Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач органу опіки та піклування Заставнівської РДА звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач на час народження сина [PERSON], [INFO], перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Кіцманського районного суду від 06.02.2017 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO], в зв'язку із ухиленням останньою від виконання батьківських обов'язків відносно сина. З 1998 року по даний час відповідач з сином не проживає, його життям не цікавиться, навчанням та вихованням не займається. Останній з жовтня 2016 року перебуває в притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької ОДА. З вказаних підстав позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON], [INFO]; дитину передати органу опіки та піклування Заставнівської РДА для подальшого влаштування в сімейні форми виховання; стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь навчального закладу, фізичних чи юридичних осіб, яким буде передано [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою, проте до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про відмову адресата від отримання повістки. Згідно ч. 9 ст. 130 ЦПК У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований, підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зокрема, згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно норм статті 59 ЗУ «Про освіту» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані: постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей; поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], в інтересах якого поданий позов є відповідач [PERSON] та [PERSON] Наведене вбачається із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України №00018956032 від 01.11.2017 року (а.с. 9). З рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.02.2017 року, що набрало законної сили вбачається, що матір [PERSON], [INFO] - [PERSON], позбавлена відносно нього батьківських прав (а.с. 7-8). З довідок, характеристик, заяви [PERSON], акту доставлення дитини до притулку (а.с. 11-20) вбачається, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], його навчанням та вихованням не займається, разом із сином не проживає, як безробітний не зареєстрований, в УПСЗН Заставнівської РДА на обліку не перебуває, допомогу не отримує. Неповнолітній [PERSON], [INFO], навчається в 9 класі Шмпинського ЗНЗ І-ІІІ ступенів, навчальний заклад відвідує не систематично, пропускає уроки без поважних причин, рідко виконує домашні завдання, з 24.10.2016 року перебуває в притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької ОДА, його батько [PERSON] сина не провідує, його навчанням та життям не цікавиться, батьківські збори не відвідує. У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач не проявляє до сина батьківської турботи, не цікавиться його життям, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не підтримує матеріально. Така поведінка відповідача свідчить про те, що він без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. З висновку Заставнівської районної державної адміністрації Чернівецької області №01-39/21-2192 від 06.11.2017 року вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10) . Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 ч.3, ст. 182 ч.1, ст. 184 ч. 1, СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку щодо утримання дітей, суд вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів на [PERSON], [INFO]., визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень щомісячно до його повноліття. Судом також встановлено, що у неповнолітнього [PERSON] [INFO] відсутні будь-які родичі, а тому його на виконання ч. 5 ст. 167 СК України, яка регламентує, що у випадку, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування, слід передати органу опіки та піклування - Заставнівській районній державній адміністрації для подальшого влаштування в сімейні форми виховання. Крім того, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1409,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст.8, 12, 14, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини»,

Outcome: approved