Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала заяву у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача у судове засідання надав заяву у якій просив справу розглянути без їхньою участі. Треті особи у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких не заперечували проти позову та просили справу розглянути без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 14.04.2006 року [PERSON] придбала у [PERSON], домоволодіння №52 по вул. Садовій в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, яке належало продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Новоолександрівської сільської радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 16.12.2004 року, зареєстрованого Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно зар. №9080578 від 16.12.2004 року. Так, Договір купівлі-продажу житлового будинку було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстровано в реєстрі за №768. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно видано Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 12.01.2007 року, номер витягу 13203640, реєстраційний номер: 9080578. Зокрема, на час оформлення договору купівлі-продажу придбане домоволодіння складалося з будинку А, до складу якого входили: 1.кухня, площею 12,7 кв.м, 2.житлова кімната, площею 16,7 кв.м, 3.житлова кімната, площею 10,3кв.м, 4.житлова кімната, площею 7,8 кв.м, Загальна площа складала 56,9 кв.м, з яких житлова становила - 36,4 кв.м, допоміжна - 12,7 кв.м. Також, до складу домоволодіння входили такі господарчу будівлі та споруди: сарай «Б», площею 26,0 кв.м; погріб, площею 6,2 кв.м; «В» - літня кухня-сарай, площею 42,7 кв.м; «Г» - вбиральня, площею 1 кв.м; колодязь «К», ворота №1, огорожа №2. У свою чергу, земельна ділянка, площею 3040 кв.м, на якій знаходиться домоволодіння, приватизована. Вона належала продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і теж була куплена позивачкою у продавця Договір купівлі-продажу земельної ділянки серія ВСР №628628, реєстр. №770 від 14.04.2006 року, посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] 15.10.2010 року на підставі даного договору купівлі-продажу на імя [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, по вулиці Садовій, №52 в с. Новоолександрівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за №011012003024, кадастровий номер земельної ділянки-1221486200050010134. Державний акт Серія ЯЖ №390929. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачкою [PERSON] зроблено перебудову в будинку «А» та зведено на вищевказаній земельній ділянці новий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В результаті чого домоволодіння №52 по вулиці Садовій в с. Новоолександрівка, складається з реконструйованого будинку «А» та самочинно збудованого житлового будинку «Д-2» з господарськими будівлями та споруд і становить: - з врахуванням реконструкції, проведеної в будинку А-1, він складається з: 1. топочної, площею 6,7 кв.м; 2. коридору, площею 11,1 кв.м; 3. житлової кімнати, площею 24,6 кв.м; 4. санвузла, площею 8,2 кв.м, із загальною площею по літ А - 50,6 кв.м, з яких житлова площа складає 24,6 кв.м, допоміжна - 26,0 кв.м. - побудований житловий будинок Д-2 складається з: І поверх: 1. Побутове приміщення, площею 14,3 кв.м; 2. кухня, площею 24,0 кв.м., ІІ поверх: 1. житлова кімната, площею - 39,3 кв.м, із загальною площею по літ «Д-2» - 77,6 кв.м, з яких житлова площа становить - 39,3 кв.м, допоміжна - 24,0 кв.м, та площа літніх приміщень 14,3 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: прибудова «а», площею 9,6 кв.м; «а1» - гонок з навісом, площею 4,2 кв.м; літня кухня-сарай «В», площею 40,5 кв.м; навіс (тимч.) «Е», площею 29,6 кв.м; під «Е» оглядова яма, площею 2,2 кв.м; погріб «Ж», площею 14,7 кв.м. з шийкою 3,5 кв.м; літній душ «З», площею 2,4 кв.м; сарай «И», площею 2,5 кв.м; вбиральня «Л», площею 2,4 кв.м; навіс (тимч.) «М», площею 9,8 кв.м; споруди №1-8, К,І,ІІ. Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж вищевказаного обєкта, затвердженого ПП «Науково виробниче підприємство Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва», встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації, а конструктивна схема будівель не суперечить вимогам державних стандартів і будівельних норм та ДБН В.1.1.-7-2002 «Пожежна безпека обєктів будівництва». Крім того, обємно-планувальні й конструктивні розвязки відповідають вимогам Сан ПИИ 2605-82, а розміщення будівель не суперечить вимогам ДБН 360-92 «Містобудування, планування й забудови міських і сільських поселень». Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачкою була проведена реконструкція житлового будинку «А» без належного дозволу, а також житлового будинку «Д-2», погрібу «Ж» з шийкою, літнього душу «З», сараю «И», вбиральні «Л». У відповідності до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу, або певним чином затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 «Про практику застосує судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочиного будівництва)» у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, і мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина 5 статті 376 ЦК). Відповідно до ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Позивачка є єдиними власником самовільно побудованого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки, на якій розташований даний житловий будинок. Тому визнання за нею права власності не порушить прав будь-яких фізичних або юридичних осіб. На підставі викладеного і

Outcome: approved