Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося 19.03.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 8522,56 грн. за період з 01.09.2003 р. по 31.03.2011 р. Стягнути з відповідача на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в сумі 243,60 грн. Поновити строк позовної давності з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, але не сплачує грошові кошти за отримані послуги, з 01.09.2003 р. по 31.03.2011 р. утворилася заборгованість в розмірі 8522,56 грн. В судове засідання представник позивача комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не зявився, причину неявки суду не повідомив. До суду надійшла заява від [PERSON], яка представляє інтереси комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на підставі довіреності № 38 601/14 від 17.02.2014 р., в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від [PERSON] 26.05.2014 р. надійшли заперечення на позов, в яких він зазначає, що позивач вже звертався з аналогійною заявою до суду, судовий наказ був скасований, а в подальшому подана ними позовна заява була залишена без розгляду, тобто позивач немає права тричі звертатися до суду з одного і того ж питання. Також він зазначає, що між сторонами не було укладено жодного договору про надання послуг, що грубо суперечить ст. 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги», тому він вважає неправомірним покладення на нього обовязків про сплату за договором, який він не укладав. Він наполягав на застосуванні строків позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України. При предявлені позову позивачем не враховано, що він має пільгу на житлово комунальні послуги відповідно до Закону України «Про міліцію» в розмірі 50 %, тому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. 28.12.2011 р. ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіна О. В. по справі № 2 С 484/11 судовий наказ № 2 Н 4844/11 від 26.08.2011 року, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова за заявою комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання скасований. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідач [PERSON] користується вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ними та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Відповідно до довідки адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 06.05.2014 р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Він є споживачами послуг опалення та гарячої води шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 5751. 24.01.2006 р. від [PERSON], що мешкає за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, буд. 38/35 отриманий комплект документів для перерахування пільги, що підтверджується талоном перереєстрації пільги Дзержинської філії комунального підприємства «Харківські теплові мережі». 27.11.2009 р. складений акт претензія № 173/006897 про неналежне надання або не надання послуг з централізованого опалення у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.09.2003 р. до 31.03.2011 р. відповідач не сплатив за опалення та гарячу воду 8522,56 грн., що підтверджено наданим розрахунком. Твердження відповідача [PERSON], що позивач не враховує його пільгу в розмірі 50 % по сплаті за послуги з теплопостачання, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи (аркуш справи 5 6). У відомості нарахувань та сплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу зазначається, що [PERSON] дійсно має право на пільгу і ця пільга йому нараховуються в розмірі 50 % від вартості наданої послуги, стовпчики 6 та 12 цієї відомості. 26.05.2014 р. [PERSON] надав суду заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності до позовної заяви КП «Харківські теплові мережі» відповідно до вимог ст. 267 ЦК України. Відповідач [PERSON] наполягав на застосуванні загальної позовної давності встановленої у три роки відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобовязання повинні, виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до пункту 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6 214цс14). Суд вважає можливим застосувати загальну позовну давність тривалістю в три роки до позову комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Оскільки комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося із заявою про видачу судового наказу в 2011 р., 26.08.2011 р. був виданий судовий наказ, даний судовий наказ був скасований ухвалою суду від 28.12.2011 р., тому суд відмовляє в задоволенні позову комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб водопостачання за період з 01.09.2003 р. по 01.07.2008 р. на суму 4246,35 грн., оскільки пропущений загальний строк позовної давності. За період з 01.07.2008 р. по 31.03.2011 р. відповідач не сплатив за опалення та гарячу воду 4276,21 грн., що підтверджено наданим розрахунком. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 IV споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 4276,21 грн. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 256, 257, 261, 264, 267, 525, 526, 638 639, 642 ЦК України,

Outcome: partial