Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як 09 березня 2002 року помер її батько [PERSON] . Останнім місцем проживання та місцем відкриття спадщини [PERSON] є с. Червонознамянка, Іванівського району, Одеської області . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Червонознамянка вул. Миру, буд.10, Іванівського району Одеської області, який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га , переданої [PERSON] на підставі рішення Х-сесії Червонознамянської сільської ради народних депутатів Іванівського району Одеської області ХХІІ-го скликання віл 04.09.1997 року безкоштовно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Правовстановлюючим документом, підтверджуючим право власності [PERSON] на житловий з господарськими будівлями є договір купівлі-продажу, посвідчений 05 жовтня 1985 року виконкомом Червонознамянської ради депутатів трудящих Одеської області. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом на вищезазначене майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не може оскільки правовстановлюючий документ, підтверджуючий право власності на нерухоме майно не зареєстрований в БТІ, в ньому також не зазначена вулиця та номер будинку, про що державним нотаріусом Іванівської державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову і вчинені нотаріальних дій. Представник позивачки у судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про те надав до суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, заперечень по справі не має, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Беручи до уваги той факт, що відповідач по справі визнав позовні вимоги, суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст.60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст.11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09 березня 2002 року помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Останнім місцем проживання померлого та місцем відкриття спадщини є с. Червонознамянка Іванівського району Одеської області , що підтверджується довідкою Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області . Позивачка [PERSON] є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. За результатами дослідження матеріалів справи було встановлено, що разом з [PERSON] і до дня його смерті проживала його донька [PERSON], що підтверджується довідкою Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області. Згідно отриманої та долученої до матеріалів справи інформації від державного нотаріуса Іванівської державної нотаріальної контори встановлено, що на померлого [PERSON] спадкова справа заводилася лише за заявою позивачки. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже оскільки відсутній заповіт, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), відповідно донька померлого [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом майно , яке залишилось після смерті [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Червонознамянка, вул. Котовського (яка відповідно до довідки Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області була перейменована на вулицю Миру), під № 10 Іванівського району Одеської області та земельної ділянки за тією ж адресою загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Земельна ділянка була безкоштовно передана [PERSON] у приватну власність згідно рішення Х-ої сесії Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області ХХІІ-го скликання від 04.09.1997 року, що підтверджується архівною копією (витяг) виданого архівним відділом Іванівської районної державної адміністрації Одеської області. Спадщину позивачка прийняла, оскільки відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] спадщину прийняла, так як до дня смерті проживала зі спадкодавцем та відмову від прийняття спадщини не заявляла. Отже на підставі вищезазначеного позивачка прийняла спадщину, але не оформила право власності на вищезазначене майно в установленому законом порядку. Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок на імя померлого та його державна реєстрація. Отримати правовстановлюючі документи після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] не оформив за життя своє право власності на вказаний житловий будинок, який станом на 15 квітня 1991 року належав до майна колишнього колгоспного двору за чинним раніше законодавством ( ст..120 ЦК УРСР ) Відповідно до статей 120-127 ЦК УРСР, ст.17 Закону України «Про власність», постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику» у справах за позовами про захист права приватної власності», членами колгоспного двору вважалися особи, які приймали участь у громадському господарстві колгоспу, отримували в ньому основні прибутки і приймали участь своєю працею і коштами у ведені спільного господарства двору. У звязку із введенням в дію Закону України «Про власність» така організаційно-правова форма як колгоспи, а відповідно, і колгоспний двір були припинені. Відповідно до п.6 Інструкції ЦСУ СРСР від 15.05.1985 року № 2-24/26, яка була чинною на час закінчення будівництва будинку, жилі будинки, господарські, побутові будівлі у сільській місцевості, включені у господарчі книги, до категорії самовільних відноситись не можуть. 15 жовтня 2009 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035, якою затверджено Тимчасовий порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно цієї постанови оформлення права власності на обєкти нерухомого майна приватні житлові будинки садибного типу, дачні та садові будинки з господарськими спорудами і будівлями, споруджені до 05 серпня 1992 року, здійснюються на підставі висновку про технічний стан будинку( будівлі), складеного бюро технічної інвентаризації і документу , що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані обєкти. Судом досліджено документи , які свідчать про те, що померлий [PERSON] володів вказаним житловим будинком, але за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи на будинок, це довідка-характеристика складена Іванівським районним бюро технічної інвентаризації на житловий будинок з господарськими будівлями, довідка Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області , в якій зазначено, що померлий проживав у вказаному будинку та був зареєстрований в ньому. Також відповідно до договору купівлі продажу від 08.10.1985 року вказаний вище будинок за горошову винагороду головою колгоспного двору був проданий [PERSON], отже був включений до погосподарської книги, то згідно з інструкцією ЦСУ СРСР № 5-24/26, житлові будинки, господарські та побутові будівлі і споруди , включені сільськими радами в погосподарські книги, до категорії самовільних не відносяться, тому відповідно померлий фактично був власником вказаного житлового будинку, проте за життя не встиг оформити документально своє право власності. Судом досліджено архівну копію рішення 10-ої сесії Червнознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області ХХІІ-го скликання від 04 вересня 1997 року видану архівним відділом Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, згідно якої вбачається , що [PERSON] була передана у власність раніше надана у постійне користування земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про те за життя він не встиг оформити державний акт на вказану земельну ділянку. Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з наведеного , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка [PERSON], вона ж законна спадкоємиця [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Червонознамянської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Outcome: approved