Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач ПАТ „Всеукраїнський банк розвитку звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 08.04.2013 року між ПАТ „Всеукраїнський банк розвитку та [PERSON] було укладено Кредитний договір IСKGMCUI.88934.003, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти, шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень на рахунок № 2625.8.000103484 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на умовах, визначених договором, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Оскільки Позичальником належним чином не виконувалися грошові зобовязання, передбачені Кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 05.08.2015 року становить 8\~929,23 гривень, що складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1\~811,84 гривень; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2\~087,20 гривень; поточної заборгованості за процентами у розмірі 76,75 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2\~413,10 гривень; суми пені у розмірі 2\~540,34 гривень. У звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, у заяві зазначив, що не згоден з позовними вимогами, вважає суму боргу завищеною, просить суд зменшити розмір пені. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.04.2013 року між ПАТ „Всеукраїнський банк розвитку та [PERSON] було укладено Кредитний договір IСKGMCUI.88934.003, строком на 3 роки, але до повного виконання сторонами зобовязань за договором. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, банк зобовязався встановити позичальнику Кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2000 гривень шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № 2625.8.000103484. Відповідно до п.п. 2.3, 2.4 Кредитного договору Банк нараховує відсотки в розмірі у розмірі 36 % річних за користування кредитом на умовах, визначених договором, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів, місяць рівний календарній кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору, щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Пунктами 2.8, 2.9 Кредитного договору встановлено поновлюваний пільговий період кредитування, який складає 45 днів по кожній платіжній операції, під час якого процентна ставка за кредитом становить 0,0001 % річних. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Умови кредитного договору банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, встановленої п. 2.3 Кредитного договору Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. З матеріалів справи вбачається, що Позичальник отримав грошові кошти за кредитним договором у користування, однак ним було порушено умови кредитного договору у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань, передбачених Кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05.08.2015 року становить 8\~929,23 гривень, що складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1\~811,84 гривень; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2\~087,20 гривень; поточної заборгованості за процентами у розмірі 76,75 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2\~413,10 гривень; суми пені у розмірі 2\~540,34 гривень, відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Беручи до уваги, що на час розгляду справи заборгованість Відповідача перед Банком не погашена, суд вважає позовні вимоги про стягнення поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1\~811,84 гривень; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2\~087,20 гривень; поточної заборгованості за процентами у розмірі 76,75 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2\~413,10 гривень, законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У звязку із порушенням відповідачем умов кредитного договору відповідно до п. 6.2 Кредитного договору позивачем нарахована пеня у розмірі 2\~540,34 гривень. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012\~року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Враховуючи обставини справи, матеріальний стан відповідача, ступінь наслідків для позивача через прострочення зобовязання та нарахований Позивачем розмір суми пені, який значно перевищує розмір боргу за тілом кредиту, суд вважає за можливе зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору до розміру суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2\~087,20 гривень. На підставі вищевикладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 8\~476,09 гривень, що складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 1\~811,84 гривень; простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 2\~087,20 гривень; поточної заборгованості за процентами у розмірі 76,75 гривень; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 2\~413,10 гривень; суми пені у розмірі 2\~087,20 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з Відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial