Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по оплаті за фактично надані житлово-комунальні послуги у розмірі 2194 гривні 77 копійок та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] ї наймачами квартири [ADDRESS]. Відповідно до форми № 3, квартира за вищевказаною адресою є однокімнатною, не приватизованою, ізольованою, житловою площею 16,80 кв.м. Заборгованість за фактично надані житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2002 року по 01 вересня 2013 року складає 2 194 гривні 77 копійок. Відповідачі мали можливість заключити договір про реструктуризацію заборгованості по платі за житлово-комунальні послуги з позивачем, але цією можливістю не скористалися. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність та у разі неявки відповідачів, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи, постановити заочне рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Згідно довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 416, від 03 жовтня 2013 року № 1398, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] - з 1983 року, [PERSON], [INFO] - з 1988 року, [PERSON], [INFO] - з 1988 року, [PERSON], [INFO] - з 2010 року. Квартира знаходиться на балансі ЖРЕО № 416, не приватизована (а.с.7). Згідно ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Квартирна плата та палата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, що проживають разом, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 66 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зі змісту п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до довідки ЖРЕО № 416, заборгованість по житлово-комунальним послугам за адресою: [ADDRESS], станом на 01 вересня 2013 року складає 2 194 гривень 77 копійок, а саме за комунальні послуги 1 907 гривень 23 копійки, по квартплаті - 287 гривень 54 копійки (а.с.12). Вказана сума боргу також підтверджується розрахунком заборгованості по комунальним послугам та квартплаті, де сума боргу розрахована за період з січня 2002 року по липень 2013 року. Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу Української РСР, 1963р., загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР, 1963р., позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України) Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як передбачено у п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом. Статтею 540 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне застосувати в межах даного спору строк позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2002 року до 01 січня 2004 року, у зв'язку зі спливом загального строку позовної давності, як це передбачено ст.71 Цивільного кодексу Української РСР, 1963р., з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року), у зв'язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про стягнення заборгованості по сплаті за комунальні послуги за період з січня 2002 року по грудень 2003 року, в розмірі 659 гривень 53 копійки, задоволенню не підлягають, оскільки дані вимоги пред'явлено поза межами загальних строків позовної давності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. З [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва підлягає стягненню солідарно заборгованість за квартплату та комунальні послуги в розмірі 1535 гривень 24 копійки. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial