Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за донарахованими відсотками за кредитним договором. Посилається на те, що відповідно до укладеного договору №014/0011/82/41589 від 30.08.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 29580 доларів США строком до 29.08.2017 року із сплатою 13,5% річних. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена Додаткова угода №014/0011/82/41589/1 від 25.05.2010 року до кредитного договору №014/0011/82/41589 з укладенням якої сторони дійшли згоди, що з 25.05.2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Також сторони погодили тимчасово на період з 15.06.2010 року до 15.05.2011 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів. Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку №1, 2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена Додаткова угода від 22.06.2011 року до кредитного договору №014/0011/82/41589 з укладенням якої сторони дійшли згоди, що тимчасово на період з 15.07.2011 року до 14.07.2012 року зменшити розмір щомісячного платежу за кредитним договором. Також сторони погодили, що з 15.07.2011 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку №1, 2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. Таким чином, з укладенням кредитного договору та додаткових угод у позичальника [PERSON] виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. В забезпечення належного виконання [PERSON] умов кредитного договору між АТ «[PERSON] Аваль» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №014/0011/82/41589/1, №014/0011/82/41589/2 та 014/0011/82/41589/3 від 30.08.2007 року. Згідно умов вказаних договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зобовязувались відповідати по зобовязанням позичальника [PERSON], що виникають з кредитного договору, у повному обсязі таких зобовязань. Відповідно до п.п. 2.1,3.1 згаданих договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Всупереч умовам договору кредиту та діючому законодавству, [PERSON] припинила виконувати взяті на себе зобовязання по договору кредиту, чим порушила права Банку на вчасне повернення наданих кредитних коштів та отримання процентів за користування кредитними коштами. В звязку із чим, рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.01.2013 року що набрало законної сили позовні вимоги банку були задоволені та з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитом станом на 17.10.2012 року в розмірі 188387,45 гривень, рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Рішення суду не виконано, тому у позичальника [PERSON] продовжувались нараховуватись відсотки та пеня за порушення графіку та сплати відсотків. Загальна сума заборгованості по сплаті відсотків з 17.10.2012 року по 03.10.2017 року становить 13149,59 доларів США, що еквівалентно на дату розрахунку 350497,14 гривень. Відповідачі неодноразово повідомлялись про виникнення заборгованості по сплаті відсотків, однак вимоги позивача щодо повернення цих коштів відповідачами не виконані, в звязку із чим позивач просить вказану суму заборгованості стягнути з відповідачів солідарно на свою користь. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися судовими повістками, проте до суду повернулися конверти з відміткою Укрпошти, що адресати відсутні, а відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, не зважаючи на те, що про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою за адресою вказаною у відповіді на запит у відділ адресно-довідкової роботи УДМС в Чернівецькій області, проте до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти, що адресат за зазначеною адресою не проживає. З відповідей на запити у відділ адресно-довідкової роботи УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідачів (а.с. 95-98) видно, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по вул. Незалежності, 4 м. Заставна Чернівецької області, а відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] куди і направлялися судові повістки. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. За змістом ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» правонаступником якого є позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №014/0011/82/41589. Згідно п. 1.1 вказаного договору позивачем надано відповідачу [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 29580,00 (двадцять девять тисяч пятсот вісімдесят) доларів США (а.с.16-21). Згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 згаданого договору, відповідач [PERSON] зобовязувалась погашати кредит згідно Графіку погашення кредиту в розмірі 1/120 від суми ліміту отриманого кредиту, погашення процентів (відсотків) за користування кредитом здійснюється щомісячно, процентна ставка за користування кредитом складає 13,5 % річних, кредит надається на строк до 29.08.2017 року (а.с.16). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена Додаткова угода №014/0011/82/41589/1 від 25.05.2010 року до кредитного договору №014/0011/82/41589 з укладенням якої сторони дійшли згоди, що з 25.05.2010 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Також сторони погодили тимчасово на період з 15.06.2010 року до 15.05.2011 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту та змінити строк його сплати відповідно до графіку повернення кредиту та сплати інших платежів. Графік погашення кредиту та сплатии інших платежів було викладено в новій редакції в додатку №1, 2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди (а.с. 27-38). З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, була укладена Додаткова угода від 22.06.2011 року до кредитного договору №014/0011/82/41589 з укладенням якої сторони дійшли згоди, що тимчасово на період з 15.07.2011 року до 14.07.2012 року зменшити розмір щомісячного платежу за кредитним договором. Також сторони погодили, що з 15.07.2011 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку №1, 2, який є невід'ємною частиною додаткової угоди. (а.с. 39-48). Таким чином, з укладенням кредитного договору та додаткових угод у позичальника [PERSON] виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором між позивачем ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №014/0011/82/41589/1, №014/0011/82/41589/2 та 014/0011/82/41589/3 від 30.08.2007 року (а.с. 49-57). Відповідно до п. 1.2 цих договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах зобовязувались перед Банком відповідати по Борговим зобовязанням Боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, а саме: повернути кредит в розмірі 29580 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п.п. 2.1,3.1 згаданих договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] разом із [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором. Всупереч умовам договору кредиту та діючому законодавству, [PERSON] припинила виконувати взяті на себе зобовязання по договору кредиту, чим порушила права Банку на вчасне повернення наданих кредитних коштів та отримання процентів за користування кредитними коштами. У звязку із вказаним, 03.01.2013 року Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено заочне рішення, що набрало законної сили 22.01.2013 року згідно якого з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 188387,45 гривень та 1883,87 гривень судового збору (а.с. 70-73). Відомості про виконання рішення суду відсутні. У звязку із не виконанням відповідачами вищевказаного рішення суду позивачем продовжувалися нараховуватися позичальнику [PERSON] відсотки за користування кредитом і станом на 03.10.2017 року їх розмір становив 13149,59 (тринадцять тисяч сто сорок девять) дол. США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 350497,14 гривень). В добровільному порядку відповідачами вказана сума відсотків сплачена не була. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З договору поруки вбачається, що умова про додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Наведене вбачається із постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачів належить також стягнути в рівних частинах судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved