумі 5000,00 грн. та сплати відсотків по кредитному договору. Пунктом 2.1. договору поруки № 83 від 14 травня 2014 року передбачено, що у разі невиконання Боржником своїх обов'язків згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року Відповідач (Боржник) та Співвідповідач (Поручитель) несуть солідарну відповідальність перед Позивачем (Кредитором). Оскільки в зазначений у договорі термін грошей та відсотків за користування кредитом не було повернуто, то згідно п.3.1 договору поруки Позивач звернувся до Відповідача та Співвідповідача з письмовою вимогою про повернення суми боргу згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року (листи з вих. № 1902/13 від 19.02.2015 року та вих. № 1902/14 від 19.02.2015 року). Відповідач та Співвідповідач, крім повернення залишку кредиту в сумі 4446,00 грн., зобов'язані сплатити суму відсотків в розмірі 2886,60 грн. та заборгованість за користуванням кредитом, згідно порушень зобов'язань, що зазначені в п.5.1.7 кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року, у розмірі 4335,21 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідачів суму боргу у розмірі 11667,81 грн. та судові витрати. Представник позивача КС «Славутич - Кредит» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача КС «Славутич - Кредит», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 травня 2014 року між КС «Славутич-Кредит» та членом КС «Славутич-Кредит» [PERSON] був укладений кредитний договір № 199. Згідно з пп. 1.1., 1.2. кредитного договору № 199, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5000,00 грн. зі сплатою 60 % річних за строковою заборгованістю або 120% річних від суми залишку кредиту у разі порушення позичальником зобов'язань, та був встановлений Графік розрахунків - порядок повернення основної суми кредиту та плати за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 11 жовтня 2015 року. Пунктом 4.1. кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року передбачено забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором шляхом укладання договору поручительства. 14 травня 2014 року між КС «Славутич - Кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки № 83. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 554 ЦК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з п.п. 1.1. Співвідповідач зобов'язався перед Позивачем нести відповідальність у повному обсязі за виконання обов'язків відповідача [PERSON] згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року по поверненню кредиту в сумі 5000,00 грн. та сплати відсотків по кредитному договору. Пунктом 2.1. договору поруки № 83 від 14 травня 2014 року передбачено, що у разі невиконання Боржником своїх обов'язків згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року Відповідач (Боржник) та Співвідповідач (Поручитель) несуть солідарну відповідальність перед Позивачем (Кредитором). Згідно з п.3.1 договору поруки № 83, Позивач звернувся до Відповідача та Співвідповідача з письмовою вимогою про повернення суми боргу згідно кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року, що підтверджується листом з № 1902/13 від 19.02.2015 року та листом № 1902/14 від 19.02.2015 року (а.с. 18, 19). Відповідач та Співвідповідач, крім повернення залишку кредиту в сумі 4446,00 грн., зобов'язані сплатити суму відсотків в розмірі 2886,60 грн. та заборгованість за користуванням кредитом, згідно порушених зобов'язань, що зазначені в п.5.1.7 кредитного договору № 199 від 14 травня 2014 року, у розмірі 4335,21 грн. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об'єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в договорі визначена дата виконання кредитних умов, то виконання вимог здійснюється у встановлену дату. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved