overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вона є вагітною, але батьківство зачатої дитини визнано іншою особою - [PERSON] Спір про поділ спільного майна подружжя та місця проживання дитини між ними відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини його неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка є вагітною, але батьківство зачатої дитини визнано іншою особою - [PERSON], відповідна згода нотаріально посвідчена. Спір про поділ спільного майна подружжя та місця проживання дитини між позивачкою та відповідачем відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2011 року. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письму заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 2011 року. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1990 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не живуть на протязі 18 років, не ведуть спільне господарство. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини його неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1990 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, разом не проживають на протязі 18 років, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1993 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини, не належної поведінки відповідача, який зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, у зв'язку з чим вони втрати почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть з 2004 року, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини його неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, яка надала заяву про розгляд справи в її відсутність, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 1993 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з 2004 року. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з несумісністю характерів, втратили почуття поваги та любові один до одного, разом не проживають з травня 2014 року, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають з травня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Аріну, [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, в своїй заяві просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Аріну, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дитини між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.01.2013 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Василину, [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дітей відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання також не з`явився, в своїй заяві просив справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з з 05.01.2013 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Василину, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дітей між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.08.2008 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають з січня 2015 року. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також просив справу розглянути без його участі. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2008 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом тривалий час не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року. Від шлюбу не мають дітей. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільне господарство не ведуть більше трьох місяців. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, просила розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачка вигнала його з квартири не пояснивши причини небажання проживати разом, конфліктів між ними не виникало, за весь час не проживання разом понад три місяці він не з'ясовував причини припинення сімейних відносин, оскільки перебував в стресовому стані. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року. Від шлюбу не мають дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть більше трьох місяців. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не мають наміру зберігати сім'ю, бо не підтримують будь-якого зв'язку, позивачка мешкає в м.Києві, а відповідач в м.Нова Каховка, спільне господарство не ведуть, тому подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1993 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 1993 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved