Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: [ADDRESS] у розмірі 34 846 грн. 67 коп. за період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року, суму інфляційних витрат 377,45 грн., 3% річних у сумі 87,12 грн., пеня у розмірі 27 077, 78 грн., а також судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.02.2009 року належить нежитлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснюється КП «Харківські теплові мережі». Відповідач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії від 01.06.2005 року № 11363 користується тепловою енергією за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему теплопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Представник позивача Пономарьова Н.В. зазначила та надала розрахунок відповідно до якого за період користування тепловою енергією з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року включно, відповідачем спожито теплової енергії на суму 34 846 грн. 67 коп. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. З викладених підстав, просить позов задовольнити. Представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Пономарьова Н.В. надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення належить нежитлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснюється КП «Харківські теплові мережі». Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» подає теплову енергію у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. 01.06.2005 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 11363 про постачання теплової енергії. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується відповідними актами, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації, а саме: акти включення та відключення споживача до тепломережі № 173/16661 від 26.10.2015 року, № 173/19224 від 10.04.2018 р., № 173/20001 від 08.11.2018 р. Відповідно до розрахунків, які надані позивачем, заборгованість відповідача за користування тепловою енергією відповідно до умов договору за період з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року складає 34 846, 67 грн. Відповідно до частини 4 статті 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в житлових будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також статті 714 ЦК України, так як приміщення є нежитловим. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статтях 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно статті 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем 3% річних становить 87,12 грн., інфляційні витрати 377, 45 грн. та пеня в розмірі 27077, 78 грн. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 , 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач споживав теплову енергію, не відшкодував позивачеві її вартість, а тому позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення вартості теплової енергії, а також суми інфляційних витрат , трьох процентів річних та пені підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір пов`язаний з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладається на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved