overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 21.02.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану, Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Вона з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вона вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Вимогами статті\~113\~СК України\~визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Статтею 114\~ч.2\~СК України\~визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Статтею 115\~ч.2,\~3\~СК України\~визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. \~ \~ \~ \~Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 04.05.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної республіки Крим, актовий запис № 202. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Він з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, він вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 06 липня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 2404. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Вона з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вона вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 07 червня 2002р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 381. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Вона з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вона вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 12 вересня 2014р. Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 773. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Вона з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вона вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Вимогами статті 113 СК України визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 114 ч.2 СК України визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 ч.2, 3 СК України визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач на підставі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 28.08.2015р. Відділом реєстрації актів цивільного по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1854. В мотивуванні позовних вимог позивач вказав: Він з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У зв`язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, він вимагає розірвати шлюб. Позивач на позові наполягала, який визнав відповідач. За змістом\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Вимогами статті\~113\~СК України\~визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Статтею 114\~ч.2\~СК України\~визначено: У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Статтею 115\~ч.2,\~3\~СК України\~визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. \~ \~ \~ \~Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач на підставі вимог статті 405 ЦК України заявляє позовні вимоги, а саме: Визнати [PERSON] [INFO] народження та [PERSON] [INFO] народження особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] В мотивуванні змісту позовних вимог позивачка вказала, єдиним власником квартири за адресою [ADDRESS] є позивачка [PERSON]. Разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] зареєстрований її син, [PERSON], та онук, [PERSON]. Як, син так і онук мешкають в Ізраїлю. Тому вона заявляє позовні вимог. Відповідачі відзиву стосовно позовних вимог не надав. Позивачка, представник позивача на позові наполягали, що вказав в заяві в наданої суду. На підставі досліджених доказів, судом встановлено наступні факти та обставини: Єдиним власником квартири за адресою [ADDRESS] є позивачка [PERSON], що підтверджено копією Свідоцтво про право власності на житло від 10.08.1993року та свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] яка зазначена у свідоцтві про право власності як спадкоємець. За адресою [ADDRESS] зареєстрований син позивачки, [PERSON], та онук, [PERSON], згідно наданої довідки від 19.06.2016р. Вказані відповідачі мешкають в Ізраїлю. Даний факт підтверджується, в тому числі Виписками з запису реєстру населення Ізраїлю. Відповідачі відзиву суду не надали. Позивачка та представник позивача, на позові наполягали. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає: Статтею 401ч.1 ЦК України визначено, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 402 ЦК України визначено, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 405 ч.2 ЦК України визначено, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу встановлених обставин, відповідно до вказаних норм закону відповідачі не проживають та не користуються означеним житловим приміщенням понад один рік, а тому відповідно до вимог статті 405 ч.2 ЦК України втратили право на користування цим житлом. Отже, заявлені позовні вимоги визнання осіб втративши право користування житловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказаного закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач на підставі вимог статті 405 ЦК України заявляє позовні вимоги, а саме: Визнати [PERSON] , [INFO] , особо, що втратила права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В мотивуванні змісту позовних вимог позивач вказав, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] . У квартирі, яка належить Позивачу зареєстрована Відповідач, яка фактично протягом останніх 30 років там не проживає. Тому позивач заявляє позовні вимоги про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням. Відповідачі відзиву стосовно позовних вимог не надав. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві в наданої суду. На підставі досліджених доказів, судом встановлено наступні факти та обставини: Позивачу, на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Договором дарування від 06.02.2018 року. У квартирі, яка належить Позивачу на праві власності зареєстрована Відповідач, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №51 від 01.07.2019 року яка фактично протягом останніх 30 років там не проживає. Факт не проживання Відповідоча, суд вважає доведеним, т.я згідно довідки про склад сімї, Відповідач не є членом сімї позивача. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає: Статтею 401ч.1 ЦК України визначено, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 402 ЦК України визначено, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 405 ч.2 ЦК України визначено, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу встановлених обставин, відповідно до вказаних норм закону відповідачі не проживають та не користуються означеним житловим приміщенням понад один рік, а тому відповідно до вимог статті 405 ч.2 ЦК України втратили право на користування цим житлом. Отже, заявлені позовні вимоги визнання осіб втративши право користування житловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказаного закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач на підставі вимог статті 405 ЦК України заявляє позовні вимоги, а саме: Визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В мотивуванні змісту позовних вимог позивач вказав, єдиним власником квартири за адресою [ADDRESS] є позивач. Разом з позивачем за вказаною адресою зареєстровані відповідачі, яки на теперішній час більш одного року не проживають та житловим приміщенням не користуються. Особистих речей відповідачів у житловому приміщені відсутні Тому він заявляє позовні вимог, щодо втрати користування відповідачами житловим приміщенням. Відповідачі відзиву стосовно позовних вимог не надав. Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві в наданої суду. На підставі досліджених доказів, судом встановлено наступні факти та обставини: Єдиним власником квартири за адресою [ADDRESS] є позивач, що підтверджено договором купівлі-продажу від 05.08.2005 року. За адресою [ADDRESS] зареєстровані відповідачі, згідно наданої довідки від 07.08.2018р. Відповідачі не проживають за вказаною адресою, що підтверджується, актом від 07.08.2018р.. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає: Статтею 401ч.1 ЦК України визначено, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Статтею 402 ЦК України визначено, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Статтею 405 ч.2 ЦК України визначено, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З аналізу встановлених обставин, відповідно до вказаних норм закону відповідачі не проживають та не користуються означеним житловим приміщенням понад один рік, а тому відповідно до вимог статті 405 ч.2 ЦК України втратили право на користування цим житлом. Отже, заявлені позовні вимоги визнання осіб втративши право користування житловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказаного закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач на підставі ст. 405 ЦК України звернувся в суд з позовом до відповідачки про визнання її та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS], який належить позивачу, оскільки відповідачка не проживає у вказаному будинку без поважної причини більше року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшив, не наполягаючи на визнання онуків такими, що втратили право користування житлом, зазначив, що відповідачка є його невісткою, і хоча зареєстрована у житловому будинку, не проживає у ньому з січня 2012 року. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, про причини неявки від неї повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідачки, яка не з'явилась. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з оглянутих письмових доказів відповідачка [PERSON] проживала та є зареєстрована у житловому будинку [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON]. Обставини реєстрації у житловому будинку відповідачки та відсутність її з січня 2012 року підтверджуються актом комісії від 23 липня 2014 року Чудельської сільської ради Сарненського району. Оскільки [PERSON] не проживає у житловому будинку більше одного року, у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, так як поважних причин її відсутності судом не встановлено. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач на підставфі вимог ст..112 СК України заявляє позовні вимоги: - розірвати шлюб, зареєстрований 07 листопада 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1574, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне фамілія Болтач) [PERSON]. Позивач вказав, він з відповідачкою знаходяться у шлюбі зареєстрованому 07 листопада 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1574. У зв'язку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені, він вимагає розірвати шлюб. Відповідачкою заперечень стосовно позовних вимог суду не надано. Позивач на позові наполягала. Відповідно до вимог статті 223 ч.1 ЦПК України визначено:. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази матеріалів справи, суд встановив наступні факти та обставини: Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі який було зареєстровано 07 листопада 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1574. Відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів. З урахуванням мотивування позовних вимог позивачем, шлюбні відносини між сторонами припинені. Вказані доводи відповідачкою не спростовані, а тому суд вважає їх доведеними. Отже, збереження шлюбу між сторонами суперечить їх власним інтересам. Оцінивши в сукупності дослідженні докази суд вважає: Згідно ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Тому розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін. \~ \~ \~ \~Вимогами статті\~113\~СК України\~визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Статтею 114 ч.2 СК України визначено:У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Статтею 115\~ч.2,\~3\~СК України\~визначено: Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. \~ \~ \~ \~Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved