Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 29.04.2004 року за свої власні кошти вона придбала квартиру [ADDRESS]. Їй вже майже 75 років, в зв»язку з похилим віком вона часто хворіє та потребує стороннього догляду. У м.Дніпропетровську проживає її племінниця [PERSON], на початку жовтня 2005 року вона запропонувала їй свої послуги по забезпеченню її утримання та догляду довічно. Вона погодилася і 27.12.2005 року уклала з нею договір довічного утримання, який був засвідчений у державного нотаріуса Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. Відповідно до умов договору відповідач зобов»язалася довічно утримувати її, забезпечувати харчуванням одягом, доглядати за нею, надавати необхідну грошову допомогу у розмірі однієї мінімальної пенсії та іншу допомогу, підтримувати її житлове приміщення у належному стані. Замість цього вона передала їй у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS]. До підписання договору довічного утримання відповідач сумлінно виконувала свої зобов»язання, а з січня 2006 року перестала приходити до неї і забезпечувати харчуванням та доглядом. Позивач у позові посилається на те, що останні роки вона тяжко хворіє, бо в неї в 2012 році стався інсульт, майже всю свою пенсію витрачає на придбання ліків і на сьогодні вже не може обійтися без сторонньої допомоги, вона вимушена просити сторонніх людей купувати їй ліки, продукти і оплачувати за комунальні послуги. Навіть коли вона майже два місяці знаходилася в лікарні і відповідачка знала про це, вона жодного разу не навідала її та не зателефонувала. Позивач просить розірвати договір довічного утримання, укладений 27.12.2005 року між нею та [PERSON], скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. В судове засідання представник третьої особи не з»явився, про розгляд справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення осіб, які з»явилися, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов»язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У відповідності до ст. 745 цього Кодексу договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Згідно до ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також всі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечити відчужувача. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстром № 1439, набула у власність квартиру [ADDRESS], житловою площею 11,8 кв.м., загальною площею 21,3 кв.м., яка складається з: І-коридор,, 2-кладова, 3-санвузол, 4-кухня, 1-балкон, 5- житлова кімната. У вказаній квартирі позивач зареєстрована та проживала одна. В зв»язку з похилим віком та незадовільним станом здоров»я позивач потребувала стороннього догляду, тому на початку жовтня 2005 року її племінниця [PERSON], запропонувала позивачці свої послуги по забезпеченню її утримання та догляду довічно, з чим вона погодилася. 27.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений 27.12.2005 року державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В., зареєстрований в реєстрі за №3-8770. В судовому засіданні встановлено, що на підставі спірного договору довічного утримання право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], що підтверджено листом КП «ДМБТІ», [PERSON] залишилася проживати у цій квартирі. Відповідно до п.1 цього договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS]. За умовами п.4 договору [PERSON] взяла на себе зобов»язання довічно повністю утримувати [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одежею, необхідною допомогою, забезпечити в її користування вищезгадану квартиру. Відповідно до п.5 договору вартість грошового забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі однієї мінімальної пенсії. Згідно до п.6 договору цей договір може бути розірвано за згодою сторін, а в разі невиконання його умов, та відмови від добровільного розірвання однією із сторін - в судовому порядку. Судом встановлено, що до підписання зазначеного договору довічного утримання відповідач з»являлася до позивачки додому, доглядала її та надавала їй необхідну допомогу, проте з січня 2006 року вона перестала приходити до позивачки та виконувати свої обов»язки, передбачені договором довічного утримання від 27.12.2005 року, а саме щодо утримання [PERSON], забезпечення її харчуванням, одежею, необхідною допомогою, в тому числі в розмірі однієї мінімальної пенсії, що підтвердили в судовому засіданні свідки. Під час перебування позивачки у лікарні в зв»язку з перенесенням інсульту 17.11.2012 року, [PERSON] її жодного разу не навідала, допомоги не надавала, в тому числі в обсязі та порядку, передбаченому договором, відповідачка взагалі уникає від спілкування з позивачкою. Разом з цим, позивачка, яка проживає у вказаній квартирі одна та має незадовільний стан здоров»я, вимушена просити сторонніх людей купувати їй ліки, продукти і оплачувати за комунальні послуги. Не виконання відповідачкою обов»язків, передбачених договором довічного утримання від 27.12.2005 року підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідка [PERSON], яка пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та знає її близько 10 років. Їй відомо, що донька [PERSON] вмерла, а онука проживає у м.Києві. [PERSON] хворіє, маже не ходить, продукти харчування та ліки їй весь цей час покупають сусіди, оскільки у неї майже не рухається одна рука і вона потребує сторонньої допомоги, вона їй готує їжу. В листопаді 2012 року у [PERSON] стався інсульт, тому після цього її доглядають сусіди. Вона, [PERSON], через день навідує [PERSON] вдома і не бачила, щоб з часу укладання договору довічного утримання її відвідувала [PERSON] та доглядала за нею, надавала необхідну допомогу та купувала ліки або продукти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та знає її близько 10 років, майже щоденно відвідує її, оскільки вона є особою похилого віку та дуже хворіє, допомагає, купляє за її гроші для неї хліб та корм для її кішки. Їй відомо, що [PERSON] не відвідує [PERSON] і не надає будь-якої допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що раніше проживала по сусідству з [PERSON], знає її близько 10 років, взяла її під опіку. [PERSON] казала їй про укладення договору довічного утримання з [PERSON], яка до неї після цього не приходить, не надає їй ніякої допомоги, її життям та здоров»ям не цікавиться, тобто не виконує умови вказаного договору. [PERSON] вона бачила в останнє в їх під»їзді років 5 тому. Вона, [PERSON], буває у [PERSON] вдома 1-2 рази в тиждень, покупає їй продукти, допомагає по господарству, доглядає за нею. Крім неї, [PERSON] допомагають і інші сусіди. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], як набувач за договором довічного утримання від 27.12.2005 року, не виконує свої обов»язки, передбачені цим договором, а тому цей договір підлягає розірванню. Будь-яких доказів в спростування вказаного, а зокрема, про виконання умов договору довічного утримання, відповідачем суду не надано. В зв»язку з тим, що суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про розірвання договору довічного утримання, укладеного 27.12.2005 року між нею та [PERSON], суд вважає необхідним скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по справі в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved