Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду мотивуючи це тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть: [NUMBER] , виданим повторно 22.06.2018 року Покровсъким районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2. За життя [PERSON] склав заповіт на випадок своєї смерті, посвідчений секретарем Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області Третяковою Ольгою Володимирівною 20.08.2010 року за реєстровим № 130. Згідно із заповітом, [PERSON] заповідав батькові позивачки [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку № [NUMBER] площею 7,19 га, яка знаходиться на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 444120, майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER], а земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,19 га, яка знаходиться на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 104915, майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних долях і кожному. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть: [NUMBER] , виданим 14.03.2012 року Тернівським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 321. Позивачка реалізуючи своє право на спадкування за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Петрівсъкого районного нотаріального округу Каліушко Дениса Ігоровича з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті діда [PERSON] . Однак 31.05.2019 року отримала лист-роз`яснення № 305/02-31, в якому зазначено, що дана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки позивачкою не було подано у встановлений законом піврічний строк, визначений ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачка вказує, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що при наявності заповіту вона може отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час, також у зв`язку з проживанням за іншою адресою у м. Кривий Ріг, тобто у зв`язку з віддаленістю, не мала можливості з`явитись до нотаріуса, окрім того з 15.10.2018 року по 22.03.2019 року перебувала за кордоном, а саме, через складне матеріальне становище змушена була працювати на території Польської Республіки, а тому просить суд визначити додатковий строк терміном в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в засідання не з`явилася, однак письмовою заявою прохала справу розглядати без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть: [NUMBER] , виданим повторно 22.06.2018 року Покровсъким районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2 (а.с.13). За життя [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області Третяковою Ольгою Володимирівною 20.08.2010 року за реєстровим № 130 (а.с.11), відповідно до якого, [PERSON] заповідав батькові позивачки [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку № [NUMBER] площею 7,19 га, яка знаходиться на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 444120, майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER], а земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,19 га, яка знаходиться на території Луганської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 104915, майновий пай, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних долях і кожному. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть: [NUMBER] , виданим 14.03.2012 року Тернівським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 321 (а.с.12) Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Петрівсъкого районного нотаріального округу Каліушко Дениса Ігоровича з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті діда [PERSON] , однак отримала лист-роз`яснення № 305/02-31 від 31.05.2019 року, в якому зазначено, що дана нотаріальна дія не може бути вчинена, оскільки позивачкою не було подано у встановлений законом піврічний строк, визначений ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки про фактичне проживання особи, виданої 11.06.2019 року ТОВ «Керуюча компанія» ДОМ «КОМ», позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , в той же час, відповідно до довідки № 974 від 18.06.2019 року, виданої Луганською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, позивачка була не зареєстрована та не проживала в селі Луганка Петрівського району Кіровоградської області (а.с.16-17). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачка зазначила у своїй позовній заяві те, що вона вважала, що при наявності заповіту може отримати свідоцтво про право на спадщину в будь-який час, також зазначила, що у зв`язку з проживанням за іншою адресою у [ADDRESS] , тобто у зв`язку з віддаленістю, не мала можливості з`явитись до нотаріуса, окрім того з 15.10.2018 року по 22.03.2019 року перебувала за кордоном, а саме через складне матеріальне становище змушена була працювати на території Польської Республіки. Однак правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В той же час, матеріалами справи підтверджено факт обізнаності позивачки про існування спадкового майна і заповіту, а вказані в обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Судом встановлено, що у позивачки були відсутні перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, і її посилання на те, що вона не реалізувала своє право на прийняття спадщини через віддаленість проживання від місця відкриття спадщини, не дає правових підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Що стосується перебування позивача за кордоном у період з 15.10.2018 року по 22.03.2019 року, то вказаний період був уже за межами шестимісячного строку для прийняття спадщини [PERSON] Позивачка не навела інших об`єктивних, непереборних, істотних обставин, які перешкоджали їй у вчиненні дій щодо прийняття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволені позову про встановлення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити, через недоведеність поважності причини пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1270, 1272 ЦК України.

Outcome: dismissed