Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вона, [INFO] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [INFO] , починаючи з 08 жовтня 2011 року. Шлюб було зареєстровано Торговицькою сільською радою Новоархангельського району Кіровоградської області, про що було складено відповідний актовий запис за №30. У шлюбі з відповідачем у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року шлюбне життя сторін не складалося. На даний час сторони не підтримують подружній стосунків, хоча і проживають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не складалося у зв`язку з несумісністю характерів, з цього приводу у них в сім`ї почали часто виникати сварки та конфлікти, що призводило до погіршення відносин та розладу в сім`ї. Останній час сторони не підтримують будь-яких стосунків. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливі. Спір про майно між сторонами на даний час відсутній. Неповнолітня донька проживає разом із позивачкою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява у якій остання просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Виходячи із положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, яка регламентує, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав в повному обсязі на думку суду наявні всі правові підстави для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено, 08 жовтня 2011 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб у Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, за актовим записом № 30 /а.с.5/ [INFO] у с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області у сторін народилася донька [PERSON] (світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) /а.с.6/ З довідок виданих Торговицькою сільською радо Новоархангельського району Кіровоградської області від 08.10.2019 року вбачається, що сторони проживають разом, проте донька перебуває на утриманні матері /а.с.7,8/ Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивача у справі) та чоловіка (відповідача у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, права їхньої дитини, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved