Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивував тим, що 14.03.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач не виконав в повному обсязі умов договору щодо надання коштів на погашення заборгованості, внаслідок чого станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість, яка складає 23061,50 гривень, з яких: 2824 гривні - заборгованість за кредитом; 11313,14 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7350 гривень - заборгованість по комісії; 500 гривень - штраф (фіксована складова); 1074,36 гривень - штраф (процентна складова). Добровільно відповідачем сума заборгованості не сплачена, а тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 23061,50 гривень, а також відшкодувати понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, прохали застосувати трирічний строк позовної давності. Суд, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14.03.2008 року між позивачем ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав відповідачеві кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідно до умов договору (а.с.9-11). Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач [PERSON] зобов»язався сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] не виконував зобов'язання, щодо виплати заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого склалась заборгованість, яка станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість, яка складає 23061,50 гривень, з яких: 2824 гривні - заборгованість за кредитом; 11313,14 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7350 гривень - заборгованість по комісії; 500 гривень - штраф (фіксована складова); 1074,36 гривень - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком позивача (а.с.3-7). Пунктом 9.12 Кредитного договору сторони погодили, що даний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк. Оскільки відповідач не звертався до Банку із заявою про припинення дії Договору, останній свою дію на даний час не припинив. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем у зв»язку із неналежним виконанням покладених на нього обов»язків за договором, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованість по тілу кредиту слід задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Статтею 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що відповідач [PERSON] прохав суд застосувати до вимог банку трирічний строк позовної давності , позивач звернувся в суд з позовною заявою 06.03.2014 року , то із застосуванням ст.ст.257, 258 ЦПК України розмір нарахованих відсотків за кредитним договором необхідно рахувати з 28.02.2011 року (за остані три роки, що передували зверненню до суду). Таким чином з відповідача [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню: 11615 грн. 44 коп. заборгованості по кредитному договору ( 23061 грн. 50 коп. - 11446 грн. 06 коп.) та 243 грн. 60 коп. судових витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial