Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного її проживання разом із матірю [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Ходорові Жидачівського району Львівської області та визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку [ADDRESS] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на усе його майно, у тому числі і на ? частини житлового будинку [ADDRESS] На випадок своєї смерті її мати склала заповіт, за яким усе своє майно заповіла своїй дочці. Таким чином, вона як єдина спадкоємиця після смерті матері звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у віддачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує. Представник третьої особи, приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С., надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечила. Повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] нею не заводилася. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до довідки Стрийського МБТІ № 2768 від 02 грудня 2016 року, житловий будинок та господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] на праві власності належить: [PERSON] та [PERSON] по ? та ? чатин будинку відповідно. Загальна площа житлового будинку по [ADDRESS] становить 119,5 кв. м, житлова 75,9 кв. м. Інвентаризаційна вартість будинку становить 375846 грн., рік побудови 1974 р. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2016 року, [PERSON] помер [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2015 року, [PERSON] померла [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Заповітом від 08 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С., [PERSON] на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 грудня 2016 року, [PERSON] помер [INFO] року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01 липня 1959року), яка на момент смерті матері фактично проживала з нею у спадковому житловому будинку, доглядала за нею, здійснила її похорони. Відтак позивачка [PERSON] являється єдиною спадкоємицею по заповіту після смерті своєї матері [PERSON], яка спадщину прийняла. Згідно постанови приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. № 5 від 23 березня 2017 року, [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй, як спадкоємиці по заповіту після смерті матері, свідоцтва про право на спадщину, у видачі якого їй було відмовлено у зв'язку з тим, що вона пропустила, встановлений законом шестимісячний строк звернення до нотаріуса, та у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на ? частини спадкового житлового будинку. За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено у ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, позивач, як дочка спадкодавця, прийняла спадщину, оскільки постійно проживаючи з спадкодавцем у встановлений ст.1270 ЦК України не заявила про відмову від неї, надалі проживає у цьому будинку, а відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно не може бути перешкодою в реалізації нею своїх спадкових прав, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved