Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Експрес - Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 57062/30/к3, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. на термін до 29 липня 2015 року та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Вказує на те, що відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 14 листопада 2016 року розмір заборгованості складає 31 174,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9166,71 грн., суми донарахованих відсотків 150,77 грн., суми прострочених відсотків по кредиту 6 565,97 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 6 737,70 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 2 728,30 грн., сума штрафу 2000 грн., індексація боргу 3 824,89 грн. А тому просить суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте від неї до суду надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки грошове зобов'язання виконано боржником не було, то мало місце порушення вимог ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. Стаття 612 ЦК України вказує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Судом встановлено, що 30 липня 2013 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 57062/30/к3, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн. на термін до 29 липня 2015 року та сплати відсотків 28 % річних за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором станом № 57062/30/к3 станом на 14 листопада 2016 року розмір заборгованості складає 31 174,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9166,71 грн., суми донарахованих відсотків 150,77 грн., суми прострочених відсотків по кредиту 6 565,97 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 6 737,70 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 2 728,30 грн., сума штрафу 2000 грн., індексація боргу 3 824,89 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до ст. ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Правова природа пені є такою, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Аналіз норм ст. 549 та ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою. Вказане зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові по справі № 6-116цс13 від 06.11.2013 року, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови в стягненні пені за період з 25 березня 2015 року до 30 січня 2015 року, оскільки позивач до суду звернувся із позовом 31 грудня 2016 року. А тому, суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір пені за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року в розмірі 4 120,23, в тому числі пені по кредиту 2 624,34 грн., пені по відсотках 1 495,89 грн., застосувавши спеціальну позовну давність. Вимог про стягнення пені з 15 листопада 2016 року до 31 грудня 2016 року позивачем не заявлялося. Враховуючи вище наведе, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 25 828, 57 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 9166,71 грн., суми донарахованих відсотків 150,77 грн., суми прострочених відсотків по кредиту 6 565,97 грн., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 2 624,34 грн., сума пені за несвоєчасне повернення відсотків 1 495,89 грн., сума штрафу 2000 грн., індексація боргу 3 824,89 грн. У відповідності до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На пiдставi викладеного, ст.ст. 509, 524-526, 530, 532, 533, 536, 546, 612, 1050, ЦК України,

Outcome: partial