Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], свої вимоги мотивують тим, що в цій квартирі прописаний відповідач, але з листопада 2011 року в ній не проживає. Перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив. На даний час у відповідача інша сімя, з якою він проживає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач її бувший чоловік, в листопаді 2011 року він зібрав свої речі та виїхав з квартири, не користувався житлом протягом чотирьох років, з відповідачем не спілкується впродовж року. Їй відомо, що відповідач має іншу родину. На задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача в суді пояснила, що відповідач впродовж чотирьох років не проживає в [INFO], у відповідача є інша сімя, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить ухвалити заочне рішення. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, свідків вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. 27.04.1991 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.07.2004 р. позивачки є співвласниками по ? частці квартири [ADDRESS]/а.с. 8/. 23.08.2006 р. у звязку із домовленістю між подружжям було зареєстровано відповідача на жилу площу в квартирі [ADDRESS], як члена сімї позивачок. 19.12.2013 р. заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний/а.с.13/. 07.10.2014 р. ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду була затверджена угода сторін відповідно до якої прийнята відмова від [PERSON] від права спільної сумісної власності подружжя на ? частину квартири № 136 пол. Кірова, 47 у м. Мелітополі, в результаті чого у власності [PERSON] залишається ? частки вказаної квартири, визнано за [PERSON] право особистої приватної власності на ? частки квартири в результаті чого у власність [PERSON] переходить ? частки квартири [ADDRESS]/а.с.14-17/. Відповідно до довідки виданої старшою по будинку від 05.04.2015 р., [PERSON] з 11.11.2011 р. не мешкає за адресою: [ADDRESS]/а.с.5/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач добровільно залишив житло біля 4 років потому та виїхав з квартири, має іншу родину. Також зазначили, що відповідач до позивачки претензій не має, особистих речей його в квартирі не бачили. В силу того, що відповідач прописаний в квартирі, але в ній не проживає, позивачки не можуть в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнаний втратившим право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved