Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 30.09.2004 року Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що причинами розпаду сімї стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, зникнення почуття любові та взаємної поваги. Примирення між ними не можливо. Позивачка в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила прізвище їй не змінювати. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надав. Про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 30.09.2006 року Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 8, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 085161 від 30.09.2004 року (а.с. 3). Шлюбні стосунки припинені через різні погляди на життя, відсутність взаємопорозуміння та несумісність характерів. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтерджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ФП № 006959, виданого 15.08.2005 року Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області, та серії 1-ФП № 144702, виданого 19.04.2011 року Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області(а.с. 4-5). Майновий спір відсутній. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх неповнолітніхї дітей, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved