Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач МТСБУ звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.04.2017 року приблизно о 19 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mazda 6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на 247 км - 700 автодороги М04 «Знам`янка - Луганськ - Ізварине», порушуючи п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру перестроювання ліворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає. Відомості ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП транспортний засіб «Mazda 6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також відомостей, що відповідач підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У свою чергу цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - АТ « СГ «ТАС». З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , як учасник ДТП та уповноважена особа власника автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 20.04.2017 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 11.05.2017 року. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 4679 від 23.05.2017 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля - 14 312 грн. 10 коп., коефіцієнт фізичного зносу - 0,7 грн., вартість відновлювального ремонту - 12 836 грн. 06 коп. без ПДВ, сума матеріальної шкоди - 11 240 грн. 67 коп. без ПДВ. У зв`язку із чим, МТСБУ перерахувало уповноваженій особі власника пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відшкодування у розмірі 12 640 грн. 67 коп. Крім того, потерпілий [PERSON] надав позивачу документи, які підтверджують евакуацію пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , з місця ДТП на суму 1 100 грн., у зв`язку із чим, МТСБУ перерахувало уповноваженій особі власника пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , відшкодування у розмірі 1 100 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 13 740 грн. 67 коп., які відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, що порушує його законні права та інтереси. Враховуючи наведене, а також те, що на цей час, відповідно до тверджень позивача, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, позивач змушений звернутись до суду із цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 13 740 грн. 67 коп. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року прийнято до провадження справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать конверти, що повернулися до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», «при доставці не було вдома» (а. с. 69, 70, 76), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 24 травня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи з можливістю ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 08 квітня 2017 року о 19 годині 15 хвилин [PERSON] на автодорозі М-04 247 км-700 м Знамянка - Ізварино керував автомобілем «Mazda 6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру перестрювання ліворуч не переконався в тому, що цей маневр буде безпечним, внаслідок чого вчинив зіткненні із автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а. с. 11). Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року набрала законної сили 30 травня 2017 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування цього позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв`язку між винними діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди. Вказаними протиправними діями відповідача потерпілій особі було завдано матеріальної шкоди. Судом також встановлено, що відомості ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП транспортний засіб «Mazda 6», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також відомостей, що [PERSON] підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - АТ «СГ «ТАС», що підтверджується полісом № АЕ /8698134 (а. с. 20). З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), [PERSON] , як уповноважена особа власника автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а. с. 19), довіреністю від 01.06.2006 року посвідченою приватним нотаріусом ДМНО Румянцевою Л.І., яка зареєстрована в реєстрі за № 864 (а. с. 17), а також довіреністю від 05.05.2017 року посвідченою приватним нотаріусом ДМНО Меньшиковою К.О., яка зареєстрована в реєстрі за № 954 (а. с. 18) звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 20.04.2017 року (а. с. 13) та заявою про виплату страхового відшкодування від 11.05.2017 року (а. с. 14). Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 4679 від 23.05.2017 року ринкова вартість досліджуваного автомобіля - 14 312 грн. 10 коп., коефіцієнт фізичного зносу - 0,7 грн., вартість відновлювального ремонту - 12 836 грн. 06 коп. без ПДВ, сума матеріальної шкоди - 11 240 грн. 67 коп. без ПДВ (а. с. 21-24). 15 вересня 2017 року МТСБУ, на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 12.09.2017 року (а. с. 33), було прийнято Наказ № 8321 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату суми у розмірі 12 640 грн. 67 коп. (а. с. 34), яку перераховано уповноваженій особі власника [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 1259657 від 15.09.2017 року (а. с. 35). Крім того, на підставі наданих потерпілим [PERSON] документів, які підтверджують евакуацію пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 18 грудня 2017 року МТСБУ, на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 1 від 14.12.2017 року (а. с. 39), було прийнято Наказ № 11777 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату суми у розмірі 1 100 грн. 00 коп. (а. с. 40), яку перераховано уповноваженій особі власника [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 1262824 від 19.12.2017 року (а. с. 41). Таким чином, загальні фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 13 740 грн. 67 коп. МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. Позивач намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача, а саме: листом з вимогою про сплату боргу від 15.09.2017 року за № 3.1-05/22466 про необхідність відшкодування витрат МТСБУ в сумі 12 640 грн. 67 коп. (а. с. 42), однак попередження з вимогою залишилось без реагування, в добровільному порядку витрати не компенсовані МТСБУ; листом з вимогою про сплату боргу від 19.12.2017 року за № 3.1-05/33076 про необхідність відшкодування витрат МТСБУ в сумі 13 740 грн. 67 коп. (а. с. 43), однак попередження з вимогою також залишилось без реагування, в добровільному порядку витрати не компенсовані МТСБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як було встановлено судом, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди є відповідач по справі - [PERSON] . Відтак, в силу вказаних норм закону, на таку особу покладається обов`язок відшкодувати завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Разом із цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно із п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Оскільки відповідач є винною особою у вчиненні вказаного ДТП, і на момент вчинення якої не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу відповідних документально підтверджених витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування у розмірі 13 740 грн. 67 коп. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а понесені МТСБ витрати пов`язані із виплатою страхового відшкодування у розмірі 13 740 грн. 67 коп., підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду (а. с. 3).

Outcome: approved