overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що [INFO] помер її батько - [PERSON] Після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Вона своєчасно прийняла спадщину, звернувшись до державного нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк з відповідною заявою. При зверненні до державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом з'ясувалося, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS], накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції серії АА № 829821 від 26 листопада 2004 року. Посилаючись на вказані обставини, що унеможливлюють прийняття нею спадщини, позивачка просить суд скасувати арешт накладений постановою державного виконавця Смілянського МВ ДВС Смілянського МРУЮ серії АА № 829821 від 26 листопада 2004 року на квартиру [ADDRESS], що належить її батькову - [PERSON], який помер [INFO]. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка в судове засідання також не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримала та просить суд справу розглядати за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує законне право позивачки на прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що 03.03.2012р. уклала шлюб із відповідачем. Спільних дітей від шлюбу немає. Шлюб не склався, між ними постійно відбувалися сварки, з 2014 року вони перестали мешкати разом. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання не з'явилася надала заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. При цьому зазначила, що не мешкає з відповідачем з грудня 2014 року, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку, в т.ч. через засоби масової інформації, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 03 березня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №179, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] та [PERSON]. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося, брачно-сімейні відносини не підтримуються з 2014 р., сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що 12.04.2015 року померла її мама [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, який розташований по вул. Фрунзе, 7 в м. Тараща Київської області. Спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON], є вона - заявниця. В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що маючи на руках документи спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, правовстановлюючі документи на житловий будинок та користуючись ними, фактично прийняла спадщину. Звернувшись до приватного нотаріуса Таращанського районного округу, вона отримала належні розяснення з приводу оформлення спадкового майна. Судові витрати просить залишити за нею. В судове засідання позивачка не зявилася, проте надала заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутність, оскільки вона проживає та працює в іншій місцевості. Просить задовольнити заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 12.04.2015 року померла мама позивачки - [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована [INFO]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, який розташований по вул. Фрунзе, 7 в м. Тараща Київської області. Спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON], є позивачка в справі. В установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивачка не подала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що маючи на руках документи спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, правовстановлюючі документи на житловий будинок та користуючись ними, фактично прийняла спадщину. Звернувшись в жовтні 2015 року до приватного нотаріуса Таращанського районного округу, вона отримала належні розяснення з приводу оформлення спадкового майна. Тому, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно зі ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе задовольнити позов. Судові витрати суд залишає за позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що 16.02.2008р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу є син [PERSON], 30.10.2008р.н. Шлюб не склався, між ними постійно відбувалися сварки, з серпня 2014 року вони перестали мешкати разом. Подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність. При цьому зазначила, що вони не мешкають разом з серпня 2014р. і примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій проти позову не заперечував та просив розглядати справу у його відсутність. При цьому зазначив, що вони не проживають разом з серпня 2014р., спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 16 лютого 2008 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №68, прізвища сторін після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON]. У [PERSON] та [PERSON] 30 жовтня 2008 р. народився син [PERSON], про що зроблено запис за №321. Спільне життя не склалося, брачно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що 19 січня 1989р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Шлюб не склався, між ними постійно відбувалися сварки, з різних поглядів на семейне життя, відсутність взаєморозуміння та повага один до одного. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася надала заяву про слухання справи у її відсутність, при цьому зазначила, що від шлюбу неповнолітніх дітей немає , примирення не можливе. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність при цьому зазначив, що брачно-сімейні відносини не підтримуються з 2013 р. спільне господарство не ведеться, вони мешкають окремо, примирення неможливе. Суд перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 19 січня 1989р. у Палаці «Жовтневому» м.Харкова, актовий запис №53, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося, брачно-сімейні відносини не підтримуються з 2013 р., сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначила, що 22.06.2016р. уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Шлюб не склався, між ними постійно відбувалися сварки, з вересня 2016 року вони перестали мешкати разом. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася надала заяву про слухання справи у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. При цьому зазначила, що примирення неможливе. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку, в т.ч. через засоби масової інформації, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] Асіф огли та [PERSON] зареєстровано 22 червня 2016 року у Київському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №279, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] та [PERSON]. Дітей від шлюбу немає. Спільне життя не склалося, брачно-сімейні відносини не підтримуються з вересня 2016 р., спільне господарство не ведеться, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право користування квартирою №11 будинку №37 по вул. Чорноморського козацтва в місті Одесі та зобовязати відповідача укласти відповідний договір найму. В обґрунтування вимог посилалася на те, що її матері було надано вказану квартиру згідно ордеру від 29.09.1983р, при позивачка з моменту народження та по листопад 2013р. проживала за вказаною адресою разом зі своєю матірю, сплачувала комунальні послуги, приймала участю у ремонті, у звязку з аварійністю даної квартири. 14.04.2016р. мати позивачки померла. У звязку з тим, що позивачка являється членом сімї наймача, її померлої матері, вона просить визнати за нею право на користування зазначеною вище квартирою. У судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали і просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів №348/2 від 13.07.1988р., квартира [ADDRESS](Московська) в місті Одесі визнана аварійною. Згідно ст.6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Згідно ч.1 ст.50 ЖК УРСР, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. Виходячи з аналізу вказаних норм, право користування може бути визнане тільки придатним для проживання та неаварійним жилим приміщенням, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.6,7,50 ЖК УРСР,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила про розірвання шлюбу з [PERSON] , що було зареєстровано Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області 12.10.2007 за актовим записом №15. Вимоги мотивує тим, що спільне господарство не ведуть, їх сім`я фактично розпалась. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Ухвалою суду від 16.06.2021 року позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 13.07.2021 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти прийняття рішення по справі у заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 22.09.2021 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12.10.2007 Васищівською селищною радою Харківського району Харківської області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом №15 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась, на що заперечень від відповідача не надходило (а.с.2-3). Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] (до шлюбу Давидович) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 02.09.1997 р. у с. Горішнє-Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №16, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач у 2014 році виїхав за кордон, де і перебуває. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час уже повнолітня. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати. Представник позивачки адвокат [PERSON] подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у відсутності позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому, враховуючи, що позивачка не заявила вимог щодо прізвища, яке їй присвоїти після розірвання шлюбу, суд, вважає, що позивачці слід залишити прізвище «Гоян». На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати її шлюб із відповідачем, мотивуючи тим, що шлюб між нею [PERSON] (до шлюбу Ілюк) [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] було зареєстровано 07.02.2004 р. Відділом ДРАЦС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис №7, проте подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині втрати почуття любові та поваги одне до одного. У них різні характери і погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач у 2014 році виїхав за кордон, де і перебуває. Від цього шлюбу у подружжя є дочка [PERSON] [INFO], яка проживає із матірю та перебуває на її утриманні. Позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд цей шлюб розірвати, дочку [PERSON] позивачка просила залишити проживати із нею, та після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «Григоращук». Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає за можливе провести заочне судове засідання у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, спору між батьками про місце проживання дитини немає, суд вважає, що дочку [PERSON] слід залишити проживати із матірю [PERSON] Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, вважає, що позивачці слід залишити прізвище «Григоращук». На підставі наведеного,

Outcome: approved