Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, вимоги якого вподальшому збільшувала, про визнання за нею права власності на будівельні матеріали, які використані при будівництві гаражу № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооператві «Електрон-73» за адресою: м. Львів, вул. Роксолани, 24 б, визнання за позивачкою, [PERSON], прав та обовязків забудовника гаражу № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооперативі «Електрон-73» за адресою: м. Львів, вул. Роксолани, 24 б. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що цей гаражний бокс належав її батькові [PERSON], який був членом Гаражного кооперативу „Електрон-73. 01.05.1999 року її батько помер і спадщину після його смерті прийняла її мати [PERSON], яка 22.02.2008 року також померла. Після смерті матері відкрилася спадщина, в тому числі і на вказаний гаражний бокс. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, проте у неї виникли труднощі з оформленням права власності на гаражний бокс, так як за життя її батьки не оформили права власності на такий. [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] звернулася з позовом у суд із позовом про визнання за неповнолітньою [PERSON]В, права власності на будівельні матеріали, які використані при будівництві гаражу № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооперативі «Електрон-73» за адресою: м. Львів, вул. Роксолани, 24 б, та про визнання за неповнолітньою [PERSON] прав та обовязків забудовника гаражу № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооперативі «Електрон-73» за адресою: м. Львів, вул. Роксолани, 24 б. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що цей гаражний бокс належав матері її чоловіка - [PERSON], яка 22.02.2008 року померла, не оформивши право власності на цей гаражний бокс. [PERSON] та його сестра [PERSON] прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] 02.05.2012 року її чоловік [PERSON], з яким у неї народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], помер, не оформивши право власності на ? частину вказаного гаражного боксу № 48, а тому зустрічний позов просить задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом [PERSON] первісну позовну заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, просив суд таку задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечив. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON], первісний позов не заперечував та просив зустрічну позовну заяву задовольнити. Представник відповідача за первісною позовною заявою Гаражного кооперативу «Електрон - 73» [PERSON] не заперечував первісний та зустрічний позови, та додатково пояснив, що гаражний бокс № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооперативі „Електрон-73 по вул. Роксоляни, 24б у м. Львові на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтва про право власності не видавалося, однак фактичним його власником був [PERSON], один із членів гаражного кооперативу, який будував його за власні кошти здійснював, та на власний розсуд користувався ним. Представник третьої особи за первісним позовом Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань про те, що первісний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гаражного кооперативу «Електрон 73» слід задовольнити частково, зустрічний позов [PERSON], до [PERSON], Гаражного кооперативу «Електрон 73» слід задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України „Про власність від 07.02.1991 р. № 697-XII, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991року № 5 „Про практику розгляду судами цивільних справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів, член гаражно-будівельного кооперативу, який вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд. Згідно висновку судового експерта [PERSON]І, № 06/17 складеного 31.08.2017 року земельна ділянка для будівництва гаражу № 48 сектор №1 поверх №2 у гаражному кооперативі «Електрон-73» за адресою м. Львів, вул. Роксоляни, 24 б, відводилась гаражному кооперативу «Електрон-73» згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 24.03.1993 року № 163, ухвали 10-ої сесії 3-го скликання Львівської міської ради народних депутатів від 28.09.2000 року № 793, державного акту на право постійного користування землею І-ЛВ № 001695 від 17.08.2001 р. Ступінь готовності гаражу № 48 сектор № 1 поверх № 2 у гаражному кооперативі «Електрон-73» по вул. Роксоляни, 24б у м. Львові становить 100%. Оглядом встановлено, що гараж № 48 сектор № 1 поверх № 2 у гаражному кооперативі «Електрон-73» по вул. Роксоляни, 24б у м. Львові фактично експлуатувався, та відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам. /а.с.115-128/ Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до норм ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ч.3 ст. 331 ЦК України До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як встановлено судом, [PERSON] був членом Гаражного кооперативу „Електрон-73 сектор № 1 по вул. Роксоляни, 24б у м. Львові, в якому йому належав гаражний бокс № 48 сектор №1 поверх №2, за який він повністю вніс пайовий внесок /а.с. 5/, але права власності на цей гаражний бокс не зареєстрував та 01.05.1999 р. він помер /а.с. 10/. Після його смерті даний гаражний бокс успадкувала його дружина [PERSON]В, яка 22.02.2008 року померла. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2008р. вбачається, що спадкоємцем ? частки майна гр. [PERSON] є її дочка [PERSON] та що на іншу ? частину спадкового майна, яка складається з квартири [ADDRESS], видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] /а.с 25/. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2002 року /а.с. 119/ і від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.24 / та що [PERSON] 02.05.2012 року помер, не оформивши право власності на ? частину вказаного гаражного боксу. Із довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2/2275 від 27.02.2014 року виданої гр. [PERSON] вбачається, що станом на 29.12.2012 р. гаражний бокс № 48 сектор №1 поверх №2 у Гаражному кооперативі „Електрон-73 по вул. Роксоляни, 24б у м. Львові на праві особистої власності не зареєстровано і свідоцтва про право власності не видавалося /а.с.20/ Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~\~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Відповідно до ст. 1216, 1219, 1218, 1258, 1261, 1267, 1268-1270 ЦК України позивачі за первісним та зустрічним позовом мають право спадкувати за спадкодавцем. Оскільки підлягають до задоволення вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання право власності кожному по 1/2 частину будівельних матеріалів, слід визнати за ними і право на спадкування прав та обовязків забудовників після спадкодавця. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обох сторін знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до часткового задоволення.\~\~\~ Крім того, судові витрати у справі підлягають розподілу між сторонами у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial