Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У даному будинку крім неї, зареєстровані: [PERSON] (її дочка), [PERSON] , [PERSON] (її онуки) та [PERSON] (її колишній чоловік). Відповідач - [PERSON] на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2009 року по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з`являється. Він забрав свої особисті речі, виїхав з будинку і більше не повертався, про місце свого проживання не повідомив. На проживання у її будинку не претендує, проте добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляється. Це позбавляє її права вільно розпоряджатися своїм майном. Також вона вимушена оплачувати комунальні послуги за п`ятьох осіб, при тому, що проживає лише чотири, часто виникають складнощі в оформленні житлової субсидії або пільг на житлово-комунальні послуги. Зокрема, у зв`язку з реєстрацією відповідача, позивачка була позбавлена права на оформлення житлової субсидії на опалюваний сезон 2018-2019 р.р. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, підтверджує той факт, що дійсно не проживає у будинку позивачки більше 10 років. Позовні вимоги визнає. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Це підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 119565347 від 04.04.2018 (а.с. 9); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 180306502 від 09.09.2019 (а.с.10). Згідно довідки Дубенської міської ради від 11 березня 2014 року № 99 житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.8). У технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] власником зазначена позивачка [PERSON] (а.с. 11-14). Згідно відмітки у домовій книзі [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-18). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20 березня 2015 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 19). Згідно довідки ЦНАП № 07-01-20/2484 від 28.10.2019 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Як зазначено в актах про не проживання № 42 від 14 травня 2019 року, № 69 від 30 липня 2019 року та № 91 від 27 вересня 2019 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2009 року (а.с. 21, 22, 23). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у зазначеному будинку, проте не проживає там більше десяти років, позовні вимоги визнав, а тому має бути позбавлений права користування житлом позивачки.

Outcome: approved