Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22 грудня 2012 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-20027-221212, за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні, та надав їй кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. 00 коп. [PERSON] в період дії кредитного договору не дотримувалась його умов, внаслідок чого, станом на 22 липня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 22630 грн. 12 коп., з яких: 11312 грн. 75 коп. - тіло кредиту, 3397 грн. 79 грн. - прострочене тіло кредиту, 7919 грн. 58 коп. - заборгованість за комісіями. Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22630 грн. 12 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача Богонос М.О. не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-20027-221212, за умовами якого Банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] з використанням платіжної картки в національній валюті України - гривні, та надав їй кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 15000 грн. 00 коп. строком на 3 роки зі сплатою процентів за користування кредитними коштами за ставками, які зазначені в Тарифах на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет «Кредитна картка № 1 2012 (на все)». Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувалась його умов, внаслідок чого, станом на 22 липня 2014 року в неї перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 22630 грн. 12 коп., з яких: 11312 грн. 75 коп. - тіло кредиту, 3397 грн. 79 грн. - прострочене тіло кредиту, 7919 грн. 58 коп. - заборгованість за комісіями. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок, правильність якого була перевірена судом підчас розгляду справи. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору. Відповідач в свою чергу погодилась з розрахунком, належних та допустимих доказів того, що нею погашалася заборгованість по кредиту, а також обґрунтованих заперечень щодо розміру заборгованості не надала. За змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст.ст.549, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду, то вона є передчасною, оскільки зазначене питання вирішується на стадії виконання судового рішення, а не при його ухваленні. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved