Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 17.05.2017 року звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак відповідач не провів розрахунок при звільненні. Тому позивач остаточно визначившись з позовними вимогами просить стягнути з відповідача належні кошти при звільненні, а саме заборгованість по заробітній платі у розмірі 17 892 грн. 80 коп. і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 50 016 грн. 96 коп.. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» надіслав відзив на позов та зазначив, що тимчасові складнощі зі строками виплати заробітної плати виникли з обставин, що не залежать від волевиявлення відповідача, це втрата ринків збуту у РФ, несвоєчасні розрахунки за поставлену продукцію замовниками, постійна заборгованість держави з відшкодування ПДВ. Відповідач заперечуючи проти позову, визнав наявну заборгованість та надав довідку про заборгованість по заробітній платі та про розмір середньоденного заробітку. Відображена у довідці заробітна плата належна позивачеві до виплати у день звільнення зазначена після відрахувань податку з доходів фізичних осіб (ПДФО) та військового збору та складала 17 892 грн. 80 коп., вихідна допомога не нараховувалась; середньоденна заробітна плата складала 446 грн. 58 коп. та зазначена без утримання ПДФО та військового збору. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку нарахування виплати у всіх випадках збереження середньої заробітної плати. Для обчислення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивача необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом №75 від 21.03.2014 р. (понеділок, вівторок, середа). /39-42/ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по 17.05.2017 року позивач працював у ПАТ «Сумське НВО» та мав середньоденну заробітну плату у розмірі 446 грн. 58 коп. без відрахувань податків і зборів. При звільненні відповідач не провів повний розрахунок з позивачем. Сума заборгованості відповідача становила 17 892 грн. 80 коп.після відрахувань податків і зборів. Також встановлено, що у ПАТ «Сумське НВО» наказом № 75 від 21.03.2014 року з 26.05.2014 року введено триденний робочий тиждень. Встановлені факти підтверджуються копією трудової книжки, зазначеним наказом, копія якого додана до матеріалів справи, довідкою про заборгованість і середньоденну заробітну плату./а.с. 23-25,39-42/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є трудовими та врегульовані ст.ст. 94, 110, 115, 117 КЗпП України. Так при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак відповідач зобовязаний сплатити позивачу заявлену суму заборгованості та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення позивача і по день ухвалення рішення у цій справі, тобто за період з 17.05.2017 року по 20.02.2018 року. У зазначений період на підприємстві було 113 робочих днів. Таким чином сума середнього заробітку становить 50 463 грн. 54 коп. без відрахувань податків і зборів (113х446,58). Ураховуючи зазначене заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Outcome: approved