Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач ПАТ „ВТБ БАНК звернувся з даним позовом в суд і просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ „ВТБ БАНК заборгованість за кредитним договором №R53100313009B від 09.08.2012 в розмірі 253385,13 грн., яка складається з: 38881,10 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2134,28 грн. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 18634,63 грн. інфляційні втрати (кредит); 549,74 грн. поточна заборгованість за процентами; 41205,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 1921,13 грн. 3% річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення процентів; 16262,16 грн. інфляційні втрати (проценти); 133797,09 грн. пеня за кредитним договором та судові витрати в розмірі 3800,78 грн. Посилається на те, що 09.08.2012 між сторонами був укладений кредитний договір №R53100313009B, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 46600,00 грн. на споживчі потреби в інтересах сімї строком до 09.08.2015 зі сплатою 34,50% річних за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість. В судове засідання позивач свого представника не направив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON], в адресу суду направила заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного рішення не заперечує і просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. За цих обставин, за згодою представника позивача, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, проведено заочний розгляд справи. Судом встановлено наступне. 09.08.2012 між сторонами був укладений кредитний договір №R53100313009B. Відповідно до умов кредиту відповідач отримав кредит у розмірі 46600,00 грн. на споживчі потреби в інтересах сімї строком до 09.08.2015 зі сплатою 34,50% річних за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 46600,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру №32010 від 09.08.2012 на імя [PERSON] (а.с. 21) Згідно п.п. 3.4, 3.5, 4.6, 5.3.1 Кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені Кредитним договором. Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 253385,13 грн. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються главою 71 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 9.4. Кредитного договору сторони домовилися про те, що будь-яке порушення Відповідачем умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право Позивачу в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язань, вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором. Згідно п.п. 5.2.2. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення Позичальнику відповідного повідомлення Банка з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору. Відповідач повідомлявся про своєчасність повернення кредиту та сплату нарахованих процентів, проте не погашав кредит, внаслідок чого йому змінено терміни повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення, що вбачається з копії листа-вимоги №8607/1-2/84 від 10.11.2014 (а.с. 22). В звязку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач згідно п.п. 5.2.1, 5.2.2, 5.3.9 Кредитного договору має достроково повернути кредит, сплатити відсотки за його користування, виконати інші зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. В силу вимог ч.2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 7.1 Кредитного договору у разі прострочення Позичальником зобов'язань з повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Згідно п. 9.7. Кредитного договору, на підставі ст. 259 ЦК України строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів, передбачених цим Договором, встановлюється у 3 (три) роки. В зв'язку із заборгованістю Позичальника по сплаті кредиту та процентів, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити суму кредиту та процентів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений Кредитним договором. Оскільки відповідач і по даний період не виконує взятих на себе зобовязань за вищезазначеним Договором, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення заборгованості в сумі 253385,13 гривень, вважаючи його обґрунтованим чинним законодавством, умовами Договору та доказами, дослідженими у судовому засіданні. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved