Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивач КП «Куп'янські міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа : державна фінансова інспекція в Харківській області про стягнення суми вказавши, що в період з 17.04.2012 р. по 18.05.2012 р. інспекторами Куп'янської міжрайонної державної фінансової інспекції була проведена виїзна планова ревізія Комунального підприємства «Куп'янські міські теплові мережі» з питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період 2010-2012 років , внаслідок чого був складений акт № 750-20/56 від 25.05.2012 р, за висновками якого на адресу позивача була висунута вимога № 750-15/1490 від 06.06.2012 р. Дана вимога не була виконана, тому третя особа звернулась з позовом до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до КП «КМТМ» про зобов'язання виконати вимоги, постановою від 09.01.2013 року суд позов задовольнив. Позивач вважає, що зазначені порушення з питань фінансово-господарської діяльності підприємства виникли з вини колишнього директора КП «КМТМ» [PERSON] та колишнього головного бухгалтера КП «КМТМ» [PERSON] Так як відповідачі добровільно не відшкодували шкоду просить її з них стягнути. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснивши суду, що позивач звернувся до суду в строк понад один рік з дня підписання акту ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства. Представник 3-ї особи просила позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за період з 17.04.2012 р. по 18.05.2012 р. інспекторами Куп'янської міжрайонної державної фінансової інспекції була проведена виїзна планова ревізія комунального підприємства «Куп'янські міські теплові мережі» з питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період 2010-2012 років. За результатами ревізії був складений акт № 750-20/56 від 25.05.2012 р, який підписано без заперечень начальником комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі Дем’яненко А.В. та головним бухгалтером Дюкаревою В.В. , за висновками на адресу позивача була висунута вимога № 750-15/1490 від 06.06.2012 р. Дана вимога не була виконана, тому державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась з позовом до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» про зобов'язання виконати вимоги . Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09 січня 2013 року позов позивача був задоволений. Свідок [PERSON] інспектор Куп'янської міжрайонної державної фінансової інспекції пояснила в суді, що в комунальному підприємстві «Куп'янські міські теплові мережі» за період 2010-2012 років було виявлено порушення з питань фінансово-господарської діяльності. Як встановлено в ході судового розгляду ніяких матеріальних благ від реалізації основних засобів відповідачі [PERSON] та [PERSON] не отримували. Тобто при проведенні ревізії комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» не було надано державній фінансовій інспекції в Харківській області всі документів, що стосувалися фінансово-господарської діяльності підприємства за період 2010-2012 років. Як вбачається із довідки комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» підприємством було одержано подання Куп»янської міжрайонної прокуратури » Про усунення порушень бюджетного законодавства, господарського суду України, Закону України « Про оплату праці, причин та умов, що їм сприяють» 07.08.2012р. Позивач не надав суду доказів про притягнення відповідачів [PERSON] , [PERSON] до кримінальної або адміністративної відповідальності згідно акту ревізії від 25.05.2012р. з питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Куп'янські теплові мережі» за період 2010-2012 років проведений Куп'янською міжрайонною державною фінансовою інспекцією. Згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно роз'яснень, що містять в п. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року з наступними змінами « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений ст. 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора.. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку. Відповідно ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Таким чином, в даному випадку днем виявлення шкоди є дата підписання акту перевірки фінансово господарської діяльності Комунального підприємства «Куп'янські міські теплові мережі», тобто 25.05.2012 р. Виходячи з цього позивач звернувся з позовною заявою вих. № 216 від 30.10.2013 р., тобто в строк понад один рік з дня підписання акту перевірки. Відповідно до частини 3, 4 ст. 267 Цивільного Кодексу України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд згідно вимог ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа , яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Положеннями ст. ст. 10 ч.3 , 31 ч.1 ЦПК України визначено , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки , в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач має на протязі усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Суд за власної ініціативи позбавлений можливості виходити за межі позову та змінювати предмет та підстави вимоги, поданої до суду. Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд виходить із недоведеності заподіяння відповідачами [PERSON] та [PERSON] шкоди внаслідок їх дій та не знаходить підстав для покладення на відповідачів обов'язку відшкодувати матеріальну шкоду у повному розмірі згідно ст. 134 КЗпП України .

Outcome: dismissed