Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивачка просить розірвати договір, за яким передала у власність відповідача 49/100 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Лута,97/99, в обмін на довічне утримання: забезпечення харчами, одягом, доглядом, забезпеченням в безоплатному довічному користуванні жилу кімнату розміром 8,6 кв.м., а також необхідною допомогою в сумі 100 грн. на місяць. Посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає обставини, викладені в позовній заяві та не виконує встановлені договором обовязки у звязку з скрутним матеріальним становищем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Статтею 749 ЦК встановлено обов'язок набувача за договором довічного утримання та передбачено, що у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечити відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Відповідно до п. 14 оспорюваного договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, а в разі невиконання умов та відмови від добровільного розірвання однієї із сторін - у судовому порядку. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2006 року сторонами укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання, за яким позивачка передає у власність відповідача, належну їй на праві приватної власності 49/100 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Лута,97/99, а відповідач зобов'язується довічно повністю утримувати позивачку, забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в її безплатному довічному користуванні жилу кімнату розміром 8,6 кв.м позначену на плані цифрою «1-4». Позивачка вказує, що відповідач тривалий час не здійснює будь-якого догляду за нею, не утримує її, не забезпечує харчуванням, одягом та ліками, а також не надає побутові послуги. Наведені фактичні дані підтверджені письмовими поясненнями відповідача [PERSON], який зазначив, що тривалий час не виконує покладені на нього договором довічного утримання обовязки, оскільки на проживає за межами м.Маріуполя та знаходиться в скрутному матеріальноу становищі. Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Отже, відповідачем доводи позивачки прийняті та не спростовані, у звязку з чим суд вважає можливим задовольнити вимоги та розірвати договір довічного утримання від 13 травня 2006 року та повернути у власність позивачки 49/100 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Лута,97/99 . Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні позивачки до суду з зазначеним позовом нею сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved