Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 21-23), просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 1999 року, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що на протязі останніх років сімейне життя між ними погіршилося, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач проживає з іншою жінкою. У теперішній час ведення спільного господарства і сумісне проживання остаточно припинено. На примирення не згодна. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Також вказує на те, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, вона не працює, отримує пенсію по інвалідності, якої не вистачає на утримання дитини. Вказує на те, що знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, у зв'язку з чим вимушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала і пояснила, що протягом чотирьох місяців вони не проживають разом, оскільки відповідач пішов до іншої жінки, на примирення категорично не згодна. Також пояснила, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Вона не працює, є інвалідом 2 групи, пенсії, яку вона отримує, недостатньо для утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позовну заяву визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та пояснив, що збереження сім'ї неможливе. Також погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 20 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 138, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с. 7). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Біляївської міської ради Одеської області № 182 від 28.01.2015 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Він у судовому засіданні пояснив, що працює, але неофіційно і в змозі сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. на місяць. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Подружнє життя сторін не склалося і вони не підтримують подружні стосунки. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позовна заява в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню.

Outcome: approved