Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту матеріальної допомоги не надає на утримання дитини, офіційно не працює, але є працездатним. Позивачка звернулася в суд з позовом, який згодом уточнила до відповідача про стягнення аліментів , на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вона перебуває на утриманні позивачки. В судове засідання позивака не з'явилась , надала до суду заяву , в якій позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1559 ,00 грн. на місяць, починаючи з дня подачі заяву до повноліття [PERSON] та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1000 ,00 грн. починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною 3-х річного віку., проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у звязку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). Згідно ст.\~184\~СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач не працює, не має постійного джерела доходів, його доходи носять нерегулярний і мінливий характер, разом з тим, відповідач не страждає на хронічні захворювання, а тому на думку суду, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1559,00 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. \~ \~ \~ \~Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно статті 84 СК УкраїниПраво дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов'язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. відповідача щомісячно з дня подачі позову та досягненням дитиною трьох річного віку. Згідно з ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.12,81,141,263,280-283 ЦПК України, ст.ст. 84,85,180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

Outcome: approved