Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Прилуцької міської державної нотаріальної контори, третя особа [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та про зобов»язання вчинити нотарільної дії мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON], належали на праві власності чотири земельні ділянки земель колективної власності колишнього КСП «Комінтерн» в с. Погреби Прилуцького району, право власності на які остання отримала в порядку передбаченому законом та здійснила всі заходи щодо державної реєстрації як самих земельних ділянок, так і права власності на них, про що свідчать видані їй на ці земельні ділянки державні акти на право власності на земельну ділянку. 01 червня 2009 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна а саме вищевказаних чотирьох земельних ділянок. Цю спадщину прийняли спадкоємці за заповітом, батьки позивачки: [PERSON] та [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки у складі спадщини було нерухоме майно, то відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємці звернулись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Такі свідоцтва були ними отримані 27 травня 2010 року. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що видані спадкоємцям державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори [PERSON] в спадковій справі № 558/2009, спадкоємцями померлої в рівних частках, тобто по 1/2 частці у спадщині, були син [PERSON] (свідоцтва зареєстровані в реєстрі за № 1 - 1332 та за № 1 - 1334) та його дружина [PERSON] (свідоцтва зареєстровані в реєстрі за № 1 - 1324 та за № 1 - 1326). В виданих нотаріусом свідоцтвах зазначено, що ці свідоцтва підтверджують виникнення права спільної часткової власності на вищезазначену спадщину. При видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на державних актах на право власності на земельну ділянку державним нотаріусом було проставлено відповідні відмітки про перехід права власності на земельні ділянки до спадкоємців. Обидва спадкоємці не зареєстрували відповідно до вимог діючої на той час статті 1299 ЦК України право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, тобто не зареєстрували належне кожному з них право власності на частку у праві спільної часткової власності на вищевказані земельні ділянки, в порядку передбаченому частиною 6 діючої на той час редакції статті 126 ЗК України та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року № 439 «Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку», тобто не здійснили заходи щодо проставляння відміток про перехід до них права власності на земельні ділянки на вищевказаних державних актах в територіальному органі Держземагентства за місцем знаходження земельних ділянок - Управлінні Держземагентства у Прилуцькому районі. Посилаючись на ті обставини, що 05.10.2010 року [PERSON] помер. Позивачка будучи спадкоємицею батька, [PERSON], за заповітом прийняла спадщину про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 січня 2011 року. Однак при зверненні до державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори [PERSON] за видачею свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки постановою державного нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Дана постанова мотивована тим, що на наданих державних актах на право власності на земельну ділянку відсутні відмітки органу, який здійснював державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про перехід права власності на земельні ділянки до спадкодавця - [PERSON], що свідчить за висновком нотаріуса про відсутність державної реєстрації права власності за спадкодавцем на частку у праві спільної часткової власності на земельні ділянки, які належали в свій час спадкодавцю мого батька - [PERSON]. Позивачка вважає дії державного нотаріуса неправомірними, винесену ним постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні державний нотаріус [PERSON] заявлені виимоги позивачки не визнала та при цьому пояснила , що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] винесана правомірно та на підставі вимог чинного законодавста . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 920433 [PERSON] на підставі розпорядження Прилуцької райдержадміністрації від 28 лютого 2006 року № 78 є власником земельної ділянки площею 2,17 га , яка розташована на території Погребівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на якому мається відмітка державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори [PERSON] 27 травня 2010 року за реєстровими №№ 1-1324, 1-332 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі яких право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON] та [PERSON] Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 432480 [PERSON] на підставі розпорядження Прилуцької райдержадміністрації від 26 липня 2005 року № 228 є власником земельної ділянки площею 4,41 га, яка розташована на території Погребівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на якому мається відмітка державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори [PERSON] 27 травня 2010 року за реєстровими №№ 1-1326, 1-334 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі яких право власності на цю земельну ділянку переходить до [PERSON] та [PERSON] Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла 01.06.2009 року є [PERSON] - ? частка у спадщині та [PERSON] - ? частка у спадщині. Спадщина складається, з земельної ділянки площею 2,17 га, що розташована на території Погребівської сільської ради. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], яка померла 01.06.2009 року є [PERSON] - ? частка у спадщині та [PERSON] - ? частка у спадщині. Спадщина складається, з земельної ділянки площею 4,41 га, що розташована на території Погребівської сільської ради. Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-ЕЛ № 153222 вбачається, що [PERSON] помер 05 жовтня 2010 року. Згідно постанови державного нотаріуса Прилуцької міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ? частку земельних ділянок, які розташовані на території Погребівської сільської ради Прилуцького району (кадастрові номери 742418700030000291, 7424187800030000679, 7424187000030000816, 7424187000030000817) [PERSON] після смерті її батька [PERSON], який помер 05.10.2010 року відмовлено. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. По справі встановлено, що на державних актах на право власності на земельні ділянки маються відмитки нотаріуса про перехід права власності на земельні ділянки до [PERSON] та [PERSON], що передбачено Порядком здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 р. № 439, і відповідає вимогам ч. 6 ст. 126 ЗК України в редакції Закону № 1066-УІ від 16.06.2011 р., яка була чинною на час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст. 125 ЗК України та ч.4 ст. 334 ЦК України право власності на земельну ділянку (нерухоме майно) виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону. Така редакція ч.4 ст. 334 ЦК України набрала чинності 1 січня 2013 року. Враховуючи положення п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1878-VІ від 11.02.2010 року, до 1 січня 2013 року реєстрація прав на земельну ділянку, у тому числі права власності, відповідно до цього Закону не здійснювалась. Поняття реєстрації прав на земельну ділянку і реєстрація земельної ділянки (ст. 202 ЗК України) не є тотожними поняттями. Спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, як того вимагала ч.4 ст. 334 ЦК України в редакції, що була чинною до 1 січня 2013 року. Враховуючи наведені вище обставини державні акти на право власності на земельні ділянки з відміткою по перехід права власності на земельну ділянку, зробленою нотаріусом, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі яких відбувся такий перехід до 1 січня 2013 року, є документами, які посвідчують право власності на частку земельних ділянок і підставою для проведення державної реєстрації прав у випадку звернення власника за такою реєстрацією. Позивачка будучи спадкоємицею після смерті [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку, має право і на спадкування відповідної частини земельної ділянки, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved