Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення яким, визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON], проживає у [ADDRESS] у своєму будинку. В будинку зареєстрована її онука [PERSON], [INFO] [PERSON] у вказаному будинку не проживає 3 роки 6 місяців, місце її проживання не відоме. Таким чином, [PERSON] не проживає на даній житловій площі без поважних причин 3 роки 6 місяців, тому вона втратила право користуватись цим житловим приміщенням. Формальна реєстрація відповідачки в її будинку створює для неї зайві проблеми, вона змушена нести додаткові витрати, так як житлово-комунальні послуги оплачує в залежності від кількості зареєстрованих членів сім'ї, крім того вона втрачає право на субсидії. Відповідачка їй матеріальної допомоги не надає, тому усі витрати за комунальні послуги вимушена платити вона. Її звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користуванням житловим приміщенням є однією із форм захисту власником своїх прав. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], в судове засідання на виклик не з'явилася, причину своєї неявки суд не повідомила , від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленою, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с. 13,19). Від неї не поступив відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2007 року, позивачці [PERSON] належить ? частка будинковолодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . На ? частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину на ім?я [PERSON] ще не видано (а.с.23-24). Згідно довідки №701, виданої виконавчим комітетом Надіївської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 04.10.2018 р., (а.с.5), [PERSON], зареєстрована і проживає по [ADDRESS]. Склад сім'ї (зареєстрованих) за даною адресою: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - онука. Акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин №398/02-30 від 04.10.2018р. (а.с.3), та акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин №388/02-40 від 04.10.2018р., (а.с.4), підтверджують, що у житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], і [PERSON], а фактично проживає [PERSON], яка є власником даного житлового будинку. [PERSON], за даною адресою не проживає 3 роки 6 місяців. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вона являються сусідками позивачки по справі. Відповідачку по справі вони знають, оскільки вона являється онукою [PERSON] Більше одного року відповідачка в будинковолодіння позивачки не проживає, її речей там немає. [PERSON] проживає одна. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], зареєстрована але не проживає в будинковолодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, а її реєстрація у житловому будинку перешкоджає позивачці у здійсненні права власності, так як вона не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належному їй житловому будинку значиться відповідачка. Дана обставина відповідачкою не спростована, доказів поважності не проживання в житловому будинку чи наявності іншої домовленості між нею і власником житла, відповідачкою не представлено, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим будинком. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України,

Outcome: approved