Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом і просила про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та права власності на придбане житло. Обгрунтувала свої вимоги наступним. Стверджує, що 18.02.2013 року вона та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, господарських споруд, що розташовані по [ADDRESS]. На виконання цього договору, [PERSON] передала їй будинок, а вона, прийнявши його, передала продавцю гроші. Нотаріально посвідчити угоду купівлі-продажу, як то передбачено ст. 657 ЦК України, вони не встигли, оскільки вона [INFO] померла, а спадкоємці нести витрати по оформленню нотаріальних дій не юажають. Факт смерті [PERSON] підтверджується актовим записом про смерть № 37 від 25.04.2013 року, вчиненим ВДРАЦС Піщанського РУЮ Вінницької області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак позовних вимог не заперечував і просив про розгляд справи у його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки добровільність вчинення угоди і свій намір на її здійснення сторони підтвердили письмовими розписками, наявними у справі, а представлені позивачем докази є підставними. об»єктивними, достатніми для визнання вимог обґрунтованими і їх задоволення. Як свідчать представлені позивачем докази [PERSON] є належним власником будинку. Фактичні обставини справи підтвердили також треті особи без самостійних вимог: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так, виходячи з вимог ст. 218 ЦК України правочин, для якого законом встановлена його недійсність, у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, у разі спору може бути визнаний дійсним. Статтею 220 ЦК України передбачено, що коли сторони домовились про усі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний дійсним. У цьому разі наступне його нотаріальне посвідчення не вимагається. Аналізуючи представлені позивачем докази суд вважає, що сторони уклали договір та вчинили дії за яких він підлягає визнанню дійсним, оскільки він довів, що вчинення його було наміром обох сторін. Продавець передав майно покупцю, останній його прийнявши, у розрахунок за здійснену угоду купівлі-продажу, передав продавцю кошти. Таким чином 18.02.2013 року позивач, в справі, вчинив договір купівлі-продажу будинку, який є дійсним. Мета здійсненої угоди була наміром сторін, при цьому вона не зашкодила будь яких інтересів, не порушила права, в т.ч. і відповідача та третіх сторін, які від прийняття спадщини відмовились, підтвердивши свою відмову нотаріально посвідченими заявами. Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на придбане житло за угодою купівлі-продажу, оскільки відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності, на придбане в законному порядку житло, суд визнає за ним таке право. На підставі наведеного,

Outcome: approved