Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка подала позов до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що спірне будинковолодіння належить до колгоспного двору. На момент набрання чинності Закону України «Про власність» (станом на 15.04.1991 р.) у дворі проживали вона та відповідач, які не брали ніякої участі в діяльності колгоспного двору і не претендували на частку в ньому. Фактично в колгоспному дворі проживали і були його членами тільки її батьки [PERSON] і [PERSON], тому останні стали співвласниками спірного будинковолодіння у рівних частках, тобто по 1/2 частці. 11.02.1994р. [PERSON] в її користь склав заповіт. відповідно до якого останній заповів їй все належне йому майно. Після смерті 23.10.1996р. [PERSON], належну останньому 1/2 частку спірного майна, відповідно до вимог ст.ст.534, 549 ЦК УРСР, вона прийняла в порядку спадкування за заповітом. Іншу частину спірного будинковолодіння, відповідно до вимог ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, прийняла в порядку спадкування за законом після померлої 06.07.2000 р. матері, [PERSON] Проте, в нотаріальній конторі не може отримати свідоцтво про право на спадщину на належні покійним частки у будинковолодінні, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно, що видавалися на імя [PERSON] - втрачено. Позивачка в судове засідання не з»явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Від нього надійшла заява, у якій він просив справу розглядати без його участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що предметом спору по справі є право власності на будинковолодіння №4 по вул. Леніна (в даний час вул. Грушевського) в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказане будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1990-1991 р.р. у господарстві проживали позивач та відповідач, які не були членами колгоспного двору і не брали участі в його діяльності та [PERSON] та [PERSON] Останні два члени двору,б атьки позивачки, отримали право власності на майно колишнього колгоспного двору. Оскільки, на день введення в дію Закону України Про власність (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, тому вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/2 частці, однак, на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів №233 від 19.12.1989 року, виконавчим комітетом Сілецької сільської ради 18.01.1990 р. свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння видане на імя [PERSON] 11.02.1994р. [PERSON] в користь позивачки склав заповіт, відповідно до якого останній заповів [PERSON] все належне йому майно. Згідно довідки Сілецької сільської ради №225 від 27.08.2015р. вбачається, що посвідчений 11.02.1994р. в користь позивачки заповіт не змінювався і не відмінявся. Після смерті 23.10.1996р. [PERSON] належні останньому ? частку в будинковолодінні, відповідно до вимог ст.ст. 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ст.ст.1235, 1268 ЦК України, прийняла позивачка шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном у звязку тим, що остання на час відкриття спадщини і по даний час проживає в спадковому будинковолодінні. Після смерті 06.07.2000 р. матері, [PERSON] належну їй ? частку в спірному будинковолодіння також успадкувала позивач - спадкоємець за законом першої черги оскільки остання, відповідно вимог ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та ст.ст.1261, 1268 ЦК України, прийняла спадщину шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном у звязку тим, що остання на час відкриття спадщини і по даний час проживає в спадковому будинковолодінні та стверджується довідкою Сілецької сільської ради №225 від 27.08.2015р. За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на спірне будинковолодіння, загальна вартість якого на даний час складає 308233 грн., з підстав належності 1/2 частки - в порядку спадкування за заповітом після померлого 23.10.1996 р. [PERSON] та 1/2 частки у порядку спадкування за законом після померлої 06.07.2000 р. [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 529, 534, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 386, 392, 1222, 1223, 1235, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved