Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

позивачка по справі [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги позивачка мотивував тим, що 10 жовтня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], [INFO], і прожила шлюбним життям разом з ним до березня місяця 2013 року, після чого шлюбні відносини між ними були припинені, а 03.12.2013 року шлюб між ними був розірваний Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області. Від даного шлюбу у них дітей спільних не має. Під час спільного проживання, а саме 13.11.1996 року вони придбали житловий будинок [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчений Першою Первомайською державною нотаріальною конторою 13.11.1996 року, реєстр № 3-3253. Покупцем в даному договорі купівлі-продажу виступив відповідач, спірний будинок зареєстрований в Первомайському МБТІ за відповідачем [PERSON] Згідно довідки Первомайського МБТІ від 23.10.2013 року № 506, - нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою 13.11.1996 року, реєстр № 3-3253. Даний спірний будинок позивачка з відповідачем придбали під час їхнього спільного проживання, але в договорі-купівлі продажу зазначений лише її колишній чоловік [PERSON], позивачка також мешкала та була зареєстрована в спірному будинку. Вважає, що житловий будинок [ADDRESS] являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, [PERSON] та відповідача - [PERSON]. Згідно висновку експерта оцінювача про вартість об'єкта оцінки від 28.02.2014 року, вартість всього будинку складає 39 100,00 грн, а вартість 1/2 житлового будинку складає 19 550,00 грн. В даному позові позивачка просить виділити у її власність ? частину вказаного житловий будинок [ADDRESS], а іншу ? частину даного житлового виділити відповідачеві. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов в повному обсязі, просили задовольнити його. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений вчасно та належним чином, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволені позову. Підставами для невизнання позову та відмови в задоволенні позову представник вважає ті обставини, що на думку представника спірний житловий будинок не належить позивачці на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки був куплений відповідачем по справі [PERSON] особисто за кошти, які відповідач [PERSON] отримав від проданого ним власного дошлюбного будинку по [ADDRESS]. Купив відповідач будинок 4.12.1996р. за кошти власні дошлюбні, які в нього зберігалися від проданого ним дошлюбного будинку по [ADDRESS], про що знала позивачка, яка за власною ініціативою пішла з [PERSON] в Чаусівську сільську раду Первомайського району Миколаївської області і написала розписку на свій розсуд, із якої вбачається, що спірний будинок куплений лише відповідачем [PERSON] 13.11.1996р. за адресою [ADDRESS], а не за сімейні шлюбні кошти. На думку представника відповідача із даної розписки вбачається, що відповідачка на день написання цієї розписки власноручно підтвердила, що спірний будинок було куплено не за шлюбні кошти, а за власні кошти відповідача. Тому спірний будинок належить особисто [PERSON] на праві власності і тому оформлений спірний житловий будинок лише на відповідача. Допитані в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивачку і відповідача, поскільки ті проживали поряд в м. Первомайську по вул. Лермонтова, позивачка [PERSON] допомагала відповідачу [PERSON] в споруджені будинку по вул. Лермонтова. Потім будинок по вул. Лермонтова було продано і сім'я [PERSON] переїхали проживати в с. Чаусово, за чиї кошти було придбано будинок вона не знає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що знають сім'ю [PERSON] по спільному проживанні в с. Чаусово-1, за які кошти було придбано будинок по [ADDRESS] - не знають, в ремонті будинку та господарських будівель більшу участь приймала позивачка. Свідок по справі [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що в минулому був зятем позивачки [PERSON] і дійсно, в 1996 році було продано будинок в с. Молдовка Голованівського району Кіровоградської області, що раніше був придбаний позивачкою ще до шлюбу з відповідачем. За виручені від продажу належного позивачці будинку кошти було придбано сумісно з відповідачем будинок в с. Чаусово-1 Первомайського району, поскільки на той час позивачка проживала уже з відповідачем і знаходилась з ним в шлюбі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно в 1996 році вона працювала секретарем Чаусівської сільради Первомайського району, до неї зверталася позивачка [PERSON] з просьбою засвідчити розписку, в котрій було вказаною, що вона відмовляється від спадкових прав на будинок [PERSON] Спочатку вона, [PERSON] відмовила позивачці, мотивуючи тим, що раніше таких розписок не засвідчувала, рекомендувала звернутися до нотаріуса, однак позивачка сказала, що нотаріуси також не хочуть засвідчувати такого тексту і благала засвідчити, поскільки таку розписку вимагає від неї чоловік і із-за цього в них неприязні відносини, а тому вона, [PERSON], змушена була засвідчити таку розписку. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] уклали шлюб 10.10.1993р. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.11.1996р., [PERSON] та [PERSON] продали а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Цей житловий будинок належав продавцям на підставі свідоцтва про спадщину за законом. Даний Договір посвідчено в Першій Первомайській державній нотаріальній конторі 13.11.1996 року, реєстр № 3-3253. Відповідно до розписки від 12.11.1996р., [PERSON] прийняв від [PERSON] оплатиу за будинок, що знаходиться в с.Чаусово, в сумі 4 300 доларів США в присутності [PERSON] та [PERSON] На даній розписці є в наявності також підписи осіб, в присутності котрих було передано кошти, а саме [PERSON] та позивачки [PERSON] Згідно довідки Первомайського МБТІ від 19.02.2014р. № 121, - нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу. Згідно висновку експерта оцінювача про вартість об'єкта оцінки від 28.02.2014 року, вартість всього будинку [ADDRESS] складає 39 100,00 грн, Згідно розписки, написаної власноруч 04.12.1996р., [PERSON] даною розпискою відмовляється від спадкових прав на будинок [PERSON], що куплений ним 13 листопада 1996р. в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області № 436 від 03.12.2013р., позивачка по справі [PERSON] мала у власності домоволодіння, що розташоване в с. Молдовка і продала його 14.02.1997р. В судовому засіданні позивачка пояснила, що хоча продаж належного їй будинку в с. Молдовка було оформлено після купівлі будинку в с. Чаусово-1, насправді ж даний будинок в с. Молдовка було продано раніше і отримано кошти за даний будинок до купівлі будинку в с. Чаусово-1, кошти за проданий будинок в с. Молдовка пішли на придбання будинку в с. Чаусово -1, а оформлення Договору купівлі-продажу будинку в с. Молдовка після придбання будинку в с. Чаусово-1 пояснює тим, що це було пов'язане з підготовкою необхідних для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу документів. Дані доводи в цій частині представником відповідача не спростовані. Відповідно до ч.3.ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають ст.ст. 58,59 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч 2. цієї статті вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що спірний будинок був придбаний в період знаходження позивачки в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, перед купівлею спірного будинку позивачкою було продано будинок в іншому населеному пункті, право власності на котрий набуто до укладення шлюбу з відповідачем, при придбання спірного будинку і передачі коштів за купівлю спірного будинку безпосередньо приймала участь з відповідачем і позивачка, написана позивачкою власноруч розписка про відмову від спадкових прав на спірний будинок не свідчить про відсутність у позивачки майнових прав на спірний житловий будинок як дружини, а відповідно і співвласника, представником відповідача в судовому засіданні вказані обставини не спростовані, пояснення представника відповідача про те, що спірний будинок в [ADDRESS] придбаний виключно відповідачем [PERSON] за власні кошти, виручені від продажу належного йому до укладення шлюбу з позивачкою будинку по [ADDRESS] - в судовому засіданні не було доведено. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підстави для задоволення даного позову є доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved