Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся в суд з позовом до відповідача та уточнивши позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача в його користь заборгованість за відсотками за Кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року в сумі 571, 45 доларів США. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до Кредитного договору № 014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року (далі договір) Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» (далі - [PERSON]) надано відповідачу [PERSON] кредит у сумі 22 000,00 доларів США строком до 01.09.2018 року із сплатою 14,35 % річних. Позичальник зобов'язався належним чином виконувати догговір, та повернути Банку суму отриманого кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні договором. У звязку з систематичним порушенням умов Кредитного договору та утворенням заборгованості позивач був вимушений звернутись до суду з позовом до відповідача про дострокове стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2010 року позовні вимоги Банку були задоволені: стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 214 251,84 гривень, судовий збір в розмірі 1700,00 грн., та витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. Відповідно до ч. 1ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняєтеся виконанням, проведеним належним чином (ст. : України). Згідно вказаного вище рішення від 06.12.2010р. судом вирішено достроково стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором, позовна щодо розірвання кредитного договору Банком не заявлялась. Таким чином, кредитні правовідносини між сторонами після ухвалення рішення не припинились. Ввиконавчий лист № 2-3375 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором був предявлений Банком для примусового виконання у виконавчу службу в липні 2010 року, а фактично виконав боржк таке рішення в жовтні 2015 року. [PERSON] має право стягувати з Позичальника заборгованість по відсотках нарахованих за період з 20.04.2014 року ( в межах строкуів позовної давності , 3 роки назад від дати позовної заяви 20.04.2017 року) по 08.10.2015 року (яка становить 571, 45 доларів США). В судовому засіданні представник позивача не зявився подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримуєю. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечив з мотивів наведених в запереченні, додатково пояснив, що оскільки станом на 2015 рік рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2010 року виконано то позовні вимоги до задоволення не підлягають. Окрім того вважає, що оскільки позивач, ще у 2010 році заявив вимогу про дострокове погашення кредиту, строк позовної давності по всіх вимогах закінчився, що також є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у звязку з спливом позовної давності. В судове засідання 29.03.2018 року сторони будучи належним чином повідомленими не зявилася, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 \~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що сторони не зявились в судове засідання, будучи належним чином повідомленими, тому судом, з огляду на вимоги ч.2 ст.247 ЦПК України, проведено розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та обєктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, зясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Відкрите акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль») 01.09.2008р. уклали між собою кредитний договір №014/0021/82/59470, згідно якого кредитор надав позичальнику 22000,00 доларів США. Строк дії даного договору до 01.09.2018 року. Виконання зобовязання позичальника за цим договором забезпечено іпотекою обєкта нерухомості житловим будинком з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Завадів по вул. О.Нижанківського,60 Стрийського району Львівської області (Іпотечний договір №6025/0021/325570 від 01.09.2008р., посвідчений 01.09.2008р. приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №5392). У звязку з укладенням Іпотечного договору №6025/0021/325570 від 01.09.2008р. до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис за №7832969 та до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис за №7832616. Дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи №2-3375/2010 р. за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором встановлено, що у зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору,\~\~\~позивач 04.06.2010 року надіслав відповідачу вимогу за № 10-48/12-615 про дострокове\~\~\~\~погашення грошових зобовязань за кредитним договором. 23.11.2010 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON].В. заборгованість за кредитним договором № 014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року в сумі 27086,20 доларів США, що еквівалентні згідно офіційного курсу НБУ становить 214251,84 гривень та судові витрати. При зверненні до суду банк посилався на пункт 9.1-9.2 кредитного договору від\~\~\~01.09.2018 року та\~статтю 612, 1050 ЦК України, згідно з якими має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області в справі №2-3375/2010 від 06.12.2010р. стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» 214251,84 грн. боргу за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Вказане рішення вступило в законну силу. Таким чином, позивач в звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобовязання за кредитним договором з 1 вересня 2018 року на жовтень 2008 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Таким правом позивач скористався і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням суду від 06 грудня 2012 року. Після зміни строку виконання зобовязання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою від 01 вересня 2018 року позичальник був зобовязаний повернути заборгованість по кредиту в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 02 грудня 2015 року (№ 6-1707цс15 та № 6-249цс15). Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину\~виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом\~Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5). За наведених обставин враховуючи, що позивач визначив заборгованість за Кредитним договором №014/0021/82/59470 від 01.09.2008 року в сумі 571, 45 доларів США, шляхом нарахування відсотків за період з 20.04.2014р. по 08.10.2015р., тому такі позовні вимоги є безпідставними. До таких висновків прийшов Верховний суд України приймаючи постанову у справі №564/2199/15-ц провадження №61-2404 св 1814.02.2018 року.

Outcome: dismissed