Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивачка звернулись до суду з позовом до відповідачів про розірвання договору довічного утримання та зобов'язання вчинити дії . У судовому засіданні позивачка пояснила, що 20.02.2013 року вона та відповідач уклали договір про довічне утримання/догляд/ посвідчений державним нотаріусом 3-ї Харківської державної нотаріальної контори м.Харкова Тимофієвою Т.О. В цей же день вказаним нотаріусом була накладена заборона відчуження зазначеної у договорі квартири [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським центром приватизації 27.07.1993 року за р.№5-93- 11871,згідно з розпорядженням № 11924 від 27.07.1993 року, зареєстрованого в КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» 04.08.1993 р. за р.№П-5-2113. Згідно п.5 Договору позивачка довічно залишається проживати у квартирі [ADDRESS]».Згідно п.4 Договору відповідач зобов'язувався повністю довічно утримувати позивачку, надаючи необхідну допомогу.Сторонами встановлено вартість матеріального забезпечення необхідного догляду в розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно, довічно, про що вказано в п.4 Договору. Після оформлення Договору ставлення відповідача до позивачки різко змінилося.Позивачка посилається на те,що відповідач не виконує свої зобов'язання, передбачені Договором. Не забезпечує необхідним доглядом та не надає необхідну допомогу, не цікавиться станом здоров'я, не забезпечує необхідними ліками, продуктами харчування.Позивачка являється пенсіонеркою, має мінімальну пенсію, являється людиною похилого віку , має ряд тяжких захворювань, перенесла нещодавно інсульт, гіпертонічну кризу, перебувала на стаціонарному лікуванні, потребує моральної, фізичної, матеріальної підтримки на придбання ліків, але відповідач не забезпечує та не виконує своїх обов'язків.У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання укладений між [PERSON] та [PERSON] 20.02.2013 року , посвідчений державним нотаріусом 3-ї Харківської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-63, просить суд .зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції квартиру [ADDRESS] зняти з реєстрації на ім'я відповідача та скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS] що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським центром приватизації 27.07.1993 року за р.№5-93- 11871,згідно з розпорядженням № 11924 від 27.07.1993 року, зареєстрованого в КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» 04.08.1993 р. за р.№П-5-2113 . Відповідач в судове засідання зявився, проти позову не заперечував та не оспорював доводи позивачки. Третя особа нотаріус Третьої Харківської державної нотаріальної контори Тимофієва Т.О. в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена в установленому порядку. Представник 3-ї особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції позов не визнала в частині зобов'язання Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем , надавши письмові заперечення за справою та просила слухати справу у відсутність представника відділу. Суд ,вислухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, по наступних підставах. Судом встановлено, що 20.02.2013 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір про довічне утримання/догляд/ посвідчений державним нотаріусом 3-ї Харківської державної нотаріальної контори м.Харкова Тимофієвою Т.О. В цей же день вказаним нотаріусом була накладена заборона відчуження зазначеної у договорі квартири [ADDRESS], яка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським центром приватизації 27.07.1993 року за р.№5-93- 11871,згідно з розпорядженням № 11924 від 27.07.1993 року, зареєстрованого в КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» 04.08.1993 р. за р.№П-5-2113. Згідно п.5 Договору позивачка довічно залишається проживати у квартирі [ADDRESS]». Згідно п.4 Договору відповідач [PERSON] зобов'язувався повністю довічно утримувати позивачку [PERSON] надаючи необхідну допомогу. Сторонами встановлено вартість матеріального забезпечення необхідного догляду в розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісячно, довічно, про що вказано в п.4 Договору. Однак відповідач не виконував умови договору , не провідував позивачку, на звернення позивача щодо виконання умов договору відповідач відмовив в виконанні своїх обов'язків, Згідно ч.1 п.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений , у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до ст. 756 у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором , відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане і має право вимагати , його повернення . Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконував обов'язки покладені на нього договором довічного утримання , у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] щодо зобов'язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за відповідачем підлягають закриттю, та як п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а є вимогами , що розглядаються в порядку адміністративного судочинства в разі відмови уповноваженої особи здійснити передбачені законом дії.

Outcome: approved