Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, укладеного 25.02.2012 року та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] і вказала, що шлюбні стосунки розірвані, сторони проживають окремо, примирення не можливе. Відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, постійного доходу не має, хоча має можливість надавати допомогу. А тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини по 1 300 грн. щомісяця. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 25.02.2012 року зареєстрований шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зроблений актовий запис № 75. Батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], матірю позивачка. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов в частині розірвання шлюбу задовольнити. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як передбачено ст.184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 р.» з прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 1 167 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, що відповідач, як один з батьків, працездатного віку, має надавати допомогу на утримання дитини у розмірі, що складає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в сумі 583,50 грн. (1167*50%), які підлягають індексації, щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Отже, в іншій частині позовні вимоги є надмірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі ст. 367 ЦПК України - рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial