Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 1525714грн.,85 коп., мотивуючи вимоги тим, що між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Ремонтно-гірничного шахтного обладнання «Гідравліка» було укладено 11.07.2008 кредитний договір №201/4/2008. Відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у сумі 280 000 грн. в порядку і на умовах, визначних цим Договором, зі сплатою процентів у розмірі 22 % річних з кінцевим терміном повернення до 10.07.2018. Додатковою угодою №2 від 01.12.2008 процентну ставку за користування кредитом було збільшено до 27% річних. В якості забезпечення зобов'язання між Банком, боржником ТОВ Ремонтно-гірничного шахтного обладнання «Гідравліка» та [PERSON] було укладено договір поруки від 11.07.2008, згідно якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати за виконання позичальником своїх обов'язків згідно кредитного договору. Проте, відповідач не повернув кредит та не сплатив проценти за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 1525714 грн. 85 коп., що складається з: 268 288,33 заборгованість за кредитом; 601 831,71 - заборгованість за відсотками; 13 472,96 грн. -заборгованість за комісіями; 30 652,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 75347,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 18092,50 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 44076,60 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 988,94 грн. .- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення комісії; 135 437,70 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 328 548,13грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів; 7354,17 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісії. Тому, позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №201/4/2008 від 11.07.2008 в загальній сумі 1 525 714 грн. та покласти на нього судові витрати. Представник позивача Славкіна М.А. у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача в наданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 20.03.2018 на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11.07.2008 між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ ремонтно -гірничного шахтного обладнання «Гідравліка» був укладений кредитний договір №201/4/2008, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 280 000 грн. зі сплатою 22% річних за користування кредитом. Відповідно до Додаткового договору до Кредитного договору №2 від 01.12.2008, сторони домовились про встановлення процентної ставки в розмірі 27% річних. Згідно укладеного 11.07.2008 Договору поруки між ВАТ «Державний ВіЕйБі Банк», ТОВ ремонтно -гірничного шахтного обладнання «Гідравліка» та [PERSON], останній поручився перед кредитором солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне, повне виконання ТОВ «Ремонтно-гірнично-шахтного обладнання «Гідравлика» виконання зобов'язань згідно кредитного договору №201/4/2008 від 11.07.2008, а також додатковими угодами, що можуть бути укладені в майбутньому. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Отже, основним зобов'язанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобов'язанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Згідно розрахунку заборгованості, відповідач належно не виконував свої зобов'язання за кредитним договором № 201/4/2008 від 12.03.2008, внаслідок чого заборгованість становить 1525 714 грн. 85 коп., що складається з: 268 288,33 заборгованість за кредитом; 601 831,71 - заборгованість за відсотками; 13 472,96 грн. -заборгованість за комісіями; 30 652,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 75347,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 18092,50 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 44076,60 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 988,94 грн. .- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення комісії; 135 437,70 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 328 548,13грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів; 7354,17 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісії. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №201/4/2008 від 11.07.2008 в сумі 1 525 714 грн, в яку входить сума заборгованості за кредитом - 268 288, 33 грн та сума заборгованості за відсотками - 601 831,71 грн., що складає 870120 грн.04 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині заборгованості за: 13 472,96 грн. -заборгованість за комісіями; 30 652,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 75347,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 18092,50 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 44076,60 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 988,94 грн. .- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення комісії; 135 437,70 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 328 548,13грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів; 7354,17 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісії, що всього складає 655593,96 грн. суд дійшов наступного. Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16 при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься м.Луганськ Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №201/4/2008 від 11.07.2008 вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 13 472,96 грн. -заборгованість за комісіями; 30 652,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 75347,53 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 18092,50 грн.- заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 44076,60 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 988,94 грн. .- заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення комісії; 135 437,70 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 328 548,13грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів; 7354,17 грн - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату комісії. При цьому згідно наданого розрахунку (а.с.5-28) неможливо встановити точний період нарахування комісії та штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості. Тому суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню лише заборгованості за кредитом - 268 288, 33 грн та сума заборгованості за відсотками - 601 831,71 грн., що складає 870 120 грн.04 коп. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду позивачеві було відстрочено до ухвалення судом рішення, сума судового збдору, що підла до сплати на момент звернення з позовом становить 1,5% від ціни позову, що складає 22885,72 грн. Так як позовні вимоги задоволені частково на 57,03%, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 22885,72 /100* 57,03% =13051,72 грн. На підставі викладеного, ст. 509, 610-612,625,628, 638, 1049, 1055 ЦК України,

Outcome: partial