Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому свої вимоги виклала наступним чином. Вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] і за час їх шлюбу в них народився син [PERSON], 22 липня 2013 року. Їх шлюб продовжує поки що існувати, однак вони вже спільно не проживають і відповідач подав позов про їх розлучення, а також припинив надавати матеріальне утримання як дитині, так і їй. Вказуючи, що їх дитина постійно хворіє і потребує постійної уваги та догляду, в зв'язку з чим вона не може вийти на роботу після досягнення дитиною трирічного віку, та вказуючи на положення ч. 3 ст. 84 СК України, просила стягнути з відповідача на свою користь утримання до досягнення дитиною шестирічного віку в розмірі ? частини його доходів щомісячно. В судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, зазначивши, що хворобливий стан дитини пов'язаний з його постійними захворюванням у виді хронічного бронхіту та шлункових хвороб, а лікування проблемне, оскільки син має багато алергічних реакцій на ліки. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, зазначивши, що дитина хворіє, однак це не носить систематичний та постійний характер і не вказує на його фізичні вади, які можуть бути підставою для стягнення утримання, передбаченого ч. 3 ст. 84 СК України. Крім того вказували, що на утриманні відповідача також перебувають його батьки пенсійного віку, які мають багато хронічних захворювань, що тягне додаткові витрат, які в більшій частині несе саме він. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові докази в справі,\~ дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], 22 липня 2013 року. В теперішній час вони проживають окремо, а відповідач подав 31 липня 2017 року позов про його розірвання, розгляд якого поки що триває. Їх син залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 84 СК України, за загальним правилом, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років ч. 2 цієї статті). Однак якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років (ч. 3 статті статті). Відповідно до ч. 4 та ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, таке залишається і в разі розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що дитина сторін [PERSON] часто тривало хворіюча дитина, у зв'язку з чим проходить регулярні медичні огляди, діагностику та лікування,наприклад: з 10 вересня 2016 року по 13 вересня 2016 року лікувався з діагнозом гострий гастроентероколіт, неуточнений, середньої важкості, ацетономія; з 18 листопада по 21 листопада 2016 рок з аналогічним основним діагнозом, та додатковим діагнозом алергічна реакція на глюкозу, ОРИ, катарально-токсична форма, рінотонзіллофарінготрахеіт; та іш.\~ Відповідно до довідки № 178 від 22 липня 2013 року форми № 080-1/о [PERSON] має хронічне захворювання рецидивний бронхіт. Відповідно до наказу № 102/в від 14 липня 2017 року по Миколаївському національному університету ім. В.О. Сухомлинського [PERSON], тобто позивачці в справі, яка працює викладачем кафедри менеджменту організації та зовнішньоекономічної діяльності, було надано з 23 липня 2017 року по 22 липня 2018 року відпустку без збереження заробітної плати, для догляду за дитиною віком до 6-ти років. Із зазначеної норми закону (ч. 3 ст. 84 СК України) випливає, що право на утримання виникає у випадку, якщо внаслідок особливостей свого розвитку дитина має фізичні або психічні вади, що зумовлюють необхідність особливого догляду за нею, регулярних медичних оглядів, лікувальних курсів, неможливість відвідування звичайних дитячих закладів тощо. Законодавець виходить з того, що наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку зумовлює як додаткові витрати на дитину, так і обмежує дружину у самостійному матеріальному забезпеченні. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від обов'язку надавати утримання колишній дружині, з якою проживає дитина, яка має вади фізичного розвитку, і є підстави для стягнення з нього цієї матеріальної допомоги на користь позивачки до досягнення дитиною шести років у судовому порядку. В той же час, наказом Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2017 року з відповідача на користь позивачки стягнено аліменти на утримання їх сина в розмірі його ? частини всіх його доходів щомісячно. Він має офіційну та постійну роботу. Також на утриманні відповідача перебувають двоє його батьків похилого віку, які також мають ряд хронічних захворювань, що тягне додаткові матеріальні витрати. Тому розмір утримання, яке буде стягуватися з відповідача на користь позивачки до досягнення їх сином шестирічного віку, суд визначає в 1/8 частині всіх його доходів. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні свого позову до суду, тому відповідно до норм цього ж закону та ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial