Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що рішенням Буринського районного суду від 12.04.2007 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання його неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим на сьогоднішній час, відповідно до вимог закону, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а витрати на дитину значно збільшилися через постійне зростання цін. Просила змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнувши їх з відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідач сплачує аліменти не регулярно і коштів не вистачає. Донька підросла, потребує додаткових грошових коштів на своє утримання, навчання та виховання, а тому просила позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги позивачки підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, просила замінити відповідача [PERSON] на [PERSON] , так як він змінив прізвище, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та пояснив, що має борг по аліментам перед позивачкою. Однак немає фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі позивачкою, оскільки він офіційно ніде не працює. Підробляє по найму, заробітну плату отримує не систематично. Не заперечував про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.07.2005 року, в шлюбі у них народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, батьком якої є відповідач, що вбачається з показів сторін, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження дитини (а.с.6, 8). Рішенням Буринського районного суду від 12.04.2007 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] . На виконання вказаного рішення Буринським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, який знаходиться на виконанні в Буринському РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області (а.с.7). З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені вбачається, що відповідач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст.181 цього ж Кодексу способи виконання обов`язку утримання дитини визначаються домовленістю між ними. \~ \~ За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у часті від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Спосіб стягнення\~аліментів,\~визначений\~рішенням\~суду,\~змінюється\~за\~рішенням суду\~за\~позовом\~одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в пунктах 17 та 23 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з моменту стягнення аліментів з [PERSON] на утримання його неповнолітньої дитини минув тривалий час. Донька підросла, навчається в школі і потребує значно більших витрат на своє утримання та створення належних умов, достатніх для її нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому позивачка не працює, отримує аліменти від відповідача, не спроможна в повній мірі забезпечити потреби доньки, оскільки аліменти, які сплачує відповідач на утримання останньої, не відповідають вимогам ч.2 ст. 182 СК України та є недостатніми для належного виховання та утримання дитини. Суд враховує,\~що розмір прожиткового мінімуму на дитини\~віком\~від 6 до 18 років з 01.07.2018 року становив 1944 грн., 50 відсотків від яких на одну дитину становить 972 грн., що значно більше від того, скільки сплачує відповідач. Стягнення аліментів у розмірі визначному позивачкою не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, що потягне не можливість належними чином виконувати свій обов`язок по утриманню дитини. Надавши оцінку вищенаведеному в їх сукупності та відповідності нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання його неповнолітньої дитини та сплачуються позивачці, підлягає зміні в частині їх збільшення до 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Приймаючи таке рішення суд, з врахуванням витрат по утриманню дитини, які несе і позивачка, вважає, що саме вказаний розмір стягнення з відповідача аліментів буде належним чином забезпечувати право дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивачка була звільнена в силу Закону при поданні позову. Таким чином,

Outcome: approved