Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини, визначивши їх в сумі 650 грн. Також зазначає, що оскільки дитина хворіє, потребує додаткових витрат на лікування, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 200 грн., щомісячно. Додає, що розмір аліментів, що був визначений в сумі 300 грн. на утримання дитини за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19.11.2007 року - не відповідає вимогам сьогодення. Відповідач працює за кордоном, має достатні доходи щоб сплачувати аліменти в тому розмірі, про який вона просить. За таких умов просить суд задовольнити заявлений позов. Позивачка позов підтримала та пояснила про обставини, описані вище. Відповідач позов не визнав. Пояснив, що він на даний час не працевлаштований, має проблеми зі здоров'ям. Його майновий стан не покращився. А тому в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, але частково. Як встановлено в судовому засіданні, за рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19.11.2007 року (справа № 2-1473/07) відповідач сплачує аліменти на користь позивачки на утримання дитини, в розмірі по 300 грн., щомісячно. Щодо заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів до суми 650 грн. в місяць на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи з положень ст. ст. 182, 184, частини 1 статті 192 СК України суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Суд зважає на ту обставину, що позивач ніде не працює, не має доходів. Про дану обставину пояснив як сам позивач, так і свідок [PERSON] В судовому засіданні не було встановлено, що на даний час позивач має доході в більшому розмірі, ніж вони становили станом на 19.11.2007 року, коли приймалося рішення про стягнення аліментів. Суд не вбачає підстав для повного задоволення заявлених позовних вимог. В той же час суд вважає, що розмір аліментів має бути збільшений до суми 350 грн. Суд також приймає до уваги ту обставину, що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення щомісячно 200 грн. в порядку ч.1 ст. 185 СК України. З наданих суду чеків на придбання ліків вбачається, що позивачкою було витрачено: в листопаді 2013 року - 63, 14 грн., в грудні 2013 року - 308,08 грн., в січні 2014 року - 97,50 грн., в лютому 2014 року - 217, 58 грн., в березні 2014 року - 87,03 грн. В середньому витрачається 154, 67 грн. на місяць. Отже, позивачка не довела суду, що вона щомісячно витрачає на лікування дитини 400 грн., що слугувало б підставою для стягнення таких витрат з відповідача в розмірі по 200 грн., щомісячно (такі витрати покладаються на батьків в рівних долях). Зважаючи на подані докази суд вважає, що з відповідача слід стягнути 1/2 частини понесених позивачкою витрат, пов'язаних з хворобою дитини, що складає 157, 02 грн. за період листопад-грудень 2013 р., січень-лютий 2014 року. В подальшому з відповідача слід стягувати по 77 грн. 34 коп. таких витрат (середній показник витрат 154, 67 грн. на місяць ділимо на 2). При цьому враховується час, з якого такі витрати будуть стягуватися. Тому заявлений позов слід задовольнити частково. В задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити через їх недоведеність. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial