Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивачка мотивує свої вимоги, тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилися діти: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] В даний час вона та відповідач проживають окремо. Діти проживають з нею, позивачкою. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Вона, позивачка, працює, отримує заробітну плату близько 3200 грн. на місяць. Відповідач також зобовязаний приймати участь в утриманні дітей. Крім того, він працездатний, працює та має можливість сплачувати аліменти, інших осіб на утриманні не має. В судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає. Також відповідач в заяві зазначає, що на утриманні непрацездатних осіб не має, іншим особам аліменти не сплачує, є працездатним, працює в ТОВ «Агроток ЛТД». Інших доходів не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд встановив, що від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO] Батьком дітей у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON]. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Діти проживають з матірю, позивачкою по справі, що підтверджується довідкою квартального комітету № 34 Олександрійської міської ради від 26.07.2016 р. та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Працездатний, працює менеджером в ТОВ «Агроток ЛТД», інших осіб на утриманні не має. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей, починаючи з дня предявлення позову до суду. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сплата судового збору, від якої позивач звільнений за законом, покладається на відповідача в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved