Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач, на підставі ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст.165 Сімейного кодексу України, звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, який з урахуванням подальших уточнень мотивовано тим, що [PERSON] , яка має двох дітей, перебуває у зареєстрованому шлюбі, але подружжя разом не проживає, відповідач з дітьми проживала в будинку співмешканця. 21.03.2014 сім`я була поставлена на облік як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, оскільки відповідачка разом зі співмешканцем систематично вживали алкогольні напої, влаштовували сварки і бійки, не створили належних соціально-побутових умов для проживання дітей. За час перебування на обліку з сім`єю проводились роз`яснювально-виховна робота щодо недопущення проявів насилля, необхідності вирішення питання лікування від алкогольної залежності, відповідального ставлення до дітей: піклування про їх фізичний і духовний розвиток. Відповідач до рекомендацій не прислуховувалася, робота позитивного результату не дала. Протягом 2014-2018 року Скадовським відділенням поліції неодноразово фіксувалися факти вчинення насильства в сім`ї, складались відповідні протоколи про адміністративні правопорушення. Ситуація в сім`ї погіршується. Батько дітей проживає окремо, участі у вихованні не приймає, має іншу сім`ю. Поведінка відповідачки розцінюється як ухилення від виконання батьківських обов`язків, наражання дітей на небезпеку, що створює реальну загрозу їх життю і здоров`ю. 15.01.2019 на засіданні виконавчого комітету Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області було прийнято рішення №1 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] », на підставі якого здійснено вилучення дітей з сім`ї та направлено матеріали до суду. Діти тимчасово влаштовані до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Херсонської обласної ради. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. обставини, викладені в позовній заяві підтримала, наполягала на задоволенні позову. Додатково пояснила, що не дивлячись на позитивні зміни в поведінці та способі життя [PERSON] , не варто забувати, що тривалий час сім`я проживала в умовах, які шкодили здоров`ю і вихованню дітей, тому зміни, які мають місце останній час, можуть бути тимчасовими і нетривалими. Відповідач, її представник адвокат Охлопков І. О. позовні вимоги не визнали, заперечували проти задоволення позову, пояснили, що на теперішній час [PERSON] проживає окремо від колишнього співмешканця, стосунки з ним не підтримує, спритні напої не вживає, оскільки пройшла курс лікування, винаймає житло, де є умови для проживання і виховання дітей, має постійне місце роботи, що свідчить про любов матері до своїх дітей, яка зробила висновки щодо своєї попередньої поведінки, що призвело до відібрання дітей, та стала на шлях виправлення. Представник служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації за довіреністю Черкас Т. В. в судовому засіданні підтримала позицію представника позивача, вважала доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав, що сприятиме захисту прав та інтересів дітей. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.4, 5). З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що [PERSON] проживала на території Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області разом з двома дітьми та співмешканцем в будинку останнього, члени сім`ї схильні до зловживання алкоголем та частих конфліктів, з 2014 року перебувають на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с.6, 9, 10-13, 15). Протягом 2012-2019 років проводились комісійні обстеження соціально- побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , які фіксували умови проживання незадовільними, [PERSON] попереджалась про відповідальність за невиконання обов`язків по утриманню та вихованню дітей (а.с.17-22). 15.01.2019 на підставі подання Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Скадовського району прийнято рішення №1 «Про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] » (а.с.7, 8). 15.01.2019 дітей [PERSON] та [PERSON] вилучено у матері [PERSON] та прийнято рішення про їх тимчасове влаштування до дитячого відділення Скадовської ЦРЛ, про що складено відповідний акт (а.с.16). В подальшому, під час судового розгляду даної справи Скадовським районним судом Херсонської області було розглянуто справи з винесенням рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Скадовський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] (а.с.54), а також про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Антонівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, про встановлення місця проживання дитини [PERSON] з батьком (а.с.92-93). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що близько двох місяців тому [PERSON] разом зі співмешканцем винайняли у неї житло, але через декілька днів співмешканця вигнали через його некоректну поведінку, [PERSON] залишилася проживати. Протягом часу проживання у цьому житлі [PERSON] алкоголь не вживає, зароблені гроші витратила на ремонт в кімнаті для дітей. Оскільки батько старшого сина виїхав на заробітки, дитина проживає з бабусею і дідом, [PERSON] часто навідує сина, іноді двічі на тиждень, коли син телефонує і просить приїхати. Також [PERSON] навідує доньку, яка зараз знаходиться у реабілітаційному центрі, купує дітям речі. Мати переживає за дітей. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то проживання чи перебування за межами країни, що унеможливлює або ускладнює спілкування, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. З пояснень [PERSON] вбачається, що вона повністю змінила свою поведінку, бажає повернути дітей, усвідомила необхідність відповідального ставлення до їх утримання і виховання. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Зважаючи на встановлені судом обставини та позитивну зміну у поведінці та способі життя відповідачки, з урахуванням того, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , передбачені ст.164 СК України, на час розгляду даної справи відсутні. Вимога про стягнення аліментів також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав. За наведених обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed