Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29 серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Майновий спір та спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Питання про розірвання шлюбу виникло у зв'язку із тим, що спільне життя між сторонами не склалося, оскільки вони мають зовсім окремі погляди на життя та різні характери. Через різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб сім'ю. З початку травня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведеться, бюджет окремий. На даний момент шлюб існує формально. Позивачка зазначає, що відповідач не розуміє і не хоче розуміти суті проблем, які виникають в сім'ї, він не здатний підтримати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст.55 Сімейного кодексу України. Після фактичного розриву сімейних відносин у сторін не залишилося неврегульованих майнових питань, зокрема, спору про поділ спільного майна, набутого за час шлюбу. З часу припинення шлюбних відносин та окремого проживання примирення між ними не відбулося. Сторони не вважають можливим збереження сім'ї.Згода про утримання дитини між ними досягнута. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував, та просив розглядати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 29 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1544 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 серпня 2009 року). Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало те, що між подружжям зникло почуття взаємної любові та поваги і збереження сім'ї для сторін є неможливим. Шлюбно- сімейні відносини припинено з початку травня 2013 року. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами по справі підлягає розірванню. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved