Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, офіційно працевлаштований, на утриманні нікого не має, має можливість надавати допомогу. А тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримувала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але в розмірі ? частини від усіх видів його доходу, додатково пояснив, що офіційно працевлаштований ТОВ «Бусел січ» з 04.04.2016 року менеджером з продажу і його дохід 1368,00 гривень на місяць. Крім того, він щомісячно надає допомогу на утримання дитини в розмірі 300,00 грн., у нього на утриманні є батько - [PERSON], 1956 року народження, якому встановлено діагноз «інсульт-гематома правої теменної області». Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року. Батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], матір'ю - позивачка. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, відповідач працездатного віку, офіційно працевлаштований на ТОВ «Бусел січ», на утриманні має батька - [PERSON], 1956 року народження (згідно довідки акту огляду МСЕК № 504712 є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду), тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у частці від заробітку (доходу) - 1/4, а не твердій грошовій сумі. Крім того, в справі є копії квитанцій, за якими відповідач добровільно здійснював перерахування коштів на утримання дитини, про що не заперечувала позивач. Згідно ст.10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Отже, в іншій частині позовні вимоги є надмірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Права дитини мають пріоритет у співвідношенні із правами й обов'язками її батьків. Непрацездатність і матеріальний стан платника враховуються судом лише при визначенні розміру стягуваних аліментів (ст. 182 СК України). На підставі ст. 367 ЦПК України - рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць. При поданні позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial