Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

позивач КП «Стрийтеплоенерго» звернувся в суд із позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] 16 308,06 грн. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню житла та зобов'язати їх відновити за власні кошти централізоване опалення в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування покликався на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS], користуються послугами теплопостачання, однак не проводять оплату за такі послуги, у зв'язку з чим за період з 01.11.2008р. по 01.01.2014р. допустили заборгованість в розмірі 16 308,06 грн. і відмовляються в добровільному порядку її погасити. В судовому засіданні представник позивача, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, позов підтримав, пояснив, що відповідачі, отримавши у вересні 2007р., виданий Стрийським міськвиконкомом, дозвіл на відключення від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання, належним чином не оформили таке відключення: відєдналися від ЦО самовільно без виготовлення технічних умов і робочих проектів на відключення від ЦО та встановлення автономного опалення; без погодження таких в КП «Стрийтеплоенерго»; без проведення відповідних робіт та складання відповідних актів. Відповідач [PERSON], представник останнього і відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] подали письмове заперечення на позов, зміст якого зводиться до того, що позивач порушує права позивачів, оскільки нараховує заборгованість за послуги, які ним не надаються. Окрім цього [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2008р.р. його сім'я не користується послугами КП «Стрийтеплоенерго», оскільки на підставі виданого у вересні 2007р. Стрийським міськвиконкомом дозволу, квартира від'єднана від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання, ним власними чсилами встановлене автономне опалення у квартирі, що підтверджується довідкою, яка видана ЖЕКом №4 м.Стрия. Неодноразово починаючи з 2007р. він звертався до начальника КП «Стрийтеплоенерго» щодо отримання технічних умов на встановлення автономного оплення та припинення нарахування заборгованості, але у відповідь отримував лише необґрунтовані відмови. Із скаргами на дії останнього до суду чи будь-яких інших органів не звертався. Представники третіх осіб - виконкому Стрийської міської ради та ЖЕКу №4, які були залучені судом до участі у справі за клопотанням представника відповідачів, в судове засідання не з'явилися: представник виконкому - з невідомих причин; представник ЖЕКу №4 подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши думку сторін, суд вирішив справу за відсутності останніх, оскільки їх неявка не перешкоджала судовому розгляду. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає дочасткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обовязок споживача житлово-комунальних послуг, до яких відноситься й послуга з постачання теплової енергії, оплатити надану виконавцем послугу закріплений також в ст.ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України та у п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовзання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на втановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, відсутність між сторонами договору про надання вказаного виду послуг не звільняє відповідача від обовязку оплатити надані йому послуги, оскільки такий обовязок у нього виникає в силу закону, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання ґрунтуються на нормах закону і підлягають до задоволення. У відповідності до п.п.25, 26, 30 п.3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п.2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4). При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 «Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехіки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництіва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Судом встановлено, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до довідки про нарахування та оплату (а.с.5) заборгованість за надані послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS] (споживач [PERSON]) за період з жовтня 2008р. по липень 2014р. і становить 17748,42 грн.; станом на 01.01.2014р. спірна заборгованість становила 16308,06 грн. Відповідачам згідно протокольного рішення засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання від 21.09.2007р. за №13 (а.с.18) наданий дозвіл на виготовлення технічної документації для відєднання від центральної мережі теплопостачання та встановлення індивідуального опалення у квартирі після закінчення опалювального сезону 2007-2008 років. Для цього відповідачам необхідно було: звернутися в КП «Стрийтеплоенерго» для отримання технічних умов на відключення від системи ЦО; звернутися в Стрийське УЕГГ для отримання технічних умов на встановлення автономного опалення; отримати технічні умови на встановлення АО у представника власника будинку; виготовити робочі проекти на відключення від ЦО та встановлення АО, погодити їх у КП «Стрийводоканал»; зазначені робочі проекти реалізувати ліцензованими організаціями; скласти акт виконаних робіт встановленої форми та подати його на затвердження комісії. Відповідач [PERSON] зазначені вище вимоги не виконав та не представив суду належних і допустимих доказів, які б дійсно засвідчували факт відключення квартири від мережі центрального теплопостачання у визначеному законодавством порядку, що свідчить про самовільне відключення квартири від мережі централізованого опалення. Відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Окрім того, вказаним Наказом №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду України від 26 травня 2012 р. у справі № 6-96цс12 зазначено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється і тому суди касаційної інстанції погодились із висновками судів першої інстанції про задоволення позову з тих підстав, що відповідачі відключили квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води з порушенням установленого порядку. За таких обставин у суду є всі підстави задовольнити позов про стягнення заборгованості. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] просили суд у випадку задоволення позову застосувати вимоги про позовну давність. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК). У відповідності до ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч.2 ст.264 ЦК). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК). Як вбачається з ухвали Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 січня 2015р., постановленій у справі №6-214цс14(4), суд прийшов до наступного висновку: частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. З наявної в матеріалах справи копії ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.11.2009р. у справі №2-2498/2009 вбачається, що такою залишено без розгляду позов КП «Стрийтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.22). Наступне звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості мало місце у серпні 2013р., що вбачається з ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2013 року у справі №456/4979/13-ц, яко скасовано судовий наказ від 20.08.2013р. про стягнення на користь КП «Стрийтеплоенерго» з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 14 921,04 грн. (а.с.23). У лютому 2014р. позивач повторно звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 16308,06 грн. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2014р. скасовано судовий наказ від 17.02.2014р. у справі № 456/722/14-ц, виданий за заявою КП «Стрийтеплоенерго» про стягнення з відповідачів боргу в розмірі 16308,06 грн. (а.с.24). З представленої позивачем довідки про нарахування та оплату (а.с.5) заборгованість за надані послуги по теплопостачанню квартири [ADDRESS] (споживач [PERSON]) за період з жовтня 2008р. по липень 2014р. становить 17 748,42 грн. Однак, позивач, подавши 30.01.2015р. обґрунтування позовних вимог, уточнив розмір спірної заборгованості та посив стягнути з відповідачів суму боргу, яка станом на 01.01.2014р. становила 16 308,06 грн. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми ст.ст.256, 257, 264 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся у серпні 2013 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спірний період із пропуском строку позовної давності. Оскільки подання у серпні 2013р. заяви про видачу судового наказу, який був скасований ухвалою суду від 18 жовтня 2013 р., перериває строк позовної давності, з врахуванням вимог ст.257 ЦК України про позовну давність три роки суму вказаного боргу слід рахувати від вересня 2010 р. Томувід суми боргу - 16308,06 грн. слід відмінусувати заборгованість в розмірі 5168,17 грн., яка існувала станом на серпень 2010р., і відповідно борг, який підлягає стягненню становитиме 11 139 грн. 89 коп.

Outcome: approved