Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання дійсним правочину договору купівлі- продажу гаражу, розташованого по [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0054га за тією ж адресою, призначеної для індивідуального гаражного будіництва. В позовній заяві позивачка вказала, що в 2013 році між нею та [PERSON] відбулася домовленість стосовно купівлі-продажу гаражу з погребом та земельної ділянки для індивідуального гаражного будіництва, площею 0,0054га, кадастровий №6312000000:04:001:0037, розташованих по [ADDRESS]. Дійшовши згоди з відповідачем в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу гаражу та земельнї ділянки, в грудні 2013 року позивачкою була сплачена продавцю обумовлена договором грошова сума в повному обсязі. Відповідач в свою чергу, передавши новому власнику в користування та розпорядження вищевказаний гараж та земельну ділянку, повинен був надати всю належну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак, на цей час, такої документації на спірний об'єкт нерухомості позивачка так і не отримала. Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на брак коштів та часу. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу з погребом та земельної ділянки площею 0,0054га призначеної для його будівництва та обслуговування, розташованих по [ADDRESS], що необхідно їй для оформлення правової документації і юридичного закріплення права власності на нерухоме майно. Сторони в судове засідання на з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивачка - про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу без її участі; відповідач - про визнання позову та проханням розглянути справу та ухвалити рішення за його відсутності. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступного. Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачка, дійшовши згоди з [PERSON] в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу, придбала у нього гараж з погребом та земельну ділянку для індивідуального гаражного будіництва, площею 0,0054га, кадастровий №6312000000:04:001:0036, що розташовані по [ADDRESS] сплативши при цьому грошову суму в повному обсязі, відповідно до умов договору. Відповідач, згідно тих же умов договору, повинен був, як «Продавець» підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. З моменту сплати позивачкою грошових коштів, [PERSON] фактично передав їй в користування та розпорядження вищевказаний гараж, та земельну ділянку, якими вона користується до теперішнього часу. Однак, з моменту фактичного виконання умов договору купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна, передачі повної суми вартості їх, передачі гаражу та земельної ділянки позивачеві, як покупцю, відповідач до теперішнього часу ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на брак коштів та часу. Судом встановлено, що [PERSON] рішенням LXXXIX сесії V скликання Чугуївської міської ради від 29.10.2010 року за № 4120-V було затверджено проект землестрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в [ADDRESS] На підставі даного рішення він отримав Державний акт серії ЯМ №918942 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0054га, кадастровий №6312000000:04:001:0037, розташовану по [ADDRESS], виданий 05.10.2012 року Чугуївською міською радою Харківської області. Рішенням виконавчого комітету Чугуївської міської ради від 14.12.2012 року за №596 збудованому відповідачем гаражу було присвоєно адресу: гараж [ADDRESS] 28.11.2012 року КП «Чугуївське МБТІ» виготовило технічну документацію, відповідно до якої вищезаначений гараж позначений літерою «Г», погріб - літерою «Д». Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2013 року за [PERSON] було визнано право власності на гараж [ADDRESS]. В відповідності до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З вищевикладеного вбачається, що позивачка, як сторона в договорі добросовісно виконала всі умови цього договору, на даний час є фактичним власником гаражу та земельної ділянки, призначеної для його будівництва та обслуговування, її право власності на вищевказані об'єкти нерухомого майна ніхто не оспорює, відповідач не заперечує проти визнання права власності за позивачем на гараж з погребом та земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку щодо обґрунтованості позову і можливості його задоволення, як заснованого на законі.

Outcome: approved