overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розподіл сумісно нажитого майна, та визнання за нею права власності, зазначивши в позовній заяві, що 24.04.2004р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, а/з №134. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. який мешкає з позивачкою та на його утримання відповідач надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Після розірвання шлюбу, сторони намагалися вирішити питання про розподіл сумісно нажитого майна, але дійти згоди не змогли. Перебуваючи у шлюбі, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2004р., посвідченого в нотаріальному порядку, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Соха О.Б., за р.№1803, відповідач придбав квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. загальною площею 68,88кв.м., житлової - 36,6кв.м., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5256618 від 01.11.2004р. У відповідності до ч.1 ст.60, ст.70 СК України, позивачка просить визнати майно придбане під час шлюбу на праві спільної сумісної власності, яка повинна ділитися між подружжям в рівних долях та визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири, від стягнення на її користь судового збору відмовилась. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав, підтвердив придбання спірної квартири за спільні кошти подружжя, та не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на ? частину спірної квартири. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторнін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.60, ст.70 СК України, майно придбане подружжям під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, яка повинна ділитися між подружжям у рівних частках. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004р., мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2004р., посвідченого в нотаріальному порядку, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Соха О.Б., за р.№1803, відповідач придбав квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,88кв.м., житловою - 36,6кв.м., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5256618 від 01.11.2004р. Згідно ч.1 ст.60, ст.70 СК України, майно придбане подружжям під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, яка повинна ділитися між подружжям у рівних частках, тому вимога позивачки про визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири є правомірною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на малолітню дитину в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, так як відповідач не цікавиться проблемами дитини, матеріально сім`ю не підтримує та грошей на утримання малолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання подала заяву у якій вказала,що позовні вимоги підтримує,просить розглядати справу без неї. Відповідач в судовому засіданні позов визнав ,не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини,просить розглядати справу без нього. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та його батьком записаний відповідач по справі [PERSON] , [INFO] Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з матір`ю, позивачкою по справі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім`ю не підтримує та грошей на утримання дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати в користь позивачки з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 2282,06 грн. та моральну шкоду у сумі 2000 грн. Зазначила, що вона працювала у відповідача на сезонних роботах. На момент звільнення їй не було виплачено належну заробітну плату у сумі 2282,06 грн., чим порушено її трудові права, як працівника у частині невиплати заробітної плати. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про виплату заборгованої заробітної плати, але на її звернення відповідач не реагує. Внаслідок неправомірних дій відповідача вона стала почувати себе пригніченою та безпорадною, оскільки залишилась без будь-яких засобів до існування., чим порушився її ритм життя, вона стала нервувати та хвилюватися з цього приводу та знаходиться у стані стресу та нервового напруження. У неї погіршилися стосунки у колі сім'ї та оточуючими і вона стала докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Для стягнення заробітної плати звернулася до суду. Вважає, що їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 2000 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, за дорученням її інтереси представляє представник, який позов підтримав, надав пояснення по суті заявлених вимог, зазначивши, що його дружина на час розгляду справи працює. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину не явки не повідомив. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч.1 п.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодження сторін. Згідно ст. 36 ч.1 п.2 підставами припинення трудового договору є закінчення строку / пункти 2 і 3 ст. 23/ Згідно трудової угоди від 1 квітня 2013 року між сторонами замовник зобов'язаний своєчасно прийняти і оплатити роботу. З довідки відповідача № 29 від 17 лютого 2014 року видно, що відповідач заборгував по заробітній платі позивачці 2282,06 грн. Оскільки умови трудової угоди щодо виплати заробітної плати по закінченню трудової угоди відповідачем не виконуються суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення заборгованості по заробітній платі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 237-1 цього Кодексу відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд визнає, що затримка виплати заробітної плати по закінченню трудової угоди призвели до моральних страждань позивачки, а тому враховуючи, що позивачка працює та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 3330,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.02.2019 року і до повноліття дитини, так як відповідач не цікавиться проблемами дитини, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Позивачка в судове засідання подала заяву у якій вказала,що позовні вимоги підтримує,просить розглядати справу без неї. Відповідач в судовому засіданні позов визнав ,не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини,просить розглядати справу без нього. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], та його батьком записаний відповідач по справі [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] на даний час проживає з матір'ю, позивачкою по справі. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, доказів щодо будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати в користь позивачки з відповідача аліменти у розмірі 3330,00грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить шлюб укладений між сторонами що зареєстрований 8 серпня 1987 року Малинським відділом РАЦС Житомирської області, актовий запис, 139 розірвати. Зазначила, що 8 серпня 1987 року Малинським відділом РАЦС Житомирської області між сторонами був зареєстрований шлюб. За час перебування у шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], 1989 року народження та син [PERSON], 1993 року народження. На даний час, діти повнолітні. У шлюбі вони перебувають майже 27 років., але останні декілька років їх стосунки погіршилися, вони перестали розуміти одне одного, між ними все частіше виникали сварки, мали місце бійки. Відповідач неуважний до неї, нехтує її інтересами, ставиться грубо та з неповагою. Розмір своєї заробітної плати приховує, в сім'ю заробіток не приносить. Близько 12 років тому рішенням Малинського районного суду їх шлюб було розірвано, та у 2006 році шлюб був поновлений за рішенням цього суду за примиренням. Проте, змін на краще не сталося, а тому збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. В судовому засіданні позивачка позов підтримала наполягає на розірванні шлюбу, прізвище змінювати не бажає. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та після наданого судом строку для примирення погодився на розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 8 серпня 1987 року в Малинському відділі РАЦС Житомирської області, про що свідчить свідоцтво про шлюб /а.с.4/. Рішенням Малинського районного суду від 2 серпня 2001 року шлюб між сторонами був розірваний та поновлений цим же судом 21.09.2006 року /а.с.10,19/. У наданий судом строк сторони не примирилися. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у строк наданий судом для примирення сторони не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що збереження сім'ї буде суперечити її інтересам, відповідач погодився на розірвання шлюбу, суд визнає ці обставини такими, що мають істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог до 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача на двох дітей; позов в цій частині заявлених вимог підтримала. Відповідач в судовому засідання аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), на двох дітей, визнав повністю. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають двох неповнолітніх дітей. Батько дітей не надає допомоги на їх утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Суд зважає, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, на двох дітей (по 1/6 частині на кожну дитину). В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу на утримання дитини в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка 14.09.2015 року (вх. № 11088) подала заяву про зміну предмету позову, то заявлені нею позовні вимоги розглядається саме за цією заявою. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають двох неповнолітніх дітей. Батько дітей не надає допомоги на їх утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Суд зважає, що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу на утримання дитини в меншому розмірі, ніж просить позивачка. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка згідно до поданої заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник позивачки згідно до поданої заяви позов підтримує, просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає, згідний сплачувати аліменти в сумі по 1000 грн. щомісячно та просить справу слухати без його участі. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення рішення без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Батько дітей не надає допомоги на їх утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дітям допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка згідно до поданої заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає, згідний сплачувати аліменти в сумі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно та просить справу слухати без його участі. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення рішення без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей. Батько дітей не надає допомоги на їх утримання. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved