Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі», звернулося до суду із заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією у розмірі 94 750,62 грн., та судового збору у розмірі 2270 грн., з підстав невиконання умов Договору. Ухвалою суду від 14 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду через канцелярію відповідачем [PERSON] було подано клопотанням про заміну її як відповідача - [PERSON] належним відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Разом з клопотанням долучене пояснення покупця за вказаним договором купівлі-продажу квартири від 31.08.2021 р. [PERSON] , про те що йому відомо про наявність заборгованості перед позивачем КП БРР «Балаклійські теплові мережі» в розмірі 116949, 50 коп. погашення боргу взяв на себе. Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року клопотання відповідача про заміну її як відповідача задоволено, замінено первісного відповідача [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) належним відповідачем [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ). В судове засідання представник позивач не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, справу просив розглянути за наявними в справі матеріалами без його участі в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання, подав заяву про часткове визнання позовних вимог, а саме, що сума платежу 22 928,87 грн. є присудженою сумою основного боргу та стягнута в примусовому порядку згідно з виконавчим листом № 610/390/17, виданого 27.11.2017 року Зміївським районним судом Харківської області. Виконавче провадежння закінчено згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.04.2021 року за ВП № 55325086. При цьому, позивач неодноразово надавав недостовірні розрахунки, в тому числі й в рамках справи № 610/390/17. Просив застосувати загальний строк позовної давності в три роки до вимог Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення, які заявлені по 07 липня 2018 року, в зв`язку з чим відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. Позов Комунального підприємства Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення в сумі 94 750 грн. 62 коп. задовольнити частково в межах вимог, які не виходять за загальний строк позовної давності. Ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено та не заперечувався сторонами той факт, що власниками квартири [ADDRESS] до 31.08.2021 року виступали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В.М., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Відповідно пункту 6 вказаного Договору купівлі-продажу квартири зазначено: Покупцеві відомо про наявність заборгованості перед КП БРР «Балаклійські теплові мережі» в розмірі 116949 грн. 50 коп., погашення боргу він бере на себе. Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) належним відповідачем [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ). З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що сплата за надані КП «Балаклійські теплові мережі» житлово-комунальні послуги в добровільному порядку не проводилася, а в примусовому в рамках справи № 610/390/17 стягнуто 22 928,87 грн., тобто виникла заборгованість. Відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі - продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно з ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п.п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до вимог ст. 13-16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» - послуга по централізованому опаленню надається своєчасно, безперебійно, за виключенням часу перерви на міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами, належної якості та підлягає оплаті. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» право споживача отримувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, в тому числі і якщо він фактично користувався ними. Зважаючи на заміну відповідача на [PERSON] , який здійснив придбання квартири, а також взяв на себе погашення боргових зобов`язань, враховуючи часткове визнання позовних вимог відповідачем та виходячи з наведеного, суд доходить висновку про необхідність стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі, який буде визначений судом нижче. Суд критично ставиться до наданого позивачем окремого розрахунку боргу за період з лютого 2017 р. - квітень 2021 р. по особовому рахунку № [NUMBER] , в якому в графі Залишок боргу (ст. 2 - ст. 3 =) вказано 45 127,64 грн., оскільки вказана сума утворилася до лютого 2017 року та питання погашення заборгованості вже розглядалася в рамках цивільної справи № 610/390/17, за якою ухвалено рішення Зміївським районним судом Харківської обалсті 21.08.2017 року. Вказане рішення є повністю виконаним зі сплатою заборгованості в сумі 22 928,86 грн. згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.04.2021 року за ВП № 55325086. вказана сума просліджується в графі: сплачено за борг згідно з рішенням суду від 21.08.2017 у справі № 610/390/17. Інших платежів не проводилося та їх сплата у розрахунку відсутня. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем у справі було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Так, судом встановлено, що 08 липня 2021 року Комунальне підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення в сумі 94 750 грн. 62 коп. Отже, суд дійшов висновку, що строк позовної давності за даним позовом належить відраховувати від 08 липня 2021 року. Відповідно до окремого розрахунку боргу за період з лютого 2017 р. - квітень 2021 р. по особовому рахунку № [NUMBER] вказано, що станом на липень 2018 року сума заборгованості становить 71 554,64 грн., в яку зокрема входить сум заборгованості згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області 22 928,87 грн., яка визнана безспірною та погашена в примусовому порядку, при цьому нарахування за травень - липень відсутні, в травні та червні примусово стягнуто по 44,61 грн., а в липні 59,31 грн. Загальна сума нарахувань встановлена 116 949,40 грн. Таким чином, враховуючи те, що 22 928,87 грн. стягнуто з [PERSON] на користь позивача в межах іншої цивільної справи, в якій також було застосовано строки позовної давності, сума за лютий 2017 року включає минулі періоди, то загальна сума заборгованості, яка виходить за межі позовної давності та становить 48 714,96 грн. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги КП «Балаклійські теплові мережі», стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з липня 2018 року по липень 2021 року у розмірі 46 035 грн. 66 коп. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial