overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 06 березня 1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося тому що у них були різні погляди на життя та обов'язки, через що в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Фактично подружні відносини між ними припинилися в травні 1995 року. Можливості збереження шлюбу відсутні. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч.4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 06 березня 1993 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Дніпровського відділу ЗАГС м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 302 (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 09 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що останнім часом відносини між нею та відповідачем не складалися, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та шлюб, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення шлюбу. Спільного господарства вони не ведуть та спільного бюджету не мають. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам подружжя та дитини. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, представник [PERSON] [PERSON] суду подала заяву з проханням розглянути справу без участі позивачки, в заяві вказала, що позов підтримує, строк на примирення просить не надавати, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 09 червня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 891 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 10 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними відсутнє порозуміння, виникають постійні сварки, майже не спілкуються. Позиивачка також вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 10 вересня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконавчого комітету Вахрушевської міської ради міста Красний Луч Луганської області зроблено відповідний актовий запис № 44 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 12 березня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. У червні 2014 року відповідач виїхав з м. Донецька, а спілкування продовжувалося лише в телефонному режимі. Згодом позивачка зрозуміла, що в них не тільки різні погляди на життя, а взагалі немає нічого спільного, а саме родини. Спільне господарство не ведуть з червня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року, всі фізичні і духовні зв'язки між ними втрачені. Позивачка вказує, що збереження сім'ї не можливе та суперечитиме їхнім інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч.4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12 березня 2004 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька зроблено відповідний актовий запис № 63 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Судові витрати позивачка просила покласти на неї..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 13 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів подальше сумісне життя і збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, строк для примирення просить не надавати та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 серпня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 1058 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 24 грудня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вказує, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує. Крім цього, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивачки просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 грудня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Залізничного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної республіки Крим зроблено відповідний актовий запис № 591 (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судові витрати позивачка просила покласти на неї..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 24 липня 1997 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивачка вказує, що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Вони разом прийняли рішення, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві вказала, що позов підтримує, шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2015 року, строк для примирення просить не надавати та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 липня 1997 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Відділу реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва зроблено відповідний актовий запис № 878 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що 24 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] [PERSON]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ведення спільного господарства та спільне проживання між ними припинено та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, у заяві строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 24 січня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Лівобережного відділу реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї зроблено відповідний актовий запис № 65 (а.с. 3). Дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved