Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 23.10.2004 року по 03.06.2014 року. В період шлюбних відносин у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина залишилась проживати з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, в порушення норм Сімейного кодексу матеріально дитині не допомагає. В зв'язку з цим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно із подальшою індексацією, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти винесення рішення про стягнення з нього суми аліментів заявленої позивачем. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що 23 жовтня 2004 року сторони зареєстрували свій шлюб, який було розірвано рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.06.2014 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Хлопець проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Новософіївської сільської ради. Відповідач матеріальну допомогу не надає. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, та може забезпечувати сина у тому обсязі, який визначено позовними вимогами без будь-яких вагомих негативних наслідків для себе. Жодних доказів того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач не надав, тому враховуючи матеріальне становище сторін та відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошові й сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, вказаний розмір аліментів визнаний відповідачем. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved