Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач - КП «КК Пролетарського району м. Донецька» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування позову зазначив, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «КК Пролетарського району м. Донецька», форма власності державна. Основним квартиронаймачем за вказаною адресою є [PERSON], який зареєстрований за вказаною адресою з 06.06.1997 року. Але відповідач з 2011 року за вищезазначеною адресою не мешкає, ремонт жилих приміщень не провадить, будинок знаходиться у занедбаному стані, комунальні послуги не сплачує. У зв'язку з цим, позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], а також стягнути судові витрати. Представник позивача Сергієнко Е.І., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Третя особа Пролетарська районна у м. Донецьку рада надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з вищевказаним суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі позивача, про що свідчить довідка надана КП «КК Пролетарського району м. Донецька» (а.с. 9). Згідно виписки з особового рахунку, основним квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до актів від 12.03.2013 року, 17.09.2013 року та від 08.02.2014 року, складених майстром по експлуатації житлового фонду КП «КК Пролетарського району м. Донецька», відповідач [PERSON] не мешкає за зазначеною адресою приблизно два роки, будинок приходить у нежилий стан, місцезнаходження мешканця невідоме (а.с. 7-9). Відповідно до довідки КП «КК Пролетарського району м. Донецька» № 1/4405 від 30.01.2014 року відповідач має заборгованість станом на 01.02.2014 року по квартплаті у розмірі 1 307,23 грн. та вивіз ТПВ у розмірі 629,22 грн. (а.с. 10-) Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою відповідача, в квартирі приблизно з 1996 року, тобто 20 років ніхто не проживає. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді майстра ЖЕКу та неодноразово обстежував квартиру за адресою: [ADDRESS], у якій приблизно два роки ніхто не проживає. Місцезнаходження хазяїна квартири йому невідомо. Згідно довідки ВДРАЦС Пролетарського РУЮ у м. Донецьку № 690/03-24 від 28.03.2014 року, актового запису про смерть [PERSON], [INFO], за період з 2011 року по теперішній час не зареєстровано (а.с. 27). Згідно довідки ЦМКЛ № 9 м. Донецька від 04.04.2014 року № 433, [PERSON], [INFO], за період часу з 2011 року по цей час за медичною допомогою не звертався та на обліку не перебуває (а.с. 29). Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи зазначені обставини, факт непроживання відповідача у належному йому житлі понад шість місяців без поважних причин, відсутність будь-яких інших домовленостей між сторонами з приводу користування жилим приміщенням, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. У відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 243,60 гривень належить стягнути з відповідача. На підставі ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР та

Outcome: approved