Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що їй відповідно до рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.10.2005 року, на праві власності належить житловий будинок під [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстрований громадянин [PERSON] , відповідач по справі та зять позивачки. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку позивачки створює для неї перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном, оскільки позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Позивачка зазначає, що відповідач не є членом сім`ї власника майна, хоча шлюб між її донькою, [PERSON] , та відповідачем не розірвано у встановленому порядку, фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідач, у свою чергу, починаючи з 2005 року з власної ініціативи почав проживати не по місцю реєстрації. Будь-якої участі в утриманні житла відповідач не приймає, а всі витрати по утриманню та обслуговуванню житлового будинку здійснюється позивачкою особисто. В зв`язку з тим, що в односторонньому порядку позивачка не може зняти з реєстрації відповідача, а також не може користуватись належним чином своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Також будь-яких угод щодо користування відповідачем житловим будинком між сторонами не укладалось. Підтвердженням факту того, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, є довідка від 18.06.2020 року №3136, видана виконавчим комітетом Петрівської селищної ради, відповідно до якої, позивачка дійсно проживає одна за адресою: [ADDRESS] , зі слів трьох свідків: гр. [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , зареєстрованої по [ADDRESS] та гр. [PERSON] , зареєстрованої по [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій прохала суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи - Петрівської селищної ради Кіровоградської області, як органу з реєстрації місця проживання фізичних осіб, в судове засідання теж не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій прохав суд розглядати справу без його участі, проти позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачці відповідно до рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.10.2005 року на праві власності належить житловий будинок під [ADDRESS] . У вищевказаному будинку зареєстрований громадянин [PERSON] , відповідач по справі та зять позивачки. Реєстрація місця проживання відповідача у вказаному житловому будинку позивачки створює для неї перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні майном, оскільки позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб. Позивачка зазначає, що відповідач, не є членом сім`ї власника майна, хоча шлюб між її донькою, [PERSON] та відповідачем не розірвано у встановленому порядку, фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідач у свою чергу, починаючи з 2005 року, з власної ініціативи почав проживати не по місцю реєстрації. Будь-якої участі в утриманні житла відповідач не приймає, а всі витрати по утриманню та обслуговуванню житлового будинку здійснюється позивачкою особисто. Підтвердженням факту того, що відповідач не проживає за місцем реєстрації, є довідка від 18.06.2020 року №3136, видана виконавчим комітетом Петрівської селищної ради, відповідно до якої позивачка дійсно проживає одна за адресою: [ADDRESS] , зі слів трьох свідків: гр. [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , зареєстрованої по [ADDRESS] та гр. [PERSON] , зареєстрованої по [ADDRESS] . Частиною першою статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтями 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Стаття 391 Цивільного кодексу передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в пунктах 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Також, задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання особи та є наслідком наявності у відповідача правових підстав користування відповідним житлом. Крім того, відповідно до вимог абзацу 3 частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також будь-яких угод щодо користування відповідачем житловим будинком між сторонами не укладалось. На основі викладеного, враховуючи що реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивачки створює для останньої перешкоди у вільному користуванні майном, а також те, що починаючи з 2005 року, за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач не проживає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved