Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування в особі Глибоцької РДА Чернівецької області звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позові, що на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини надійшло клопотання служби у справах дітей № 01-21/325 вих.2018 від 18.04.2018 року про виконання батьківських обов'язків [PERSON], [INFO] жителькою с. Купка Глибоцького району, Чернівецької області. В 2017 році до служби у справах дітей Глибоцької райдержадміністрації надійшло повідомлення з Купської амбулаторії про сім'ю [PERSON], 1994 р.н., в якій проживають діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Права та обов'язки матері і батька дитини, відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020052454, 00020052465, 00020052425, 00020052442, 00020052435, 00020052408, 00020052432 від 28.04.2018 року матір'ю вищевказаних дітей є громадянка [PERSON], [INFO]. Відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). В повідомленні зазначалося, що діти виховуються у вкрай жахливих умовах, живуть всі в одній кімнаті, не прибрано, суцільний безлад, діти не миті, дитячий одяг не випраний, діти голодні та роздягнуті, часто хворіють простудними захворюваннями. Батьки вчасно до лікаря на огляд не звертаються, на його попередження не реагують. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Діти з вищевказаної сім'ї були взяті на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах наказом № 15 від 21.03.2017 року з причини ухилення батьками від виконання своїх обов'язків з виховання дітей, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає або може вплинути на їхній фізичний розвиток, не створюють умов для отримання ними освіти. Протягом року службою у справах дітей спільно із ЮП Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, Глибоцьким РЦСССДМ та фельдшером Купської амбулаторії неодноразово відвідувалася вищевказана сім'я. Під час обстежень умови проживання дітей в сім'ї завжди були вкрай жахливі - будинок потребує капітального ремонту, навколо будинку сміття та розбите скло, на сімох дітей та двох дорослих два ліжка, столу для підготовки уроків немає, частина вікон розбиті, в будинку не прибрано та брудно, на підлозі лежить брудний одяг та сміття, постільна білизна брудна. Просить суд, позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO] відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Та стягнути аліменти з матері [PERSON], [INFO] на користь малолітніх дітей в твердій грошовій сумі розміром 713 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття. В судовому засіданні представник позивача: Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області Лотоцька Тетяна Михайлівна позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях підтвердила обставини, що викладені в позові і просила суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до довідок № 274 та № 863, виданих Глибоцькою ЦРКЛ [PERSON], [INFO] на обліку у психіатра та нарколога не знаходиться. Згідно з довідкою Купської ЛАЗПСМ № 2 від 25.04.2018 року про стан здоров'я та аналіз участі матері [PERSON] 1994 р.н. у забезпеченні догляду за дітьми, та детального аналізу записів сімейного лікаря та сімейної медичної сестри в амбулаторних картах дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], діти перебувають у вкрай жахливих побутових умовах, санітарно - гігієнічні умови вкрай незадовільні, діти брудні на них брудний одяг, на ліжках, де сплять діти та батьки відсутня білизна, а якщо і є то вона геть брудна. При огляді діти лякливі, йдуть на контакт лише після дозволу матері, нігтики не пострижені, голови дівчаток не зачесані, ураженні педикульозом. Часто хворіють застудними захворюваннями, бронхітами, пневмоніями, скабієзом. Мати вчасно не зверталась за медичною допомогою тим саме ускладнювала перебіг хвороб у дітей, не з'являлась на планові огляди в амбулаторію, а коли працівники амбулаторії навідувались до них додому завжди знаходили зачинені двері. Спостерігається відсутність належного виховання з боку матері з приводу особистої гігієни, спілкування з людьми, духовного та морального розвитку, незаінтересованість у забезпеченні елементарного побуту такого як придбання продуктів харчування, засобів гігієни, вчасного прання речей та прибирання будинку, створення сімейного затишку. Згідно з характеристикою № 137 від 25.04.2018 року виданою Купською сільською радою [PERSON] проживає на території с. Купка Глибоцького району, Чернівецької області без реєстрації. Громадянка [PERSON] мало комунікабельна тимчасово ніде не працює, не вживає спиртних напоїв, має на утриманні семеро малолітніх дітей. Неодноразово слухалась на засіданнях виконавчого комітету сільської ради щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. Діти постійно брудні, недоглянуті. Житловий будинок знаходиться в неналежному санітарному стані, повсюди безлад, білизна брудна, одяг дітей розкиданий по всій хаті, посуд постійно не митий. Не на належному рівні піклується про здоров'я дітей, про їх фізичний, моральний та духовний розвиток. Скарги і заяви до сільської ради від мешканців села на [PERSON] не надходили. Були звернення від працівників лікарської амбулаторії сімейної медицини щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Рішенням виконавчого комітету Купської сільської ради № 07/02 від 26.02.2017 року «Про стан виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON], 1994 р.н. відносно своїх дітей» вирішено надати термін до 28.04.2017 року для покращення стану виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей, створити належні умови для її проживання, розвитку та зобов'язано піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, створити належні умови для розвитку природних здібностей. До 30.04.2017 року придбати продукти харчування, дитячий одяг, посуд. До 28.04.2017 року привести в належний санітарний стан житлове приміщення для проживання дитини, а також попереджено [PERSON] про особисту відповідальність згідно з чинним законодавством за неналежне виконання чи ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно її дітей. Рішенням виконавчого комітету Купської сільської ради № 25/05 від 26.05.2017 року «Про стан виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON], 1994 р.н. відносно своїх дітей» вирішено надати термін до 01.09.2017 року для покращення стану виконання батьківських обов'язків відносно своїх дітей, створити належні умови для їх проживання, розвитку та зобов'язати піклуватися про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, створити належні умови для розвитку природних здібностей. До 01.08.2017 року придбати дрова, продукти харчування, дитячий одяг, посуд. До 01.09.2017 року привести в належний санітарний стан житлове приміщення для проживання дітей, провести медичне обстеження дітей (лікування) до 1.08.2017 року, а також попереджено [PERSON] про особисту відповідальність згідно з чинним законодавством за неналежне виконання чи ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно дітей. Відповідно до клопотання центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 97/01-32 від 18.04.2018 року [PERSON], [INFO], мати-одинока з 7 малолітніми дітьми (зареєстрована в с. Верхні Петрівці Сторожинецького району, Чернівецької області) проживає в с. Купка у будинку співмешканця [PERSON] Будинок непридатний для проживання дітей, потребує капітального ремонту. Зважаючи на вкрай незадовільні умови, гостру нестачу найнеобхідніших речей та продуктів, сільська рада та ГРЦСССДМ клопотали перед УПСЗН про призначення соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, матері-одинокій та по народженню дитини. [PERSON] отримала за 3 місяці (близько 140 тис. гривень, крім волонтерської допомоги). Але налагодити належні умови для дітей так і не зуміла. Послуги ГРЦСССДМ та вся соціальна робота наражаються на повне не сприйняття і небажання матір'ю змінювати умови. Діти проживають у антисанітарних умовах, відсутні засоби гігієни для дітей, продукти та одяг. Відсутні меблі для дітей, всі діти, мати і співмешканець проживають в одній кімнаті, інша завалена ганчір'ям, сміттям. [PERSON] не вміє і не хоче організувати належні умови для дітей через відсутність навичок ведення господарства, бюджету, житла, освіти та професійної підготовки. [PERSON] не мала позитивного прикладу, так як вона сирота. Центром неодноразово направлялись клопотання до Сторожинецького РЦСССДМ та Глибоцького УПСЗН, про припинення виплат [PERSON] через нецільове їх використання. Також направлено клопотання начальнику Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВПГУНП [PERSON] про притягнення матері до відповідальності. Мати часто залишає дітей самих, що створює загрозу їх здоров'ю та життю. Згідно з довідкою про склад сім'ї № 749 від 24.04.2018 року, виданою Купською сільською радою, [PERSON] проживає без реєстрації на території с. Купка Глибоцького району, Чернівецької області з дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та співмешканцем [PERSON], 1989 р.н. Відповідно до характеристики № 43/6.4 від 24.04.2018 року Купського навчально-виховного комплексу малолітня [PERSON] [INFO], навчається в 3 класі, навчальний матеріал засвоїла на початковому рівні. Навчається погано, потребує постійного контролю та перевірки зі сторони вчителів і батьків. [PERSON] не виявляє зацікавленості до навчання. Вона повільно запам'ятовує навчальний матеріал, має короткотривалу пам'ять, наочно-образне мислення, що не відповідає її віковим особливостям. Учениця не проявила здібності до вивчення певних предметів у 1-2 класах. Домашні завдання регулярно не виконує, до уроків приходить не підготовлена. [PERSON] не любить читати, але з цікавістю слухає додатковий матеріал, що готують діти і вчитель. Діалогічна мова розвинена слабо. Не вміє виконувати арифметичні завдання на додавання і віднімання. Любить розфарбовувати, розглядати книжки, ліпити з пластиліну, робити аплікації. Труднощі в навчанні пов'язані з недостатньо розвинутим вольовим контролем. До виконання громадських доручень ставиться відповідально, доброзичлива, поважає старших. Має декілька друзів і підтримує дружні стосунки, але у контакт вступає з трудом, спостерігається замкнутість, пасивність. У конфліктній ситуації намагається самоусунутися, відійти у сторону. За характером учениця емоційна. Правила поведінки на уроці не ігнорує, не має зауважень. До вчителів ставиться довірливо, відкривається та спілкується відверто. Батьки не приділяють належної уваги вихованню доньки, не підтримують її, не допомагають у навчанні. Пропусків навчальних занять з неповажних причин дуже багато. З 127 робочих днів - 43 дні не відвідувала школу. [PERSON] зовні буває охайною, але часто її верхній одяг не відповідає сезону і погоді на вулиці. [PERSON], [INFO] згідно характеристики № 41/6.4 від 24.04.2018 року Купського навчально-виховного комплексу вступила до школи 1 вересня 2017 року. До цього не відвідувала дитячий садочок. У дівчинки низький рівень розвитку загального інтелекту. В даний час їй важко працювати на одному рівні з усім класом. Мова недостатньо розвинена: страждає словниковий запас, не може дати розгорнуту відповідь на поставлене запитання, учениця відчуває труднощі у навчанні, порушена каліграфія. Недостатньо повний обсяг знань і уявлень про навколишній світ. В порівнянні з братом [PERSON] вміє написати букви та цифри, але запам'ятовує не всі, любить малювати, ліпити з пластиліну. Малолітня повільна, переважний тип настрою - спокійна, дружелюбна, з однокласниками має хороші стосунки. Батьки не приділяють належної уваги вихованню доньки, не підтримують її та не допомагають у навчанні. Пропусків навчальних занять з неповажних причин дуже багато. З 127 робочих днів 42 дні не відвідувала школу. [PERSON] буває охайною, але часто її верхній одяг не відповідає сезону і погоді на вулиці. Відповідно до характеристики № 42/6.4 від 24.04.2018 року Купського навчально-виховного комплексу [PERSON], [INFO], вступив до школи 1 вересня 2017 року. До цього не відвідував дитячий садочок. У хлопчика низький рівень розвитку загального інтелекту. В даний час йому важко працювати на одному рівні з усім класом. Мова недостатньо розвинена: страждає словниковий запас, не може дати розгорнуту відповідь на поставлене запитання. Багато часу не відвідував школу. В даний момент відчуває труднощі в навчанні, у хлопчика сильно порушена каліграфія не вміє написати букви, не запам'ятовує їх. Відчуває труднощі в послідовності днів тижня, пори року, недостатньо повний обсяг знань і уявлень про навколишній світ. Малюнки і вироби не подобається виконувати. Петро повільний, переважний тип настрою - спокійний, дружелюбний, з однокласниками має хороші стосунки. Батьки не приділяють належної уваги вихованню сина, не підтримують його не допомагають у навчанні. Пропусків навчальних занять з неповажних причин з 127 робочих - 42 дня не відвідував школу. Петро зовні буває охайним, але часто його верхній одяг не відповідає сезону і погоді на вулиці. За довідкою Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції перевіркою було встановлено, що гр. [PERSON], [INFO], мешканка с. Купка Глибоцького району притягувалася до адміністративної відповідальності за статтею 184 ч.1 КупАП від 04.12.2017 р., ст.184 ч.2 КупАП від 30.01.2018р.та за статтею 173 КупАП від 28.03.2018 року. Працівниками служби у справах дітей Глибоцької РДА неодноразово здійснювалось обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, акти від 21.03.2017 року, 23.11.2017 року, 30.01.2018 року, 17.04.2018 року, матір'ю не дотримувався порядок, постільна білизна брудна, продукти харчування незначні, дітей належним чином не доглядає, діти часто пропускають навчання в школі, через недогляд діти часто хворіють. Сільською радою висловлено думку про необхідність вжиття відповідних заходів в інтересах дітей. 04.12.2017 року службою у справах дітей проведено бесіду з [PERSON], про ознайомлення з законодавством України (Конституцією України, Сімейним кодексом України, кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінальним кодексом України), щодо утримання, виховання та навчання дітей про що складено протокол бесіди. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...., і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід'ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст. 19 Конвенції про права дитини). За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. При цьому відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв'язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійсненні цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово зауважував, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (Хант проти України, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життю, здоров'ю. Підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки, незалежно від суб'єктивних причин такого положення, вини батьків. Враховуючи встановлені у цій справі фактичні обставини, зміст рішень спеціальних органів, поведінку відповідача при здійсненні виховання дітей, суд уважає, що у цій справі доведено винну поведінку [PERSON], що стосується невиконання батьківських обов'язків, а саме незабезпечення умов для здоров'я, необхідного харчування для дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, незабезпечення умов проживання для дітей, відсутність спілкування з дітьми, які знаходяться під вихованням держави в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Водночас, беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, зважаючи на винну поведінку відповідачів, характер такої поведінки, те, що відповідачка не допускала щодо своїх неповнолітніх дітей якихось насильницьких проявів, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав, попередивши її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Окрім цього, суд вважає, що така міра виховного характеру як відібрання малолітніх дітей у відповідача без позбавлення її батьківських прав буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідачки до виховання та утримання малолітніх дітей, яке на сьогодні у неї відсутнє. Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). З урахуванням зазначених норм, відповідачі зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від факту її відібрання (тимчасового поміщення до державного закладу) та сплачувати визначені судом аліменти. На підставі ст.18, чч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.51 Конституції України, ст.ст.150, 155, 164, 170, 180-184, 191 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 України, Суд, -

Outcome: partial