Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач свого обов`язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить суд стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з\~дня пред`явлення\~позову до\~суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що шлюб між сторонами розірвано, на вихованні позивачки перебуває син [PERSON] , [INFO] , відповідач інколи надає коштів на його утримання, проте із здорожчанням цін на товари,\~ допомога є малою і не дозволяє забезпечити дитину найнеобхіднішим. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що відповідач після розірвання шлюбу завжди надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ј частини усіх доходів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 01.03.2018 року; В шлюбі у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач; \~ \~ \~ [PERSON] проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні; Відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини; Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.182\~Сімейного Кодексу\~України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. \~ \~ \~ \~При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги те, що дитина постійно проживає з матір`ю, що відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, є працездатним, тому з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: partial