Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 07 лютого 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Від даного шлюбу мають не повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини припинили по причині постійних сварок та непорозумінь та побутовому ґрунті, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір про майно відсутній. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та розірвати шлюб. В судове засідання позивач направила заяву, в якій позовні вимоги, щодо визначення місця проживання дитини просила залишити без розгляду, шлюб розірвати, а справу розглянути без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що підтверджується поштовою розпискою про вручення повістки. За таких обставин проводиться заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обґрунтовані, тому підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 07 лютого 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили по причині постійних сварок та непорозумінь на побутовому ґрунті і на час розгляду справи проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними не виникає. Згода на утримання та місце проживання дитини між ними досягнута. Відповідно до ч.2 України ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного та враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, при визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. З відповідача [PERSON], підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн., оскільки позивач [PERSON], згідно Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється за подання позову про стягнення аліментів. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved