Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння в частині визнання права власності на ? частину домоволодіння за [PERSON] та про визнання права власності на ? частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла 07 травня 2004 року. У позовній заяві зазначено, що позивачка разом з чоловіком, дочкою та матірю постійно проживали в [INFO]. Були співвласниками домоволодіння №20 по вул.Вербова. [PERSON] померла 07 травня 2004 року. За життя вона склала заповідальне розпорядження, яким усе своє майно заповіла позивачці. Заповіт було посвідчено у виконавчому комітет Стратинської сільської ради. Не змінений і не відмінений спадкодавцем. Свідоцтво про право власності на домоволодіння було видано 21 серпня 2004 року Стратинською сільською радою на підставі рішення восьмої сесії четвертого демократичного скликання та цього ж дня, 21 серпня 2004 року, зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ у реєстровій книзі №2, номер запису 186. Згідно свідоцтва про право власності власниками домоволодіння зазначені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] рівних долях, тобто по ? частині кожен. Однак свідоцтво про право власності на домоволодіння на імя [PERSON] було видано після смерті [PERSON] через що державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори позивачці відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину на ? частину домоволодіння по вулиці Вербовій, буд.№20 в с.Стратин. Просила позов задовольнити. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке видане 21 серпня 2004 року в частині оформлення права власності на ? частину домоволодіння за [PERSON], яка померла 07 травня 2004 року. Визнати за позивачкою право власності на ? частину домоволодіння по вулиці Вербовій, буд.№20 в с.Стратин в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла 07 травня 2007 року. Представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю із підстав, неведених у позовній заяві, просив позов задовольнити. У судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Представник відповідача сільський голова Стратинської сільської ради позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення позову, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у відсутності представника відповідача. Відповідно до вимог ст.27 ЦПК України, участь у судових засіданнях це право, а не обовязок сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 07 травня 2004 року в с.Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НМ №163681, виданим 07 травня 2004 року виконавчим комітетом Стратинської сільської ради. 26 квітня 2004 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчений [PERSON] секретарем виконавчого комітету Стратинської сільської ради відповідно до якого [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON]. Заповіт не змінений і не відмінений. Дочка спадкодавця [PERSON], на користь якої складено заповіт, вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON], оскільки проживала разом з нею в одному домоволодінні. Ринкова вартість домоволодіння по вул.Вербова, буд.№20 без врахування вартості земельної ділянки станом на 23 грудня 2015 року становить 172 005 грн., що підтверджується висновком про вартість обєкта оцінки. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 21 серпня 2004 року Стратинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, домоволодіння №20 по вул.Вербова в с.Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області належить в рівних долях на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях. Свідоцтво видане на підставі рішення восьмої сесії четвертого демократичного скликання Стратинської сільської ради від 22 грудня 2003 року. До складу домоволодіння входили житловий будинок загальною площею 111,4 м2, літня кухня загальною площею 38,9 м2, погріб загальною площею 19,7 м2, стайня загальною площею 7, 5 м2, стайня загальною площею 20,9 м2, стодола загальною площею 33,0 м2, шопа загальною площею 21,2 м2, стодола загальною площею 30, 5 м2, стайня загальною площею 25,0 м2, оборіг загальною площею 13,7 м2, огорожа загальною площею 55,6 м2, ворота загальною площею 4,2 м2, ворота загальною площею 6,2 м2. Право власності 21 серпня 2004 року зареєстровано в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом № 4519571 від 21 серпня 2004 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори 08 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння в с.Стратин Рогатинського району по вул.Вербова, буд.№20 через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки свідоцтво на право власності [PERSON] видано після її смерті. Крім того, у постанові зазначено, що станом на 08 квітня 2016 року із заявами про прийняття спадщини, заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], інші спадкоємці, крім [PERSON] до Рогатинськоїь районної державної нотаріальної контори не зверталися і свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Стаття 1 протоколу до Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ратифікована Законом України від 17.07.1997 року) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обовязки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обовязків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно, державна реєстрація права власності проведена після смерті [PERSON], а тому позов про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягає до задоволення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] прийнла спадщину, втупила у володіння спадковим майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №122, виданою 04 квітня 2016 року виконавчим комітетом Стратинської сільської ради. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За приписами ст. ст.59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - домоволодіння №20 в с.Стратин по вул.Вербовій, яке видане 21 серпня 2004 року Стратинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області в частині визнання права власності на ? частину домоволодіння за [PERSON], яка померла 09 травня 2004 року слід визнати недійсним та визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою та жителькою с.Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] - право власності на ? частину домоволодіння вартістю 43001 грн. ? частину житлового будинку загальною площею 111,4 м2, житловою 64,6 м2, ? частину літньої кухні загальною площею 38,9 м2, ? частину погреба загальною площею 19,7 м2, ? частину стайні загальною площею 7,5 м2, ? частину стайні загальною площею 20,9 м2, ? частину стодоли загальною площею 33,0 м2, ? частину шопи загальною площею 21,2 м2, ? частину стодоли загальною площею 30,5 м2, ? частину стайні загальною площею 25,0 м2, ? частину оборога загальною площею 13,7 м2, ? частині огорожі 1 загальною площею 55,6 м2, ? частину воріт 2 загальною площею 4,2 м2, ? частину воріт загальною площею 6,2 м2, що розташовані по вул.Вербова, буд.№20 в с.Стратин Рогатинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON], яка померла 07 травня 2004 року.

Outcome: approved