Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання\~ малолітньої доньки, згодом уточнила позовні вимоги. На підтвердження своїх вимог посилаюється на те, що відповідач залишив місто, і не надає підтримки для забезпечення потреб дитини. Зазначає, що її доходи невеликі для того, щоб повноцінно забезпечувати дитину. Відповідач працездатна особа, не є інвалідом і, тому може надавати матеріальну допомогу дитині. На даний момент подружжя мешкає окремо , сімейні стосунки не підтримує. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину щомісяця від доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитини повноліття. Позивачка в судове засідання призначено на 05 жовтня 2017 року не зявилася, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити ( а.с 54). Проте, в судовому засіданні, яке відбулось 19 вересня 2017 року надала додаткові пояснення з приводу позову і заперечень відповідача. В судове засідання, відповідач не зявився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, з позивними вимогами не згоден, надав відзив на позовну заяву. Відповідач стверджує, що посилання позивачки на те, що він не надає допомоги є помилковими, оскільки в період з 01.01.2016 року по 01.07.2017 року він надав матеріальну допомогу на суму 15\~000,00 грн, відповідно вимоги позивачка про стягнення аліментів є надуманими та передчасними. Окрім матеріальної допомоги з боку відповідача, допомогу надають його батьки у вигляді продуктів харчування та одягу для дитини. Відповідач зазначає, що була домовленість між ним та позивачкою, про надання матеріальної допомоги дитині, гроші перераховувались на картковий рахунок позивачки до липня, оскільки строк дії його сплинув. Надати номер нового карткового рахунку позивачка відмовляється (а.с. 35,36). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків. З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 079431 від 27 березня 2007 року, зроблено актовий запис\~ № 56 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 5). Сторонами підтверджено, що зараз вони мешкають окремо один від одного (а.с. 1, 35). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 137392 від 03 липня 2007 року, зроблено актовий запис\~ № 168 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 6). Судом установлено, шо відповідач по справі з 01.04.2016 року по 10.07.2017 року перераховував на імя позивачки грошові суми, в графі «Призначення платежу» зазначено: для [PERSON]. Позивачка не заперечувала проти цього, підтвердила, що вона на свій грошовий рахунок отримувала грошові кошти від відповідача, який надсилав їй як матеріальну допомогу на утримання дитини. Однак, вона звернула увагу суду, що розмір отриманих грошових коштів є різним від 954,77 грн. до 200, 00 грн. Так 18.12.2016 вона отримала всього 200,00 грн., а в січні 2017 року зовсім не отримувала жодної допомоги. До матеріалів справи, відповідачем було надано платіжні доручення, судом установлено, що дійсно суми сплати грошових коштів є різними, за січень 2017 року грошові кошти не надходили. Позивачка зазначила, що ніякої домовленості про розмір допомоги у грошовій формі між нею та відповідачем не було досягнуто. Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не укладалось. Вона зазначила, що не хоче залежати від настрою відповідача щодо надання допомоги, а хоче отримувати аліменти в розмірі встановленому законом. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181,\~191 СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок\~\~батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не доведено суду, що між сторонами було досягнуто домовленість про утримання дитини, не надано договору укладеного згідно ст. 189 СК України. Судом установлено, що відповідач сплачував грошові суми, однак самостійно визначав періодичність їх сплати і розмір, у січні місяці 2017 року не надавав допомогу. Суд не враховує посилання відповідача, що окрім нього допомогу надають його батьки, оскільки суду не надано жодних доказів, та саме відповідач є батьком і на нього ст. 180 СК України покладено обовязки по утриманню дитини. Відповідачем не надано суду доказів, що він на утриманні має інших осіб, або виховує інших дітей. Враховуючи те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, тобто, має обовязок утримувати її до досягнення нею повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, має дохід, який дозволяє визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу), суд дійшов до висновку про те, що\~аліменти слід стягнути\~\~з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його\~\~заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду (19.07.2017 року) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved