Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року у селі Кочкувате Татарбунарського району Одеської області померла [PERSON], після смерті якої залишилась земельна ділянка площею 6,03 га, що розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку [PERSON], має право успадкувати, згідно заповіту від 24 грудня 2003 року. На момент відкриття спадщини позивачка була малолітньою (мала повних 11 років) і відповідно до ч.ч.4-5 ст.1268 ЦК України, визнається такою, що прийняла спадщину. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що при вчиненні заповіту секретар виконкому Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області не зазначила точний час вчинення нотаріальної дії, відповідно до ст.1247 ЦК України. Однак, позивачка вважає, що померла [PERSON], заповіла їй все своє майно, що належало їй на праві приватної власності і її воля засвідчена письмовим доказом - заповітом, який підписаний нею та посвідчений посадовою особою, яка уповноважена вчиняти такі дії. Але, назважаючи на це, часу складання заповіту у ньому не вказано, що позбавляє можливості нотаріуса відкрити спадкову справу, а позивачку скористатися своїм правом на прийняття спдащини у нотаріальному порядку, тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Представник позивачки до судового засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області до судового засідання надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року. Із копії заповіту від 16.01.1998 року (а.с.7) видно, що [PERSON] все належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON]. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №024972, вбачається, що земельна ділянка площею 6,03 га, розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки від 03.11.2014 року (а.с.10) №Г-245/2014, виданої відділом Дерземагенства у Татарбунарському районі Одеській області вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6,0291 га, яка належала гр.[PERSON], яка померла [INFO] року з урахуванням коефицієнтів індексації, станом на 01.01.2014 рік становить - 142609,41 грн. Копією листа нотаріуса №1221/02-31 від 05.12.2013 р.(а.с.12) [PERSON] відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини з причини невідповідності вимогам ст.1247 Цивільного кодексу України заповіту - у зазначеному заповіті не вказано точний час його складання. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.21) спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року відсутня. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) вбачається, що [PERSON], [INFO], після державної реєстрацій шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 6,03 га, яка розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, дійсно належала за життя [PERSON], а позивачка є єдиним спадкоємцем зазначеного спадкового майна за заповітом, в якому дійсно не вказано час його складання. Зазначені недоліки заповіту є лише опискою посадової особи, яка його посвідчувала, тому дійсно не могла залежати від волі спадкодавиці. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на земельну ділянку площею 6,03 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ОД №024972, що розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка залишилась після смерті [PERSON].

Outcome: approved