Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача 168\~700 грн. та відшкодування витрат на правову допомогу та сплату судового збору. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 09.05.2020 з позивачем уклала договір-купівлі-продажу №08/05/2020. За договором відповідач мав передати у власність меблі та провести монтажні роботи для їх встановлення. На виконання своїх обов`язків сплатила відповідачу кошти у сумі 168\~700 грн.. Втім у договорі не зазначені істотні умови договору щодо предмету товару. На думку позивачки у договорі повинні бути зазначені кількість товару, асортимент, комплектність та інші необхідні характеризуючи ознаки. Тому вважає, що зазначений договір є неукладеним, а тому відповідач безпідставно отримав кошти і повинний повернути. Відповідач надав відзив у якому позов не визнав і просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що дійсно 09.05.2020 між ним і позивачкою укладено договір купівлі-продажу №08/05/2020 про виготовлення і поставку меблів. Позивачка внесла передплату у сумі 168\~700 грн.. 18.05.2020 було розпочато доставку меблів позивачці. 05.09.2020 доставлено та змонтовано меблі зазначені у договорі. Будь-яких зауважень з боку позивачки не надходило. Після цього позивачка акт виконаних робіт не підписала. Вважає, що повністю виконав узяті на себе зобов`язання. Також вважає, що отримав кошти за договором, а тому немає підстав для повернення. Відповідач також зазначив, що проніс витрати на правову допомогу у сумі 9300 грн.. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали. Зокрема позивачка зазначила, що отриманий товар не відповідає її бажанням та умовам замовлення, є незручним для користування. Відповідач та його представник заперечували проти позову. Представник зокрема вважав, що позивачкою не вірно обраний спосіб захисту прав. Вважає, що кошти отримані відповідачем відповідно до договору, а тому немає підстав для повернення ним коштів. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що 09.05.2020 між позивачкою і відповідачем укладено договір купівлі-продажу №08/05/2020. За договором сторони дійшли згоди, що предметом договору є меблі, кухня та панелі за погодженим ними описом фурнітури, фасадів, матеріалів корпусів, профілю, сільниці. Ціна договору, вартість меблів визначалася у сумі 250\~200 грн.. 10.05.2020 на виконання своїх обов`язків позивачка сплатила відповідачу кошти у сумі 168\~700 грн.. Відповідач встановив у квартирі позивачки комплект меблів кухні, що визнається сторонами, підтверджується фотокартками та показами свідків. Свідок [PERSON] пояснив, що орієнтовно навесні чи влітку 2020 розрахував меблі для позивачки з використанням відповідної комп`ютерної програми. Спочатку файл з зображенням і розмірами кухні прислав йому [PERSON] .. На підставі цього файлу він у відповідній програмі зробив розрахунок та зробив замовлення на виготовлення запчастин. По готовності меблі привіз у квартиру до позивачки. Пізніше підвезли фурнітуру. Потім він зібрав корпуси меблів, але без фасадів. Після нього ставив фасади і фурнітуру Володимир, прізвище якого не знає, та [PERSON] . Зі слів [PERSON] замовник не віддав усі кошти, оскільки не влаштовує стільниця. Свідок [PERSON] пояснив, що в 20-х числах серпня 10-х числах вересня 2020 року збирав і монтував корпусні меблі позивачці по відповідним кресленням які дали конструктор [PERSON] .. Позивачка була присутня у процесі монтажу, оскільки допускала їх до квартири. Також вказав, що зробив усе без стільниці. У процесі зборки кухні процес був сфотографований. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України \~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З встановлених фактів вбачається, що позивачка сплатила відповідачу кошти за договором купівлі-продажу, тобто за відповідним правочином який діє на час розгляду справи судом. Таким чином відповідач набув коштів на відповідній правовій підставі (ст. 655 ЦК України). Ураховуючи наведене у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з позивачки слід стягнути на користь відповідача відшкодування витрат понесених при розгляді справи у сумі 9300 грн.. На підставі викладено і

Outcome: approved