Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» 58 094,59 грн., в тому числі 7 782,82 грн., по внесках утримання будинку та прибудинкової території, 14 763,97 грн., за централізоване опалення, 2 409,39 грн., по внесках на консьєржну службу, 1 755,18 грн., за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн., за гаряче водопостачання та водовідведення, 5 897,17 грн. витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 1 772,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. судових витрат позивача на оплату судового збору за подачу позовної заяви, 2 300,00 грн. судових витрат позивача на оплату професійної правичної допомоги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до даних свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 03 жовтня 200 року Головним управлінням житлового забезпечення київської міської державної адміністрації серії КВ № 49197, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 76,10 м2. Нарахування боргу по належній відповідачу квартирі у розрахунковому періоді здійснено позивачем на підставі облікових даних виробників комунальних послуг: за утримання будинку та прибудинкової території і за консьєржну службу-пропорційно загальній площі квартири за рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ; за централізоване опалення - пропорційно опалювальній площі квартири за даними загальнобудинкового приладу обліку теплопостачання; за холодне і гаряче водопостачання та водовідведення - за даними розподільчих квартирних приладів обліку. Розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, та консьєржної служби затверджений рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини-16/2», Неоплачена заборгованість відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 року до 30 вересня 2018 року становить 54 032,59 грн., в т.ч. 7 782,82 грн. по внесках утримання будинку та прибудинкової території, 14 763,97 грн. за централізоване опалення, 2 409,39 грн., по внесках на консьєржну службу, 1 755,18 грн., за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн., за гаряче водопостачання та водовідведення, 5 897,17 грн. витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 1 772,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. судових витрат позивача на оплату судового збору за подачу позовної заяви, 2 300,00 грн. судових витрат позивача на оплату професійної правичної допомоги. 07 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 21 грудня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а відповідачем отримано копію ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами 24 січня 2019 року, про що свідчить розписка від 24 січня 2019 року. 11 лютого 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволені позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що нарахована позивачем заборгованість з травня 2015 року по жовтень 2015 року на суму 2 493,06 грн. була здійснена позивачем неправомірно, з підстав спливу строку позовної давності, оскільки позовна заява була подана в листопаді 2018 року строк позовної давності за оплату утримання будинку та прибудинкової території і за консьєржну службу за період з травня-жовтень 2015 року сплив у жовтня 2018 року, тому включення цієї суми до загальної суми заборгованості є неправомірним. Станом на вересень 2018 року сума заборгованості з листопада 2015 року по вересень 2018 року становила 39 359,81 грн., що включає суми заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, консьєржну службу та опалення. Щодо нарахування заборгованості за холодне водопостачання та водовідведення та гаряче водопостачання та водовідведення, зазначила, що їй не зрозуміло яким чином позивач нараховував плату за холодне та гаряче водопостачання та водовідведення та на підставі чого відобразив суму заборгованості за воду у серпні 2018 року, який при цьому був використаний тариф за водопостачання та відведення, яку кількість води (літрів) було взято для розрахунку за один місяць. Згідно отриманої від позивача квитанції за серпень 2018 року та відповідно до вказаних у ній тарифів за холодне та гаряче водопостачання та водовідведення зазначено, що: тариф на холодне водопостачання та водовідведення складає 16,716 грн за 1 куб.м.; тариф на гаряче водопостачання та водовідведення складає 88,52 грн за 1 куб.м. Якщо керуватись вказаними вище тарифами та відповідно до вказаних позивачем у довідці сум за холодне та гаряче водопостачання та водовідведення за серпень 2018 року, відповідач за один календарний місяць (серпень 2018 року) спожив 105 куб.м холодної води та 222 куб.м гарячої води згідно поданого нижче розрахунку: холодної води - 105 куб.м, гарячої води - 222 куб. м. Проте, одна людина не може спожити такої кількості води. До того ж із платіжок за комунальні послуги, виставлених позивачем за період січень 2018 року - червень 2018 року видно, що кількість спожитої гарячої та холодної води не змінювалась протягом 6 місяців, адже в квартирі ніхто не проживав і не користувався водою. У платіжці за липень 2018 року кількість спожитої води за липень 2018 року становила на 50 куб.м (гаряча вода) та 15 куб.м (холодна вода). На підтвердження того факту, що відповідач не проживала в квартирі протягом вказаного періоду, відповідачем 07.02.2019 року до ЦМУ ДМС в м. Києві було подано заяву про надання витягів з реєстру щодо наявності належних відповідачу паспортів громадянина України для виїзду за кордон, по яким можна буде побачити дати виїздів-в`їздів відповідача з території України та на територію України. На даний момент така відповідь ще не отримана від ЦМУ ДМС в м. Києві. Крім того, відповідачем було проведено експертизу лічильників, встановлених у власній квартирі, та визначено, що лічильники показують помилкові значення, тому їх неможна брати до уваги. Протягом 2016-2019 р.р. відповідач здійснила оплати на загальну суму 52 780,79 грн.: 6 615,30 грн. - по внесках утримання будинку та прибудинкової території, 8 363,59 грн. - за централізоване опалення, 1 917,80 грн. внесків за консьєжну службу. Тому, на 06.02.2019 року відповідач переплатив 13 420,98 грн.: 52 780,79 грн. - 39 359,81 грн. = 13 420,98 грн. Відповідач неодноразово звертався до позивача про реструктуризацію заборгованості, однак позивач жодним чином на такі звернення не реагував. 29 березня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» 52 803,48 грн., в т.ч. 7 782,82 грн. - по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 2 409,39 грн. - по внесках на консьєржну службу, 9 472,86 грн. - за централізоване опалення, 1 755,18 грн. - за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн. - за гаряче водопостачання та водовідведення, 5 897,17 грн. - витрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 1 772,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судові витрати позивача на оплату судового збору за подачу даної позовної заяви, 2 300,00 грн. - судові витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги. Свої вимоги обгрунтовує тим, що на підставі усного звернення громадянки [PERSON] до правління ОСББ «Тичини-16/2» з приводу споживання послуг водопостачання за адресою її мешкання по [ADDRESS] , у вересні 2018р. було знято показники лічильників, про що свідчить Акт від 17.09.2018р. Попередні показники лічильників було затверджено на 01 травня 2015р.: ВГ - 236 куб.м., ВХ - 677 куб.м. По результатах звіряння станом на 17.09.2018р. було виведено різницю по споживанню послуг постачання холодної води та водовідведення у розмірі 105 куб.м., постачання гарячої води та водовідведення - 236 куб.м. У вересні нараховується сплата за отримані послуги за попередній період, тобто за серпень 2018р., у якому діяли наступні тарифи: ВХ+водовідведення - 16,716 грн. за 1 куб.м., ВГ+водовідведення - 88,52 грн., які затверджені Постановою від 21.06.2018р. № 540 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до нормативів питного водопостачання та норми споживання послуг з централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у місті Києві, встановлених Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 16 червня 2015року №579, норми споживання послуг з централізованого постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води, водовідведення на 1 особу становлять: ВГ - 3,0 куб.м./міс, ВХ - 4,5 куб.м./міс. Враховуючи показники попередніх показників лічильників станом на 01.05.2015р. та Акту від 17.09.2018р. середньомісячне споживанню вище зазначених послуг за адресою [ADDRESS] складає: ВХ = 105 куб.м./40міс.= 2,625 куб.м./міс., ВГ = 222куб.м./40міс. = 5,55 куб.м./міс. За наданими голові правління поясненнями консьєржів які здійснюють контроль доступу до під`їздів будинку не зважаючи на ті обставини, що відповідач з травня 2015 року по вересень 2018 року перебувала поза межами України, за вказаною адресою проживала її мати або орендарі, які користувались житлово-комунальними послугами. Протягом 2015-2019 р.р. [PERSON] були проведені платежі на загальну суму 55 384,98 грн., з яких 26 209,31 грн. зараховано в рахунок судового наказу від 12.08.15 р., 22 187,80 грн. на погашення наявної на 01.10.2018 р. заборгованості, 6 987,87 грн. - сплата комунальних послуг за жовтень-грудень 2018р. Зважаючи, що відповідач здійснила оплату боргу, який виник за межами періоду загального трирічного строку позовної давності - з 01 травня 2015р. до 31 жовтня 2015р., то позовна давність до цих вимог не може бути застосована судом, оскільки вони станом на день складання цієї відповіді на відзив добровільно оплачені відповідачкою. Враховуючи суми отриманих платежів станом на 25.03.2019р. заборгованість [PERSON] за отримані житлово-комунальні послуги перед ОСББ «Тичини- 16/2» за період травень 2015 р. - вересень 2018 р. складає 41 072,13 грн.: 63 259,93 грн. (нараховано за отримані послуги за період травень 2015р. - вересень 2018р.) - 22 187,80 грн (отримані оплати) = 41 072,13 грн. (залишок боргу). Щодо нарахування витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку та 3 % річних зазначає, що в позовній заяві зазначені додаткові нарахування та 3% річних на суму 11 731,35 грн., у т.ч.: 5 897,17 грн. - витрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 1 772,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судові витрати позивача на оплату судового збору за подачу даної позовної заяви, 2 300,00 грн. - судові витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги. Таким чином, з урахуванням розрахунків загальна сума заборгованості [PERSON] на користь ОСББ «Тичини-6/2» станом на 25.03.2019 р. за період з 01.05.2015 р. по 30.09.2018 р. складає 52 803,48 грн.: 7 782,82 грн. - по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 2 409,39 грн. - по внесках на консьєржну службу; 9 472,86 грн. - за централізоване опалення; 1 755,18 грн. - за холодне водопостачання та водовідведення; 19 651,88 грн. - за гаряче водопостачання та водовідведення; 5 897,17 грн. - витрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 1 777,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судового збору, 2 300,00 грн. - витрат на оплату професійної правничої допомоги. Інших заяв по суті справи не надходило. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 03 жовтня 2000 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30 березня 2001 року було проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2» за адресою: [ADDRESS]. Відповідно п.п. 2, 3 Розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тичини-16/2», затвердженого рішенням загальних зборів Протоколом № 21 від 22 квітня 2018 року, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отримання житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст.ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Так, 20 липня 2001 року між ДКО «Київводоканал» та ОСББ «Тичини-16/2» було укладено договір № 9598/5-14 на послуги водопостачання та водовідведення. 01 березня 2003 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ОСББ «Тичини-16/2» було укладено договір № 510603 на постачання теплової енергії у гарячій воді. 19 червня 2008 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» та ОСББ «Тичини-16/2» було укладено договір про постачання електричної енергії № 81004. В подальшому, 11 липня 2018 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «Київтеплоенерго» та ОСББ «Тичини-16/2» було укладено договір № 510603 на постачання теплової енергії у гарячій воді. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території, за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , неоплачена заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 року до 30 вересня 2018 року становить 54 032,59 грн., в т.ч. 7 782,82 грн. по внесках утримання будинку та прибудинкової території, 14 763,97 грн. за централізоване опалення, 2 409,39 грн., по внесках на консьєржну службу, 1 755,18 грн., за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн., за гаряче водопостачання та водовідведення, 5 897,17 грн. витрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, 1 772,18 грн. - 3% річних. Згідно довідки про заборгованість сума боргу [PERSON] за утримання будинку і житлово-комунальні послуги з 01.03.2012 року по 01.05.2015 року складала 25 437,51 грн., з яких: 17 491,43 грн. сума боргу, 7 348,00 грн. втрат від інфляції, 598,08 грн. 3% річних. 29 травня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі № 755/10509/15-ц за яким із [PERSON] на користь ОСББ «Тичини-16/2» стягнуто заборгованість у розмірі 26 087,51 грн., що складає: заборгованість за житлово-комунальні послуги 17 491,43 грн., втрат від інфляції 7 348,00 грн., три відсотки річних 598,08 грн., витрати на правову допомогу 650,00 грн., та судовий збір в сумі 121,80 грн. Згідно акту зняття показників лічильника від 17.09.2018 року по квартирі № [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , показники лічильників гарячої води серійний № 002808 (2008) - 341 м.куб, серійний № 059722 (2000) (з відсутньою пломбою) - 117 м. куб; лічильників холодної води серійний № 059852 (2000) - 396 м.куб, серійний № 059513 (2000) (з відсутньою пломбою) - 386 м.куб. Згідно довідок про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-4/1229Д та № 24-1-4/1230Д від 24.01.2019 року, виданий ДП «Укрметртестстандарт», по лічильнику ТАКТ № 08 002808 DN 15 відносна похибка лічильника води перевищує границі нормованих значень та складає : б=-100% за мінімальної об`ємної витрати; по лічильнику КВ-1,5 № 059513 - відносна похибка лічильника води перевищує границі нормованих значень та складає б=8% за мінімальної об`ємної витрати, 2,46% за перехідної об`ємної витрати. З наданого [PERSON] акту зняття показників лічильника від 01.10.2018 року по квартирі № [ADDRESS] , показники лічильників гарячої води серійний № 62233777 (2018) - 0 м.куб, серійний № 62234182 (2018) - 0 м. куб; лічильників холодної води серійний № 62240912 (2018) - 0 м.куб, серійний № 62241526 (2018) - 0 м.куб. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON] замінила лічильники холодної та гарячої води ще до надання довідок про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-4/1229Д та № 24-1-4/1230Д лічильника ТАКТ № 08 002808 DN 15 та лічильника КВ-1,5 № 059513. Суд критично ставиться до доводів [PERSON] про неправомірність нарахованих сум за холодне водопостачання та водовідведення у розмір 1 755,18 грн. та за гаряче водопостачання та водовідведення в розмірі 19 651,88 грн. у зв`язку з тим, що з січня по червень 2018 року в її квартирі ніхто не проживав, воду ніхто не використовував, в період її перебування за межами України користування житлово-комунальними послугами було припинено, а лише з липня 2018 року кількість спожитої гарячої води за липень становила 50 куб.м., а холодної - 15 куб.м, оскільки даними рахунків з січня по червень 2018 року при незмінних показниках гарячої та голодної води 236 кубів та 677 кубів відповідно відповідачем залишався несплаченим борг, який в січні 2018 року становив 29 384,92 грн., а в серпні 2018 року - 40162,95 грн. Надана [PERSON] довідка Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11 лютого 2019 року про перетин нею державного кордону 07.07.2014 року, 31.07.2014 року, 25.05.2015 року, 15.12.2015 року, 11.02.2016 року, 14.02.2016 року, 17.03.2016 року, 22.03.2016 року, 01.02.2017 року, 14.01.2018 року, 25.09.2018 року, 21.01.2019 року підтверджує факт перетину нею державного кордону у вказані дати, однак не спростовує доводи позивача щодо проживання в квартирі [PERSON] в період її відсутності її матері або орендарів, які були користувачами житлово-комунальних послуг. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про переплату нею на користь позивача 13 420,98 грн., оскільки 21 вересня 2018 року [PERSON] подала голові ОСББ «Тичини 16/2» заяву, в якій просила зарахувати сплачені нею 19 вересня 2018 року 20 000,00 грн. в рахунок оплати стягнень по судовому наказу від 21.08.2015 року, включаючи штрафні санкції та судові витрати у розмірі 8 596,08 грн. Зі сплачених нею коштів в період з 15.02.2016 року по 15.01.2019 року в сумі 55 384,98 грн., 26 209,31 грн. були зараховані позивачем в рахунок погашення боргу по судовому наказу від 12.08.2015 року, 22 187,80 грн. зараховані на погашення боргу станом на 01.10.2018 року, 6 987,87 грн. - оплата комунальних послуг за жовтень-грудень 20018 року. 27 березня 2019 року позивачем на адресу [PERSON] направлено відповідь на відзив, однак, заперечень на відповідь на відзив відповідачем до суду не надано. Як вбачається з поданої позивачем відповіді на відзив позивач просить суд стягнути з [PERSON] 52 803,48 грн., в т.ч. 7 782,82 грн. - по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 2 409,39 грн. - по внесках на консьєржну службу, 9 472,86 грн. - за централізоване опалення, 1 755,18 грн. - за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн. - за гаряче водопостачання та водовідведення, 5 897,17 грн. - витрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку; 1 772,18 грн. - 3% річних, 1 762,00 грн. - судові витрати позивача на оплату судового збору за подачу даної позовної заяви, 2 300,00 грн. - судові витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги. При цьому, позивачем зменшено заборгованість за централізоване опалення, зменшено суму загальної заборгованості, однак, розмір інфляційних втрат та 3% річних вказано аналогічним розміру інфляційних втрат та 3% річних визначеному у позовній заяві, у зв`язку з чим відсутні правові підставі для стягнення з відповідача заборгованості за централізоване опалення, інфляційних втрат та 3% річних. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає судовому захисту, а відповідно з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 41 072,13 грн. в т.ч. 7 782,82 грн. - по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 2 409,39 грн. - по внесках на консьєржну службу, 9 472,86 грн. - за централізоване опалення, 1 755,18 грн. - за холодне водопостачання та водовідведення, 19 651,88 грн. - за гаряче водопостачання та водовідведення. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування позивачу судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2018 року між позивачем та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 22/10/18-1, за умовами якого Бюро зобов`язалося надавати позивачу правничу допомогу стосовно складення та підготовки до подачі до Дніпровського районного суду міста Києва позовної заяви про стягнення з [PERSON] на користь позивача боргу за житлово-комунальні послуги, а також стосовно подачі до Дніпровського районного суду м. Києва вищезазначеної позовної заяви. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг, складеного позивачем та АБ «Тарас Кулачко та Партнери» від 22 жовтня 2018 року, позивачу було надано послугу в частині складення та підготовки до подачі до Дніпровського районного суду м. Києва зазначеної вище позовної заяви, яка була предметом укладеного між ними договору. Загальна вартість наданої послуги становить 2 300,00 гривень, яка була сплачена позивачем на користь Адвокатського об`єднання, що підтверджується квитанцією. Як роз`яснено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення також судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 2 300,00 гривень. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійок, що був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial