Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовомпро збільшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчатися. На підставу своїх вимог спирається на те, що відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про його народження. Після розірвання шлюбу із позивачем, син проживає постійно зі позивачкою та знаходиться на триманні позивачки. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 07.11.2016 року у справі № 701/1077/16-ц вирішено стягнути аліменти на сина, у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 грн. щомісячно, з 01.11.2016 р. і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання. На момент винесення даного рішення син навчався на 4 курсі денного відділення Державного вищого навчального закладу «Київського транспортно-економічного коледжу» Національного транспортного університету та витрати на його навчання на той час не були занадто великі та обтяжливі для позивачки. На даний час син продовжує навчатися у Національному транспортному університеті на денній формі навчання на магістра та уклав договір 20.09.2020 р. Оплата по договору за надання освітньої послуги становить за період навчання 2020-2021 роки 27020 гривень, що є значно більшою сумою, які позивачка витрачала, коли син навчався у коледжі. Денна форма навчання сина не дає йому можливості працювати та отримати доходи щоб сплачувати витрати. Позивачка є інвалідом третьої групи та не має можливості заробляти достатньо коштів для оплати навчання сина. Інших доходів від отриманої пенсії позивач не має. Тверда грошова сума аліментів у розмірі 600 грн. не покриває всіх витрат на проживання сина, навчання та його прожиття., що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об?ємі. Відповідач до суду не з`явився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутності та незаперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 800 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] про що свідчить свідоцтво про його народження.(а.с. 4). Після розірвання шлюбу із позивачем, син проживає постійно зі позивачкою та знаходиться на триманні позивачки. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 07.11.2016 року у справі № 701/1077/16-ц вирішено стягнути аліменти на сина, у твердій грошовій сумі, у розмірі 600 грн. щомісячно, з 01.11.2016 р. і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання (а.с. 7-8). На момент винесення даного рішення син навчався на 4 курсі денного відділення Державного вищого навчального закладу «Київського транспортно-економічного коледжу» Національного транспортного університету та витрати на його навчання на той час не були занадто великі та обтяжливі для позивачки. На даний час син продовжує навчатися у Національному транспортному університеті на денній формі навчання на магістра та уклав договір 20.09.2020 року (а.с. 10). Оплата по договору за надання освітньої послуги становить за період навчання 2020-2021 роки 27020 гривень, що є значно більшою сумою, які позивачка витрачала, коли син навчався у коледжі. Денна форма навчання сина не дає йому можливості працювати та отримати доходи щоб сплачувати витрати. Позивачка є інвалідом третьої групи та не має можливості заробляти достатньо коштів для оплати навчання сина. Інших доходів від отриманої пенсії позивач не має. Тверда грошова сума аліментів у розмірі 600 грн. не покриває всіх витрат на проживання сина, навчання та його прожиття. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормами ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти щомісяця не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно заяви відповідача, він просить суд стягувати з нього аліменти на утримання [PERSON] , до закінчення навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно від дня пред`явлення позову Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення. При отриманні доходу в натурі проводиться грошова оцінка такого натурального надання особі, а потім з отриманих сум стягуються аліменти. Проте вартість натурального надання може суттєво варіюватися, а крім того, щомісяця вчиняти переоцінку натурального надання дуже складно. Тому замість частки від доходу платника аліментів у якості аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати Як встановлено в судовому засіданні, позивачкою, відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивачки, тому суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved