Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» 05 січня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В поданій до суду заяві посилався на те, що 03 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 490074470, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13868,92 доларів США. Вказував, що відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, порушує умови договору. Також вказував, що 03 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 490074470-П, згідно умов якого поручитель взяв зобов'язання відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором у розмірі 22765,47 доларів США та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідачі не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач подавав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Відповідачі про причини своєї неявки в судове засідання 28 березня 2016 року не повідомили. За таких обставин суд, враховуючи письмову згоду позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 490074470, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13868,92 доларів США. Також 03 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 490074470-П, згідно умов якого поручитель взяв зобов'язання відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Також встановлено, що банк свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконав. Станом на 14 грудня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 22765,47 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 13013,03 долари США, за відсотками 9752,44 долари США. Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, статтею 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як встановлено судом, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2014 року по справі № 554/12096/13-ц, яке залишено без змін згідно з ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 червня 2015 року, визнано припиненим з 02 вересня 2008 року договір поруки № 490074470-П від 03 червня 2008 року, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-банк». За таких обставин, враховуючи наявність судового рішення, яке вступило в законну силу, про визнання договору поруки припиненим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача [PERSON] заявлені безпідставно, в цій частині в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-банк» слід відмовити. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 22765,47 доларів США, що еквівалентно 593503 грн. 36 коп. на день ухвалення судового рішення за офіційним курсом гривні до іноземної валюти. При вирішенні справи суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів саме в іноземній валюті, відповідно до умов укладеного між сторонами договору та заявлених позовних вимог. А розмір коштів в грошовій одиниці України гривні, суд визначає виключно як еквівалент на час вирішення справи судом та для визначення розміру судового збору. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 8075,58 грн. При визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить із ставок, встановлених ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою із розрахунку 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. При цьому 1,5 відсотка ціни позову складають 8902,55 грн. (593503,36/100*1,5). Тому з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 8075,58 грн. та додатково на користь держави в розмірі 826,97 грн. (8902,55 грн. 8075,58 грн.=826,97 грн.).

Outcome: partial