Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на такі обставини. Вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 17.08.2015 року. Від спільного проживання мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею. Спільне сімейне життя сторони припинили в листопаді 2015 року. Вона не працює, доглядає за дитиною і не має можливості отримувати будь-які додаткові доходи. Просить суд стягнути з відповідача 1\\4 частину його заробітку на її утримання до досягнення донькою 3-х років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідача проти позову заперечував, в судовому засіданні пояснив, що не може надавати допомогу позивачці, так як він сплачує позивачу аліменти в розмірі 1\\6 частина від заробітку на утримання [PERSON], а також аліменти у розмірі 1\\4 частина від заробітку на утримання дитини від першого шлюбу, до того ж позивач сама пішла від нього і сама опинилась в таких матеріальних умовах. Просить суд відмовити в позові. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не відомі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 79, 80, 84 СК України підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 зазначеною статті передбачено, що право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі 17.08.2015 (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON],[INFO] (а.с.3). Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою і вона здійснює догляд за нею, що підтверджується рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 27.01.2017 року та довідкою з місця роботи (а.с.31-34,43). Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки Олександри в розмірі 1\\4 частина заробітку, також рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 27.02.2017 року з [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1\\6 частина від заробітку (а.с.31-34). Не дивлячись на те, що відповідач проживає окремо, він зобовязаний надавати допомогу на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку. Оскільки відповідач добровільно не бажає надавати допомогу дружині на утримання , з нього повинні бути стягнуті аліменти. Відповідач працездатний, працює, має щомісячний заробіток в середньому 4848 грн. 90 коп., що підтверджується довідкою (а.с.13) і може надавати матеріальну допомогу дружині. Доводи відповідача про те, що він не повинен утримувати дружину через те, що вона сама пішла від нього, суд не взяв до уваги, так як зазначені відповідачем обставини не спростовують висновку суду, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. З урахуванням розміру аліментів стягнених на утримання [PERSON] в розмірі 1\\6 частина від заробітку, аліментів стягнених на утримання доньки Олександри в розмірі 1\\4 частина від заробітку), розміру заробітної плати на свої потреби, суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу у розмірі 1/8 частини його заробітку, при цьому з урахуванням розміру аліментів на дитину і дружину залишкова частина його заробітної плати перевищує половину його заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial