Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі - 3 505,04, гривень, мотивуючи вимоги тим, що 05.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 001000000079007 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. 27.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування СКР, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі - 36 700,00 гривень на строк з 27.09.2011 року по 26.09.2012 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 %річних на споживчі цілі. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання. Відповідач, в свою чергу, належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 3 505,04 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд, вважає за можливе слухати справу заочно, без участі відповідача, за наявними у справі документами. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 001000000079007 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. 27.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування СКР, відповідно до умов якої позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі - 36 700,00 гривень на строк з 27.09.2011 року по 26.09.2012 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 28 % річних на споживчі цілі. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, згідно кредитного договору. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 19.02.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає - 3 505,04 гривень, з яких: -заборгованість з основним зобов'язанням - 1 347,09 гривень; -заборгованість по несплаченим процентам - 60 345,42 гривень; -заборгованість по несплаченим процентам - 0,00 гривень; -неустойка за несплаченими - 83,86 гривень. У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Невиконання відповідачем умов кредитного договору дало право позивачу достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у позичальника. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмова у прийнятті. Стаття 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі - 1 378,00 гривень на користь держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору, Згідно Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного та

Outcome: approved