Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач Кредитна\~спілка «Шанс-Плюс»\~звернулась до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якій просила достроково розірвати договір про споживчий кредит № Д-356-1, що укладений 21 вересня 2020 року між позивачем Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» та відповідачем [PERSON] , та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року в розмірі 14727,46 гривень. В позовній заяві позивач Кредитна спілка «Шанс-Плюс» вказує про те, що між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс», в особі Демидівського відділення №1, та [PERSON] 21 вересня 2020 року було укладено договір про споживчий кредит № Д-356-1. Згідно вказаного договору позивачем надано [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 гривень строком на 12-ть місяців, тобто до 21 вересня 2021 року, зі сплатою 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.3 договору про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року визначено, що розмір та строк сплати процентів за користування кредитом і основної суми кредиту здійснюється згідно графіка платежів, що є додатком 1 до договору та невід`ємною його частиною. Для забезпечення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року. З моменту отримання кредиту, [PERSON] оплату кредиту згідно графіка не проводила, тому виникла кредитна заборгованість. Таким чином, станом на 29 червня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року, що становить 9675,46 гривень, з яких: 9415,44 гривень неповернутого кредиту, 260,02 гривень несплачених відсотків за користування кредитом. Крім того, у зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року, відповідно до п. 7.3 вказаного кредитного договору, позивачем нараховано штраф у розмірі 50 % від суми фактичного залишку кредиту. Розмір штрафу становить 5000,00 гривень. Також, відповідно до п. 7.4 вказаного кредитного договору, позивачем нараховано понесені витрати на листування рекомендованими листами з позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] , що становить 52,00 гривні. Про заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» неодноразово було повідомлено відповідачів шляхом направлення їм претензій про заборгованість №17 від 29 січня 2021 року, № 51 від 18 лютого 2021 року. Проте, після отримання даної претензії оплата заборгованості згідно умов кредитного договору відповідачами проведена не була. У зв`язку з чим, Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» відповідачам було надіслано претензію №113 від 28 травня 2021 року про дострокове розірвання договору про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року. Проте, відповідачі у вказаний у претензії строк також не усунули допущені порушення умов договору, оплату заборгованості не провели. У позовній заяві позивач Кредитна спілка «Шанс-Плюс» просила достроково розірвати договір про споживчий кредит № Д-356-1, що укладений 21 вересня 2020 року з відповідачем [PERSON] , та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року в розмірі 14727,46 гривень та 2270,00 гривень понесених судових витрат на оплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав, вказаних у позовній заяві, просив їх задовільнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно договору про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року, укладеного між Кредитною спілкою «Шанс-Плюс», в особі Демидівського відділення №1, та [PERSON] (а.с. 5-6, 7, 8-10), Кредитна спілка «Шанс-Плюс» надає [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 гривень на строк 12-ть місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Повернення кредиту та сплата відсотків повинна здійснюватися шляхом сплати грошових коштів згідно встановленого графіка розрахунків (а.с.10зв.-11), що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Дослідженими в судовому засіданні видатковим касовим ордером від 21 вересня 2020 року (а.с. 15), заявою про надання споживчого кредиту від 21 вересня 2020 року (а.с. 12), встановлено, що Кредитною спілкою «Шанс-Плюс» було видано [PERSON] кредит згідно договору про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року в розмірі 10000,00 гривень. З довідки про фактичну сплату та розрахунок заборгованості (а.с. 16) вбачається, що станом на 29 червня 2021 року, заборгованість за договором про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року становить 14727,46 гривень, з яких: 9415,44 гривень неповернутого кредиту, 260,02 гривень несплачених відсотків за користування кредитом; 5000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору, що передбачено п. 7.3 договору; 52,00 гривні понесених витрати на листування рекомендованими листами. Вказана у розрахунку заборгованість повністю визнається відповідачами. Відомостей, що вказували б на помилковість проведеного позивачем розрахунку, відповідачами до суду надано не було. Таких обставин також не встановлено судом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки [PERSON] не здійснювала повернення кредиту згідно встановленого графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] неналежним чином виконує умови договору. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~ у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п. 9.2 договору про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року, цей договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] не виконувала належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом,\~чим порушила\~умови договору,\~та не\~заперечує проти\~вимоги позивача\~про дострокове\~розірвання договору про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року, тому така вимога позивача підлягає задоволенню. В силу ч. 1\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ч. 2\~ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено згідно договору поруки №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року відповідач [PERSON] \~зобов`язувалася відповідати\~перед Кредитною\~спілкою «Шанс-Плюс»\~за належне\~виконання [PERSON] \~зобов`язань встановлених\~згідно договору\~про споживчий\~кредит №Д-356-1\~від 21\~вересня 2020\~року (п. 2.1, п. 2.2 Договору поруки). Відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за договором про споживчий кредит. Згідно п.\~2.2\~договору поруки\~№Д-356-1\~від 21\~вересня 2020\~року (а.с.\~21)\~відповідач [PERSON] , у разі порушення боржником зобов`язання, несе солідарну відповідальність. Дослідженими доказами по справі встановлено, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також сплати штрафу за порушення грошового зобов`язання, у встановлені кредитним договором № Д-356-1 від 21 вересня 2020 року строки, не виконано. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 5.4.3 договору про споживчий кредит №Д-356-1 від 21 вересня 2020 року кредитна спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав, в повному обсязі та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів що найменше на один календарний місяць. Враховуючи вказані\~обставини справи\~та правові\~норми,\~суд приходить\~до висновку\~про обгрунтованість\~позовних вимог\~позивача та\~їх задоволення,\~в зв`язку\~з чим\~заборгованість за\~договором про\~споживчий кредит\~№Д-356-1\~від 21\~вересня 2020\~року підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Кредитної спілки «Шанс-Плюс» в розмірі 14727,46 гривень, з яких: 9415,44 гривень неповернутого кредиту, 260,02 гривень несплачених відсотків за користування кредитом; 5000,00 гривень штрафу за невиконання умов кредитного договору, що передбачено п. 7.3 договору; 52,00 гривні понесених витрати на листування рекомендованими листами, що передбачено п. 7.4 договору. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~понесені позивачем\~судові витрати,\~що складаються\~з 2270,00\~гривень,\~сплаченого при\~поданні до\~суду позовної\~заяви судового\~збору,\~підлягають стягненню\~з відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ на користь позивача, як такі, що документально підтверджені (а.с. 1). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує роз`яснення п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», яким визначено, що у випадку задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір відшкодовується відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Підстав для звільнення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 11, 541, 553-559, 611, 625, 629 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 526, 553, 554, 610, 611, 651, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved