Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач, Кредитна спілка «Придніпров'я» (далі - Кредитна спілка), звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Придніпров'я» (далі - Позивач) та членом Кредитної спілки «Придніпров'я» [PERSON] (далі - Відповідач, позичальник), було укладено Кредитний договір № 02-12 (далі - Кредитний договір). Згідно з п. 1.1 Договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. строком на 18 місяців, тобто з 27 березня 2012 року по 26 вересня 2013 року. Далі позивач зазначає, що 28 січня 2013 року між Кредитною спілкою «Придніпров'я» та членом Кредитної спілки «Придніпров'я» [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01-13 (далі - Кредитний договір-2). Згідно з п. 1.1 Договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком на 18 місяців, тобто з 28 січня 2013 року по 23 липня 2014 року. Однак всупереч умов вказаних кредитних договорів, відповідач порушує свої договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення сум позики та сплати відповідних процентів за користування грошима. З метою досудового врегулювання порушень по договорам 13 січня 2014 року відповідачу була вручена претензія, в якій запропоновувалося у зв'язку з порушенням Кредитних договорів № 02-12 від 27 березня 2012 року та № 01-13 від 28 січня 2013 року вчинити позичальникові дії щодо дострокового повернення основного боргу по кредиту, пені та штрафам у розмірі 87 446 (вісімдесят сім тисяч чотириста сорок шість) грн. 44 коп. згідно п. 6, п.п. 6.2 Кредитного договору № 02-12 від 27 березня 2012 року та Кредитного договору № 01-13 від 28 січня 2013 року у триденний термін з дня отримання цього листа, однак відповідач заборгованості не погасив. Оскільки, відповідач добровільно відмовляється врегулювати дане порушення кредитна спілка змушена звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Придніпров'я» заборгованість станом на 29.10.2014 року за вказаними кредитними договорами у загальному розмірі 105 611 (сто п'ять тисяч шістсот одинадцять) грн. 11 коп. 04 грудня 2014 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.102). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 93,98) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 101), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах. Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 27 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Придніпров'я» та членом Кредитної спілки «Придніпров'я» [PERSON] було укладено Кредитний договір № 02-12. Згідно з п. 1.1 Договору, кредитна спілка зобов'язалася надати позичальнику кредит у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. строком на 18 місяців, тобто з 27 березня 2012 року по 26 вересня 2013 року. Відповідно до умов п. 1.2 такого договору позичальник зобов'язався сплачувати за користування кредитом одноразові відсотки у розмірі 5 % від наданої позики, та щомісячно сплачувати відсотки у розмірі 5 % щомісячно від залишку заборгованості. Відповідно до умов п. 1.2 такого договору позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за обслуговування кредитного договору кожного місяця до 26 числа поточного місяця шляхом внесення готівки до каси кредитної спілки (а.с.6-7). Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму. Зокрема, отримання коштів [PERSON] по Кредитному договору № 02-12 від 27 березня 2012 року у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. підтверджується видатковим касовим ордером від 27 березня 2012 року (а.с.15). Судом також встановлено, що 28 січня 2013 року між Кредитною спілкою «Придніпров'я» та членом Кредитної спілки «Придніпров'я» [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01-13. Згідно з п. 1.1 Договору, кредитна спілка зобов'язалася надати позичальнику кредит у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. строком на 18 місяців, тобто з 28 січня 2013 року по 23 липня 2014 року. Відповідно до умов п. 1.2 такого договору позичальник зобов'язався сплачувати за користування кредитом одноразові відсотки у розмірі 5 % від наданої позики, та щомісячно сплачувати відсотки у розмірі 5 % щомісячно від залишку заборгованості. Відповідно до умов п. 1.2 такого договору позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за обслуговування кредитного договору кожного місяця до 26 числа поточного місяця шляхом внесення готівки до каси кредитної спілки (а.с.8-9). Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму. Зокрема, отримання коштів [PERSON] по Кредитному договору № 01-13 від 28 січня 2013 року у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. 00 коп. підтверджується видатковим касовим ордером від 28 січня 2013 року (а.с.16). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом, а у випадку порушення договірних зобов'язань відповідні штрафні санкції. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що в порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення повернення кредитних коштів, внаслідок чого за ним, станом на 29 жовтня 2014 року утворилась заборгованість, яка була облікована позивачем у розмірі - 105 611 (сто п'ять тисяч шістсот одинадцять) грн. 11 коп. Зокрема, загальна заборгованість по Кредитному договору № 02-12 від 27 березня 2012 року обрахована позивачем у загальному розмірі - 27 344 грн. 01 коп., де заборгованість по тілу кредиту - 7779 грн. 23 коп., заборгованість по відсоткам - 0 грн. 00 коп., пеня - 13341 грн. 40 коп., штраф - 6223 грн. 38 коп. Загальна заборгованість по Кредитному договору № 01-13 від 28 січня 2013 року обрахована позивачем у загальному розмірі - 78 267 грн. 10 коп., де заборгованість по тілу кредиту - 15343 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам - 6923 грн. 60 коп., пеня - 38187 грн. 22 коп., штраф - 17813 грн. 28 коп. Суд, частково погоджуючись із розміром вказаних майнових вимог, не знаходить підстав для стягнення з відповідача в повному обсязі суми пені у розмірі - 51 528 (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот двадцять вісім) грн. 62 коп. Відповідно до п. 5.1 у випадку прострочення строку сплати відсотків за кредитом або погашення кредиту, позичальник сплачує кредитній спілці пеню у розмірі подвійної обліком ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф у розмірі 0,5 % від суми заборгованості, але не менш 5% від суми заборгованості прострочення платежу. Так, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, враховуючи ту обставину, що розмір неустойки (пені) в даному випадку значно перевищує розмір основного зобов'язання, обставини, що зумовили невиконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором, вважає за можливе зменшити розмір неустойки та обмежитись стягненням з відповідача пені у розмірі, що дорівнює сумі основного боргу та процентів за кожним кредитним договором окремо, а саме: по Кредитному договору № 02-12 від 27 березня 2012 року пеню в розмірі - 7779 грн. 23 коп., та по Кредитному договору № 01-13 від 28 січня 2013 року пеню в розмірі - 22 266 грн. 60 коп. Згідно приписів ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню за Кредитним договором № 02-12 від 27 березня 2012 року заборгованість станом на 29 жовтня 2014 року у загальному у розмірі - 21 781 грн. 84 коп., де заборгованість по тілу кредиту - 7779 грн. 23 коп., заборгованість по відсоткам - 0 грн. 00 коп., пеня - 7779 грн. 23 коп., штраф - 6223 грн. 38 коп., а по кредитному договору № 01-13 від 28 січня 2013 року підлягає стягненню заборгованість станом на 29 жовтня 2014 року у загальному у розмірі 62 346 грн. 48 коп. , де заборгованість по тілу кредиту - 15343 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам - 6923 грн. 60 коп., пеня - 22 266 грн. 60 коп., штраф - 17813 грн. 28 коп. В задоволені решти позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх безпідставність. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 841 (вісімсот сорок одна ) грн. 28 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial