Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач КРЕДИТНА СПІЛКА «САМАРА» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 11\~151 гривня 46 копійок та судового збору в розмірі 1921,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що 30 травня 2018 року між КС «САМАРА» як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником було укладено кредитний договір №335/18, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 7000 гривень строком на 18 місяців, починаючи з 30.05.2018 року по 29.11.2019 року, зі сплатою процентів за користування ним та погашенням заборгованості щомісячно в період з 20 по 30 число кожного місяця згідно з Графіком повернення кредиту. Кінцевою датою повернення кредиту визначено 29.11.2019 року. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 16.08.2019 року має заборгованість в розмірі 11 151,46 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Відповідно до ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку з викликом сторін. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи маються поштові повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 30.05.2018 року між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «САМАРА» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №335/18, за умовами п.1, п.п.2.1 якого позичальник отримав кредит в сумі 7000 грн. строком на 18 місяців з 30 травня 2018 року по 29 листопада 2019 року, із зобов`язанням повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів, а також проценти, нараховані згідно п.4.2 договору (а.с.4-6). Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом наступним чином: 1) на залишок заборгованості за кредитом в день отримання грошових коштів (вказаної в п.1.1 цього договору), 2) щомісячно, із розрахунку 5,65% на залишок заборгованості за кредитом. Тип процентної ставки є фіксованим. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальникові до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (а.с.4-зворот). Сторонами погоджено, що погашення заборгованості здійснюється позичальником щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно графіку шляхом внесення ануїтетних платежів по 629 грн. щомісяця до 29.11.2019 року включно (а.с.5). У випадку порушення вказаних у договорі строків погашення кредиту більш ніж на 15 днів, з 16-го дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення (п.4.4.,4.5 кредитного договору, а.с.5). У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.525,\~526,\~625 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1\~ст. 611 ЦК України). КС «САМАРА» свої зобов`язання виконала, надала відповідачу [PERSON] 1 кредитні кошти в сумі 7000 грн., а останній їх отримав через касу установи готівкою, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.05.2018 року та підписом відповідача в ньому ( а.с.7). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1\~ст.509 ЦК України\~право кредитора вимагати їх повернення. На виконання умов кредитного договору КС «САМАРА» 10.07.2019 року було направлено вимогу №921/19 про погашення заборгованості за кредитом на адресу позичальника [PERSON] , яка останнім проігнорована (а.с. 8). Всупереч невиконання грошових зобов`язань відповідачем [PERSON] станом на 16.08.2019 року останній має заборгованість в розмірі 11\~151, 46 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом - 6 300,26 грн., заборгованість по сплаті процентів - 4 851,20 грн.(а.с.3). Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Жодних доказів в спростування вказаних позивачем обставин судом не встановлено, у зв`язку з чим наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 16.08.2019 року, з урахуванням внесених відповідачем [PERSON] коштів в рахунок виконання зобов`язань, суд вважає правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим приходить до переконання щодо доведеності розміру заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 1921 гривня.

Outcome: approved