Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 26 вересня 2009 року між нею та [PERSON] укладено шлюб Після укладення шлюбу вони проживали у квартирі брата відповідача по [ADDRESS]. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через його жахливі ревнощі, в ході яких постійно виникали сварки. Відповідач часто її ображав, тому весною 2016 року вона пішла проживати до своїх батьків. Через деякий час вони помирилися, однак сварки продовжувалися, тому вона була змушена остаточно переїхати до свої батьків у м. Трускавець, де проживає і зараз. Відповідач жодної матеріальної підтримки на утримання дитини не надає, офіційно не працює. До 2013 року він їздив на заробітки в Чехію, деякий час працював охоронцем. На даний час вони проживають окремо і перестали вести спільне господарство. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що у сім'ї постійно виникають сварки, через що страждає їхня дитина. Відповідач постійно її ревнував без жодних на те підстав, зокрема, говорив «те не так зготувала», «ти не туди пішла», «я тобі не вірю, що ти їдеш в маршрутці! Дай водію трубку!», «Ввімкни скайп, щоб я побачив, що ти дійсно в автобусі!» і т.д. У березні вона пішла від чоловіка, однак через 5 місяців вони робили спробу помиритися. Зрозумівши через місяць спільного проживання разом, що така спроба була невдалою, у вересні 2016 року остаточно перестали підтримувати шлюбні відносини та вести сімейне життя. Відповідач неодноразово застосував щодо неї фізичне насильства, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися в правоохоронні органи, де за її заявою на даний час порушено кримінальне провадження. Представник позивачки - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов своєї довірительки та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. У судовому засіданні пояснив, що спільне життя між сторонами не можливе, сім'я фактично розпалася, чоловік з дружиною фактично не проживають разом. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, зі згоди позивачки та її представника суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 26 вересня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 251, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /арк. справи 7/. У сторін є спільний син: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] /арк. справи 6/. Подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально. З пояснень позивачки та її представника встановлено, що фактично шлюбні відносини припинено з вересня 2016 року. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить інтересам позивачки, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивачки є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Суд вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачкою, до яких, у розумінні ст. 79 ЦПК України, належать судовий збір та витрати на правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved