Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачки, в кому на підставі ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України просила встановити факт постійного проживання її матері [PERSON] , з позивачкою однією сім`єю по [ADDRESS] на момент смерті [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв про суті справи не надали. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явились, оскільки причин неявки суду не було наведено, крім цього, до суду з`явився представник позивачки. Судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Судом відхилене клопотання представника позивачки [PERSON] про відкладення розгляду справи, оскільки неявка сторін не є підставою для цього, а заява позивачки про виклик свідків після її неявки не була підтримана представником у строки, передбачені ст. 91 ЦПК до початку першого судового засідання у справі. Постановою Сарненського районного суду №1718/2-а-595/11 від 7 квітня 2011 року зобов`язано УПФУ в Сарненському районі провести перерахунок пенсії [PERSON] та виплатити її, починаючи з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року відповідно до ст. ст. 50, 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум. Ухвалою Сарненського районного суду від 4 травня 2020 року по справі №1718/2-а-595/11 замінено стягувача спадкоємцем та боржника правонаступником у виконавчому провадженні. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (прізвище змінено на підставі свідоцтва про одруження [NUMBER] на [PERSON] ). Згідно договору дарування ВВТ №187322 від 8 грудня 2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] 52/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 1 лютого 2018 року. Згідно довідки Сарненської міської ради №02/19-237 від 26 червня 2020 року [PERSON] , 1952 року народження, зареєстрована по [ADDRESS] , дійсно доглядала за матір`ю [PERSON] , яка постійно з 26 січня 2016 року проживала разом з нею без реєстрації в [ADDRESS] до дня смерті та вела спільне господарство. Довідкою УПСЗН №03/19-1-857 від 22 червня 2020 року посвідчується, що [PERSON] отримувала компенсацію за надання послуг інваліду 1 групи [PERSON] з 22 лютого 2016 року по [INFO] . Відповідно до довідки №1302 від 26 червня 2020 року Сарненської міської ради склад сім`ї [PERSON] становить [PERSON] . Згідно витягу з спадкового реєстру №60755589 від 1 липня 2020 року заведена спадкова справа у зв`язку з смертю [PERSON] , яка померла [INFO] , видані свідоцтва про право на спадщину 29 листопада 2018 року та 14 березня 2020 року. Листом від 1 липня 2020 року завідувач Сарненської районної державної нотаріальної контори повідомила [PERSON] про пропущення позивачкою встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері та про непредставлення доказів про постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Відомості про заведення спадкової справи з ініціативи позивачки [PERSON] матеріали не містять, при цьому представник позивачки не зміг пояснити причин цього, також йому не було відомо, чому нотаріусу не подавалась довідка органу місцевого самоврядування як доказ проживання позивачки разом з матір`ю, чому не ініціювалось питання поновлення строку прийняття спадщини. Довідку Сарненської міської ради №02/19-237 від 26 червня 2020 року про проживання з позивачкою покійної матері до дня смерті суд розцінює критично, як недопустимий доказ, оскільки видана з тривалою перервою в часі зі слів інших осіб; довідка УПСЗН №03/19-1-857 від 22 червня 2020 року про отримагння компенсації за надання послуг інваліду не підтверджує обставин спільного проживання доньки та матері. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка [PERSON] не виконала обов`язку по доведенню заявлених обставин достатніми доказами, для розгляду справу у визначений час та місце без поважних причин не зявилась, заявленого клопотання не підтримала, представлені нею документи на думку суду не доводять її вимог, в задоволенні її позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з матір`ю слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed