Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач Київська обласна спілка споживчих товариств звернулась з позовом до Березанської міської ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON], [PERSON] , виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги обгрунтовує тим, що є власником нежитлового приміщення магазину, який розташований по [ADDRESS] площею 193,4 кв. м., право власності на яке виникло на підставі рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області № 113 від 04.09.2002 року та свідоцтва про право власності № 287 від 02.10.2002 року. Стосовно даного нежилого приміщення судами розглядалось багато спорів. І рішенням Апеляційного суду Київської області від 18.04.2011 року у справі № 22ц-320411 за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON] було визнано недійсним рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області № 197 від 21.12.2007 року. З цих підстав вважає, що свідоцтво на право власності, видане Березанському споживчому товариству підлягає до скасування. Також позивачу стало відомо, що влітку 2008 року магазин по [ADDRESS] відповідачем Березанським споживчим товариством продано [PERSON] по договору купівлі -продажу від 25.07.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1847. В подальшому, під час розгляду судового спору по справі № 35611813-ц щодо спірного нежилого приміщення магазину [PERSON] продала даний магазин [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 24.03.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 304. Вважає дані договори купівлі-продажу недійсними, так як позивач Київська обласна спілка споживчих товариств не надавала згоди Березанській міській раді на оформлення за Березанським споживчим товариством права власності і відповідно купівлі-продажу нежитлого приміщення магазину. Вважає, що дане майно вибуло з володіння позивача поза його волею. В заявленому позові просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS], визнати договори купівлі-продажу вказаного нежитлового приміщення магазину недійсними та витребувати нежитлове приміщення вказаного магазину по [ADDRESS] з чужого незаконного володіння [PERSON] шляхом його виселення. В судовому засіданні представник позивача Мальчик Т.Ю. підтримав заявлений позов та пояснив суду, що Київська обласна спілка споживчих товариств є власником нежитлого приміщення магазину по [ADDRESS], право власності на яке виникло на підставі рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області № 113 від 04.09.2002 року та свідоцтва про право власності № 287 від 02.10.2002 року. Стосовно даного магазину в судах знаходилось багато справ і останнім рішенням Апеляційного суду Київської області від 18.04.2011 року у справі за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON] було визнано недійсним рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області № 197 від 21.12.2007 року. Вважає, що позивач також набув право власності на даний магазин на підставі рішення господарського суду від 23.12.2003 року та постанови Апеляційного суду від 17.04.2006 року. Вважає, що свідоцтво на право власності, видане Березанському споживчому товариству підлягає до скасування. Влітку 2008 року магазин по [ADDRESS] відповідачем Березанським споживчим товариством продано [PERSON] по договору купівлі -продажу від 25.07.2008 року. В подальшому, під час розгляду чергового судового спору щодо спірного нежилого приміщення магазину [PERSON] продала даний магазин [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 24.03.2012 року. Вважає дані договори купівлі-продажу недійсними, так як позивач Київська обласна спілка споживчих товариств не надавала згоди Березанській міській раді на оформлення за Березанським споживчим товариством права власності і відповідно купівлі-продажу нежитлого приміщення магазину. Вважає, що дане майно вибуло з володіння позивача поза його волею, хоча свідоцтво про право власності на приміщення спірного магазину не видавалось. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнала та пояснила суду, що за позивачем Київською спілкою споживчих товариств ніколи не було зареєстровано право власності на спірний об»єкт нежитлове приміщення магазину по [ADDRESS] і свідоцтво на право власності позивачу на даний об»єкт не видавалось. Власником спірного приміщення магазину було і є Бережанське споживче товариство, а Київоблспоживспілці майно передавалось у тимчасове користування, в тому числі і приміщення даного магазину. Свідоцтво на право власності на магазин по [ADDRESS] було видано Березанському споживчому товариству, яке як власник майна мало право розпорядитись ним. Приміщення даного магазину було продано. Не вбачає підстав для визнання свідоцтва на право власності на даний об»єкт недійсним і підстав для визнання договорів купівлі-продажу недійсними. В заявленому позові ніяким чином права позивача не порушені. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнав та пояснив суду, що підстав для задоволення позову не вбачає, так як позивач не мав права власності на спірний об»єкт - приміщення магазину по [ADDRESS] і його ніяким чином не порушено. Позивач не отримував і не має жодного з правовстановлюючих документів на приміщення спірного магазину ні рішення суду, ні свідоцтва про право власності. [PERSON] та [PERSON] на законних підставах набули право власності на магазин по [ADDRESS], на час укладення оспорюваних договорів ніяких обмежень у розпорядженні даним майном не було. В заявленому позові просить відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнала, пояснила суду, що спір відносно нежитлого приміщення магазину по [ADDRESS] триває в судах різних інстанцій з 2002 року. Дане приміщення відповідно до свідоцтва про право власності належало Березанському споживчому товариству, позивачу на праві власності воно ніколи не належало. В заявленому позові просить відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав заявлений позов та пояснив суду, що позивач ніколи у власності не мав спірне приміщення магазину по [ADDRESS]. Вважає, що відсутні підстави для визнання свідоцтва про право власності на приміщення даного магазину недійсним та для визнання договорів купівлі-продажу не дійсними, так як дані право чини вчинені без будь-яких порушень, дотримана процедура і порядок їх укладення. Заявлений позов вважає безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов необґрунтованим, безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 06.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 04.07.2012 року, встановлено, що Березанське споживче товариство в 1996 році отримало державний акт на право постійного користування землею для ведення торгівельно-підприємницької діяльності відповідно до рішення Березанської міської ради від 25.04.1996 року, в тому числі і під спірний магазин по [ADDRESS]. Згідно акту прийому -передачі основних засобів Березанського споживчого товариства Баришівської райспоживспілки правлінню Київської облспоживспілки 16.04.1999 року було передано у тимчасове користування кооперативну власність, в тому числі спірну нежитлову будівлю. Рішенням зборів уповноважених пайовиків Березанського споживчого товариства від 10.10.2002 року вирішено відновити роботу Березанського споживчого товариства, повернути його майно з тимчасового користування Київської обласної спілки споживчих товариств. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.02.2008 року нежитлова будівля по [ADDRESS] належить Березанському споживчому товариству. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, вказаними рішеннями судів встановлено належність нежитлової будівлі по [ADDRESS] Березанському споживчому товариству. Відповідно до ч. 1 ст. 215. ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 04.09.2002 року виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області № 113 прийнято рішення про видачу Київській обласній спілці споживчих товариств, по пред»явленню необхідних документів, свідоцтва про право власності на основні засоби ( нерухоме майно), які розташовані в м. Березані та доручено Переяслав-Хмельницькому БТІ провести правову реєстрацію об»єктів нерухомого майна згідно даного рішення. Рішенням Березанської міської ради Київської області № 165-11-ХХIV від 23.04.2003 року скасовано рішення виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області № 113 від 04.09.2002 року «Про видачу свідоцтва про право власності на цез безалкогольних напоїв та магазин «Хліб» та інші основні засоби», серед яких зазначено і магазин [INFO] по [ADDRESS]. Цим же рішенням визнано недійсними свідоцтва про право власності, видані Київській спілці споживчих товариств на ряд об»єктів, серед яких значиться магазин [INFO] по [ADDRESS]. Рішенням Господарського суду Київської області від 23.12.2003 року у справі № 3574-03 за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської ради за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Березанського споживчого товариства про визнання недійсним рішення Березанської міської ради Київської області визнано недійсним рішення № 165-11-ХХIV від 23.04.2003 року, яким скасовано рішення виконавчого комітету Березанської міської ради № 113 від 04.09.2002 року та визнано недійсними свідоцтва на право власності, видані Київській облспоживспілці на об»єкти нерухомого майна, розташовані в м. Березань Київської області. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2004 року у справі № 3574-03 за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської ради за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Березанського споживчого товариства про визнання недійсним рішення Березанської міської ради Київської області визнано недійсним рішення № 165-11-ХХIV від 23.04.2003 року рішення господарського суду Київської області від 23.12.2003 року залишено без змін. Отже, рішення № 113 від 04.09.2002 року виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області залишилось в силі. Але Київською обласною спілкою споживчих товариств не було надано Березанській міській раді на виконання вказаного рішення необхідні документи на основні засоби ( нерухоме майно), які розташовані і м. Березані. Відповідно і не було видано Київоблспоживспілці свідоцтво про право власності на основні засоби ( нерухоме майно), які розташовані і м. Березані та не було проведено правову реєстрацію об»єктів нерухомого майна згідно даного рішення. Крім того, в зазначеному рішенні № 113 не зазначено конкретно про видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення магазину по [ADDRESS]. Отже, згідно даного рішення позивач Київська спілка споживчих товариств не стала власником спірного нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS]. Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.04.2006 року у справі № 2238-05 апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств задоволено, скасовано постанову Господарського суду Київської області від 17.01.2006 року, прийнято нову постанову, визнано нечинним рішення виконавчого комітету Березанської міської ради від 20.01.2003 року № 17 у тій частині, відповідно до якої Березанському споживчому товариству оформлено право власності та видано свідоцтво про право власності від 20.11.2003 року на магазин по [ADDRESS]. Але даним рішенням не скасовувалось ніяке свідоцтво про право власності Березанського споживчого товариства на спірну нежитлову будівлю. Відповідно до рішення № 197 від 21.12.2007 року виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області прийнято рішення про видачу свідоцтва про право власності Березанському споживчому товариству на нерухоме майно (магазин), розташований по [ADDRESS]. Березанське споживче товариство отримало свідоцтво від 10.02.2008 року про право власності на нежитлову будівлю, магазин, площею 193,4 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] та зареєструвало право власності у Переяслав-Хмельницькому БТІ . Згідно рішення виконавчого комітету Березанської міської ради № 200 від 21.12.2007року на підставі вищевказаної постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.04.2006 року, вирішено скасувати свідоцтво про право власності, видане Березанському споживчому товариству 20.11.2003р. на магазин [INFO] загальною площею 193,40 м.кв., який знаходиться по [ADDRESS]. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 23.11.2011 року відмовлено у задоволенні позову Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської Ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON] про визнання рішення № 197 частково недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18.04.2011 року апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 23.02.2011 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким частково задоволені позовні вимоги, визнано недійсним рішення № 197 від 21.12.2007 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено. При розгляді вищезазначених справах та винесенні по них рішень не розглядалось питання про визнання недійсним свідоцтва про право власності, серії САА № 571298, видане виконавчим комітетом Березанської міської ради 10.02.2008 року Березанському споживчому товариству і відповідне рішення не приймалось. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 06.04.2012 року відмовлено в задоволенні позову Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON] про визнання оспорюваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.02.2008 року недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. І ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 04.07.2012 року рішення Березанського міського суду Київської області від 06.04.2012 року залишено без змін. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 19.06.2013 року позовні вимоги Київської спілки споживчих товариств задоволено, визнано недійсним свідоцтво про право власності серії САА № 571298 на нерухоме майно, магазин, розташований по [ADDRESS], видане на підставі рішення № 197 від 21.12.2007 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення по [ADDRESS], укладений між Березанським споживчим товариством та [PERSON], витребувано дане нежиле приміщення з незаконного володіння [PERSON]. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.10.2013 року рішення Березанського міського суду Київської області від 19.06.2013 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову Київській спілці споживчих товариств в задоволенні позовних вимог. Позивачем серед інших позовних вимог заявлена вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА № 571298 на нерухоме майно, магазин, розташований по [ADDRESS], видане на підставі рішення № 197 від 21.12.2007 року. Вимога недійсності даного свідоцтва уже судом розглядалась і винесено вищезазначені рішення, відмовлено Київській спілці споживчих товариств у визнанні недійсним свідоцтва про право власності серії САА № 571298 на нерухоме майно, магазин, розташований по [ADDRESS]. Позивачем заявлена вимога про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА № 571298 на нерухоме майно- магазин, але саме свідоцтво суду не надано. В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначає належність Київській облспоживспілці вказаного спірного приміщення магазину, що позивач є його власником відповідно на підставі рішення № 113 від 04.09.2002 року та свідоцтва про право власності № 287 від 02.10.2002 року. Судом встановлено вище, що позивач відповідно до рішення № 113 не є власником вказаної будівлі. Встановлено належність нежитлової будівлі по [ADDRESS] Березанському споживчому товариству. А свідоцтва про право власності № 287 від 02.10.2002 року, як зазначив сам представник позивача Мальчик Ю.Т. взагалі не видавалось, йому лише було відомо, що воно повинно було б бути під зазначеним номером. Жодним із вищезазначених рішень судів не встановлено належність чи право власності позивачу Київській спілці споживчих товариств нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS]. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відсутні будь-які підстави для задоволення позову в частині про визнання недійсним свідоцтва про право власності серії САА № 571298 на нерухоме майно, магазин, розташований по [ADDRESS], видане виконавчим комітетом Бережанської міської ради 10.02.2008 року Березанському споживчому товариству. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 25.07.2008 року між Березанським споживчим товариством та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за № 1847. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.08.2008 року нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі -продажу, посвідченого 25.07.2008 року. 24.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі за № 304. Відповідно до витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2012 року нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] відповідно до договору купівлі -продажу, посвідченого 24.03.2012 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, не заперечуються фактично сторонами. Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання недійсними з моменту укладення договорів купівлі-продажу від 25.07.2008 року, укладеного між Березанським споживчим товариством і [PERSON] та від 24.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], спірного нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS] не підлягають до задоволення з наступних підстав. Договір є видом правочину, відповідно вимоги до правочинів застосовуються і при укладенні договорів. Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним. При укладанні оспорюваних договорів купівлі-продажу від 25.07.2008 року, укладеного між Березанським споживчим товариством і [PERSON], та від 24.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на нежитлове приміщення магазину по [ADDRESS] були дотримані всі вимоги які необхідні для його чинності, передбачені главою 16 ЦК України, ст. ст. 655, 657, 658 ЦК України. Крім того, рішенням Березанського міського суду Київської області від 23.11.2011 року відмовлено у задоволенні позову Київської обласної спілки споживчих товариств до Березанської міської Ради Київської області, Березанського споживчого товариства, [PERSON] про визнання рішення недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18.04.2011 року апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 23.02.2011 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким частково задоволені позовні вимоги, визнано недійсним рішення № 197 від 21.12.2007 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Виходячи з даних рішень, судом уже розгядалась позовна вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного приміщення магазину Бережанським споживчим товариством [PERSON] і в задоволенні даної позовної вимоги відмовлено. Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позовна вимога позивача Київської спілки споживчих товариств про витребування із незаконного володіння [PERSON] нежитлового при міщення магазину, який розташований по [ADDRESS] шляхом його виселення не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст.. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. [PERSON] став власником спірного приміщення магазину на відповідній правовій підставі згідно договору купівлі-продажу від 24.03.2012 року, який є чинним. А відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Встановлені судом обставини підтверджуються:

Outcome: dismissed