Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітніх дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно. Позивачка позов підтримала та пояснила суду, що не заперечує, щоб суд стягнув аліменти у тому ж розмірі, що були визначені в заочному рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 14.03.2017 року. Додала, що вона несе витрати, повязані з лікуванням доньки. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Представник відповідача позов визнав частково. Подав суду заперечення. Зазначив, що відповідач надає допомогу на утримання дітей. Зокрема, до часу звернення позивачки до суду ним було надано 10\~000 грн. Щоразу на прохання позивачки відповідач надає грошові кошти. Просить звернути увагу на ту обставину, що відповідач не працевлаштований, не має постійних доходів, тому ним надається посильна допомога. Окрім того, позивачка також має утримувати дітей. Зважаючи на наведене відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі по 550 грн. на кожну дитину, щомісячно. А це більше, ніж 30 % від прожиткового мінімуму, що визначений законодавством для дитини відповідного віку. В разі збільшення розміру прожиткового мінімуму відповідач згідний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний,\~ мінливий\~ дохід, частину\~ доходу\~ одержує\~ в\~ натурі,\~ а\~ також\~ за наявності інших обставин,\~ що мають істотне значення,\~ суд за заявою платника\~ або одержувача\~ може\~ визначити\~ розмір\~ аліментів\~ у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітніх дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки. Батько дітей, відповідач у справі, періодично надає допомогу на утримання дітей. Така допомога не є систематичною. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дітям допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі, в\~ розмірі по 550 грн. (що становить більше як 1/3 частину прожиткового мінімуму, визначеного законодавством України для дитини відповідного віку),\~ щомісячно. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку. При цьому приймається до уваги майновий стан сторін. В даному випадку враховується, що обовязок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін, виходячи з наступного. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що відповідач надавав грошову допомогу не утримання дітей після того, як його про це попросила позивачка. Він також купував пальто та взуття. Про дану обставину розповіла також дитина [PERSON], пояснення якої були заслухані в суді у відповідності до приписів статті 171 СК України. Отже, судом встановлено, що відповідач надавав грошові кошти на утримання дітей, хоча й така допомога поступала після прохань позивачки та носила періодичний характер. Позивачка наголошує, що вона несе витрати на лікування доньки, а тому просить стягувати аліменти у більшому розмірі, ніж на який згідний відповідач. Проте позивачка не враховує, що за положеннями частини 1 статті 185 СК України поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дана стаття закріплює правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, або страждає на хвороби. Тому при визначенні розміру аліментів за даним позовом не враховуються додаткові витрати, що були понесені позивачкою через хворобу дитини. Адже позов про стягнення таких витрат не був заявлений. Також позивачці неодноразово розяснювалося, що за даних обставин вона не позбавлена права на звернення до суду з новим позовом до відповідача про стягнення з останнього коштів на покриття додаткових витрат на дитину. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved