Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 54 316,25 гривень (п`ятдесяти чотирьох тисяч триста шістнадцяти гривень 25 коп.) - суми, еквівалентної 1649,00 евро за курсом Національного банку України на час подання позовної заяви (курс НБУ на 25.03.2021 року: 32,9389 гривень за і євро) аліментних платежів щомісячно на неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Аліментні платежі зараховувати на банківський рахунок за такими реквізитами: Банк: АТ «Альфа-Банк» Отримувач: [PERSON] ІВА№ [NUMBER] Призначення платежу: поповнення рахунку [PERSON] . Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 11 231 грн. судових витрат з яких: 2321 грн. витрат на переклад документів та 9000 витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації про одруження зроблено актовий запис №889. Від шлюбу сторони мають двох дітей, зокрема, неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/39185/20 від 01 лютого 2021 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Позивачка разом з дітьми проживає окремо від чоловіка. їхнім постійним місцем проживання є Каталонія (Іспанія). Оскільки неповнолітня навчається, лікується та проживає в Іспанії, її життєві потреби забезпечуються за рахунок позивачки. Зокрема позивачка вказала, що витрати на дитину складаються з таких показників, які здійснюються в євро, оскільки оплата відбувається в країні, де грошовою одиницею визнано євро: харчування 300 євро; одяг 200 євро та взуття 250 євро (в перерахунку помісячно) навчання 1309 євро (включаючи транспортні послуги, саме навчання та харчування в навчальному закладі відповідно до виставлених БЕК Каталонія помісячних рахунків); медична страховка 8о євро; послуги лікаря-дерматолога, яка не покривається страховкою - 200 євро; підготовка до вступу в університет (консультації, тестування) 5000 євро (на період до вступу); розвиваючі заняття (теніс) 200 євро та розвиваючі заняття (танцювальний гурток) 40 євро. Зазначає позивачка, що відповідач є працездатним чоловіком, останні чотири роки не приймав у часті у фінансовому забезпеченні дитини, тому просить суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому відповідач вказав, що позов визнає частково та просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень 00 копійок щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з 02 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідач зазначив, що позивачкою нічим не доведено та необґрунтовано розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача, а їх розмір є явно завищеним у співвідношенні із заробітком який отримує відповідач. Також відповідач вказав, що на його утриманні перебувають особи, які потребують його підтримки а саме: не працюючий сина [PERSON] [INFO] та непрацездатні батьки (пенсіонери) [PERSON] і [PERSON] , які періодично потребують лікування та систематичного медичного огляду в силу віку та вже існуючих захворювань. Відповідач вважає такою, що не ґрунтується на нормах закону вимогу про зарахування аліментних платежів на поточний рахунок у банківській установі із зазначенням призначення платежу «Поповнення карткового рахунку [PERSON] », у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в цій частині. У повній мірі заперечує відповідач проти стягнення з нього судових витрат у вигляді послуг перекладача та витрат на правничу допомогу, оскільки доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою не надано, а витрати на переклад документів позивачкою понесені необґрунтовано. У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивача направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає частково з підстав, викладених ним у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який на момент вирішення даного спору розірвано. За час спільного проживання у сторін народилися двоє дітей зокрема, неповнолітня [PERSON] , [INFO] . На момент вирішення даного спору неповнолітня [PERSON] постійно проживає з позивачкою в Каталонії (Іспанія), що стороною відповідача не заперечувалось. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач поротягом останніх чотирьох років припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання дочки, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо її утримання. При цьому, відповідач є працездатною особою, матеріально забезпечений та може надавити її у розмірі заявленому позивачкою. У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 01 січня 2021 року встановлено у розмірі 2395 гривень. Тим самим, мінімальний розмір аліментів на Дитину віком 16 років не може бути меншим ніж 1198 гривень. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Маяк-Кап» на посаді консультанта з ефективності підприємництва з розміром окладу 10500 грн., що підтверджується довідкою № 6 від 09.06.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 02 квітня 2021 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що неповнолітня дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону починаючи з 02 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Індексація стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів, проводиться державним виконавцем безумовно, у відповідності до закону та додаткового захисту у судовому порядку не потребує. Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення та часткове визнання позову відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває повнолітній син та непрацездатні батьки пенсіонери до уваги судом не приймаються, оскільки даних про втрату працездатності повнолітнього сина, відповідачем не надано. Надані на підтвердження щодо утримання батьків копії пенсійних посвідчень лише додатково свідчать про те, що батьки відповідача отримують гарантоване державою пенсійне забезпечення. Суд відхиляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеному позивачкою зазначає, що при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Позивачкою не доведений розмір аліментів на дитину у сумі 54 316,25 грн., а також можливість відповідача сплачувати такий розмір аліментів. Крім того, позивачка помилково до розміру аліментів відносить медичне обслуговування, додаткові навчання дитини та розвиваючі гуртки, оскільки такі витрати є додатковими на відміну від аліментів, які є поточними. До аліментів зокрема включається харчування дитини, витрати на одяг. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину на підставі наведених вище норм закону, а тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 54 316,25 гривень щомісячно, є завищеним. Суд вважає, що 2000 грн. на дитину є саме тим розміром аліментів, який відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини відповідного віку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання дитини у порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Також суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визначення стягнення аліментних платежів з відповідача на конкретний поточний рахунок у банківській установі із зазначенням призначення платежу «Поповнення карткового рахунку [PERSON] », оскільки призначення платежу при перерахуванні платником суми аліментів на утримання дитини має містити посилання на відповідні рішення суду або виконавчий документ, який виданий судом. Відсутні й підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн., оскільки як позивачкою так і її представником не додано суду будь-яких документів, які б свідчили про те, що позивачкою такі витрати дійсно були понесені. При цьому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки документально підтвердженні витрати на переклад документів, оскільки вони є витратами у розумінні п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial