overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.. Южна, 4, с.Вигода, Біляївського району Одеської області, після смерті [PERSON], померлого 25 липня 2014 року. Позивачка до суду не зявилася, але представник позивачки написав заяву в якій на позові наполягає і просить суд розглянути справу у його відсутність. але написала заяву в якій на позові наполягає і просить суд справу розглянути у її відсутність. Відповідач до суду не зявився, але написав заяву в якій позов визнає і просить суд розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом 25 липня 2014 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 липня 2014 року. Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: вул. Южна, 4, с. Вигода, Біляївського району, Одеської області. На спадщину позивачка виявляєся спадкоємцем за заповітом, посвідченим 27 жовтня 2009 року в Вигодянської сільської раді. Позивачка звернулася до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в звязку з тим, що відсутня державна реєстрація прав власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно абзацу 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Те, що зазначений житловий будинок дійсно належав [PERSON] на праві власності, підтверджується свідоцтвом про право власності № 257 на житловий будинок від 18 листопада 2009 року, яке було видано на підставі рішення виконавчого комітету Вигодянської сільської ради, Біляївського району, Одеської області № 289 від 18.12.2009 року. Таким чином відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину не може бути перешкодою у набутті позивачкою права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Тому суд вважає, що позов законний, обгрунтований, підтверджується матеріалами справи, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Відповідач Граденицька сільська рада до суду не з'явився, але написав заяву в якій позов визнає і просить суд розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] позов визнає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 22 січня 1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб було зареєстровано Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, про що було видане відповідне свідоцтво серії [NUMBER]. 26 листопада 2010 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишився один спадкоємець першої черги - їхній син [PERSON], який до теперішнього часу не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Перебуваючи у шлюбі з [PERSON] вони придбали житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Будинок було придбано за договором купівлі-продажу від 10 липня 1986 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Граденицької сільської ради Біляївського району, реєстровий № 50. Даний договір було зареєстровано в погосподарській книзі виконкому Граденицької сільської ради під № 1/1530. На сьогоднішній день позивачка фактично позбавлена права приймати спадщину після колишнього чоловіка, так як на момент його смерті шлюб між ними було розірвано. Син, як спадкоємець першої черги, відкрито заявляє свої права на житловий будинок, та погрожує їй виселити з будинку після прийняття спадщини. Але суд вважає, що оскільки будинок позивачка з колишнім чоловіком придбали за час перебування у шлюбі, то цей будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і позивачка має право на визнання частки в цьому спільно набутому майні. Відповідно до положень Цивільного кодексу України (ст. ст. 368 та 370) все майно, набуте подружжям під час шлюбу, перебуває в спільній сумісній власності та долі кожного з подружжя є рівними. Ці самі положення містяться і в нормах Сімейного кодексу України, зокрема в ст. ст. 60 та 70 кодексу. Виходячи із положень чинного цивільного і сімейного законодавства, суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на ? частку майна спільно набутого за час подружнього проживання із спадкодавцем. Таким чином, суд вважає, що позов законний, обгрунтований, підтверджується матеріалами справи, і підлягає задовільненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд стягнути з [PERSON] [INFO], який мешкає [ADDRESS] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі ? частин з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючі з 25.12.2014 року, до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO], а потім по 1/3 частині до досягнення [PERSON] повноліття тобто до [INFO], а потім по ? частині до досягненням [PERSON] повноліття тобто до [INFO]. Позивачка до суду не з'явилася, але написала заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутність на позові наполягає. Відповідач до суду не з'явився, але написав заяву в якій позов визнає і просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1993 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання і виховання дітей які живуть з матір'ю і знаходяться на її утримані. Згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При таких обставинах, суд вважає що заява позивачки законна, обґрунтована, відповідає вимогам ст. 180, 181 ч 3, 183 ч 1, 191 ч 1 Сімейного кодексу України, підтверджується матеріалами справи, тому підлягає задовільненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 32000 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на правову допомогу адвоката у кримінальній справі в розмірі 4000 гривень. Відповідач позов не визнає. Заслухавши пояснення сторін. вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судом вироком Біляївського районного суду від 28.11.2012 року відповідач був засуджений за ст.. 118 КК України. Цим вироком суд частково задовільнив цивільний позов і стягнув з відповідача на користь позивача 32000 гривень моральної шкоди. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду цей вирок було скасовано і справу направлено на новий розгляд. 28.11.2014 року Біляївський районний суд виніс вирок по цій справі, визнав [PERSON] винним і призначив йому покарання за ст.. 118 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки. Цивільний позов при цьому не був предметом розгляду так як позивачка не звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, так як вважала, що достатньо було того позову який був в першій кримінальній справі. Суд вважає, що позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами кримінальної справи, яка підтверджує моральні страждання потерпілої, а також суд вважає задоволення моральної шкоди справедливим рішенням. Крім того суд критично ставиться до заперечень відповідача які ґрунтуються на тому, що син позивачки характеризувався не задовільно, поводив себе аморально, займався крадіжками, а тому позивачка не могла нести моральних страждань. Що стосується позову в частині стягнення 4000 тисяч гривень за надання юридичної допомоги адвокатом у кримінальній справі, суд вважає, що він не підлягає задоволенню так як позивачка не надала суду доказів які б підтверджували ці витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вимогою про стягнення з [PERSON] на свою користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони надали заяву, в якій просили суд слухати справу без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження у [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народилась дитина [PERSON] Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, будь - якої допомоги не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні матері. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище ) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що з відповідачем позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі. 09.11.2015р. шлюб між сторонами розірвано. В період перебування в шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний момент дитина проживає разом з позивачкою, однак у сторін виник спір щодо місця проживання дитини, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Поліщук О. в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, сторони у справі приходяться батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Сторони перебували в шлюбі з 12.10.2011р. по 09.11.2015р., що підтверджується копією рішення Приморського районного суду міста Одеси №522/19277/15-ц від 09.11.2015р. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає на даний момент разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , навчається в загальноосвітній школі І ступеня №330 «РУСАНІВКА» м. Києва. Згідно наданого представником третьої особи висновку, відповідач в закладі ніколи не бачили, шкільним життям дитини ніколи не цікавився, участь у класних та загальношкільних зборах не брав, а тому Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація вважає за можливе визначити місце проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи висновок третьої особи про доцільність визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, суд вважає, що місце проживання [PERSON] слід визначити разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,4грн. На підставі ст.ст.160,161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що з відповідачем позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі. 11.10.2016р. шлюб між сторонами розірвано. В період перебування в шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний момент дитина проживає разом з позивачкою, однак у сторін виник спір щодо місця проживання дитини, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Представник [PERSON] - адвокат Ленець О.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи С .А.Кондратюк в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, сторони у справі приходяться батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Сторони перебували в шлюбі з 18.09.2010р. по 11.10.2016р., що підтверджується копією рішення Суворовського районного суду міста Одеси №522/12654/16-ц від 11.10.2016р. Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає на даний момент разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та є вихованкою Одеського ДНЗ №299. Згідно наданого представником третьої особи висновку, на засіданні комісії сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] , а тому орган опіки та піклування надав аналогічний висновок. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи висновок третьої особи про доцільність визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, суд вважає, що місце проживання [PERSON] слід визначити разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,4грн. На підставі ст.ст.160,161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що з відповідачем позивачка перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період перебування в шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На даний момент дитина проживає разом з позивачкою, однак у сторін виник спір щодо місця проживання дитини, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання сторони подали заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала. Представник третьої особи Р.О.Горячев в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, надав суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, сторони у справі приходяться батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає на даний момент разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданого представником третьої особи висновку, на засіданні комісії сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю [PERSON] , а тому орган опіки та піклування надав аналогічний висновок. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи висновок третьої особи про доцільність визначення місця проживання дитини разом з позивачкою, суд вважає, що місце проживання [PERSON] слід визначити разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі 768,4грн. На підставі ст.ст.160,161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 09.08.2014 р. померла [PERSON]. За життя вона склала заповіт, яким заповіла ? частини житлової квартири № 19 в житловому будинку № 34 по вул. Перемоги в м. Камянка-Бузька, на яку вона просить визнати право власності. Позивач в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання подала заяву в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує. Представник виконавчого комітету Кам»янка-Бузької міської ради в судове засідання не зявився, причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що 09 серпня 2014 року, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про свідоцтво про смерть серії 1-СГ № 360576 від 13.08.2014 р. За життя вона проживала в м. Кам»янка-Бузька по вул. Перемоги, 34/19 Кам»янка-Бузького району Львівської області. Як вбачається з матеріалів справи 04.04.2014 р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла ? частину в квартирі №19 в житловому будинку № 34 по вул. Перемоги в м. Кам»янка-Бузька Львівської області, [PERSON] А тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначає, що її чоловік [PERSON] помер 05.08.1998 р. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме ? частина житлової квартири за адресою м. Кам»янка-Бузька, вул. Незалежності 69/5 Кам»янка-Бузького району Львівської області, на яке позивачка просить визнати право власності. Позивачка в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виконавчий комітет Кам»янка-Бузької міської ради в судове засідання подала заяву в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що 05 серпня 1998 року, помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 099823 від 06.08.1998 р. За життя він був власником ? частини житлової квартири, яка знаходиться за адресою м. Камянка-Бузька, вул. Незалежності 69/5, Львівської області, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого приватизаційним відділом житлового фонду Кам»янка-Бузької міської ради 14 грудня 1993 року за реєстровим номером № 1538. За життя [PERSON] заповіт не складав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] своїми заявами від 13.02.2016 та 17.02.2016 р. відмовилися від належної їм частки спадкового майна. А тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved