Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягуваних з відповідача її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 28 лютого 2001 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі, але шлюб розірваний. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 23.01.2013 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Після досягнення [PERSON] повноліття позивачка не зверталася до суду з позовом про визначення розміру стягуваних аліментів на утримання дітей.\~Позивачка вказує на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З 09.02.2016 року відповідач не сплачує аліменти на утримання [PERSON], який досяг повноліття. Враховуючи, що розмір сплачуваних аліментів в декілька разів менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка просила збільшити розмір аліментів до 50 % від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 28.08.2019 року. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки у зазначеному нею розмірі. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати неповнолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 25.01.2017 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а. с. 10).Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх батьками зазначені [PERSON], відповідач по справі (а. с. 5, 6, 7, 8). Відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області від 23.01.2013 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 28 лютого 2001 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 50 % від заробітку (доходу), але не менше, ніж мінімум, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, на кожну дитину, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову, тобто з 23.02.2012 року, та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 09.02.2016 року, потім у випадку, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття, до досягнення [PERSON] та [PERSON], тобто до 20.09.2025 року (а. с. 9). Згідно довідки № 945 від 26.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], фактичне місце проживання [INFO] (а. с. 13). Як вбачається з довідки № 944 від 26.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Главанської сільської ради Арцизького району Одеської області діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні (а. с. 12), що також підтверджується довідкою № 770 від 10.05.2017 року про склад сімї (а. с. 15), актом обстеження матеріально-побутових умов сімї № 771 від 10.05.2017 року (а. с. 14). [PERSON] працює у Главанській сільській раді Арцизького району Одеської області на посаді землевпорядника та в період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року отримала заробітну плату у розмірі 19325,88 грн. (а. с. 17). Відповідно до довідки про доходи № 13-1-894 від 21.06.2017 року відповідач [PERSON] працює у Одеській філії ПАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника 3 розряду та в період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 року отримав заробітну плату у розмірі 20577,29 грн. (а. с. 17). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. В силу ч. 3 ст. 181 СК України за \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує такі обставини як стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до розяснень, що надані у п. 23 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що відповідно до\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд вважає, що у відповідача [PERSON] з часу первісного стягнення аліментів до часу розгляду даної справи, змінився матеріальний стан в бік збільшення. Відтак, суд дійшов до висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтовані. Із заяви\~\~відповідача до суду про розгляд справи у його відсутності вбачається, що\~\~позов він\~\~визнає та згоден виплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, зазначеному позивачкою. Таким чином, враховуючи визнання\~\~відповідачем\~\~позову у даній справі, що\~\~відповідає загальному змісту наведених правових норм, а також відповідає\~\~характеру\~доходу, який має відповідач та його матеріальному стану, який склався на даний час, оскільки відповідач, як встановлено судом, на даний час офіційно працює, суд\~дійшов висновку про наявність підстав для задоволенню позову про збільшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 23.01.2013 року у розмірі 50 % від заробітку (доходу), але не менше, ніж мінімум, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, на кожну дитину, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 % зі всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 28 лютого 2019 року. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів, починаючи з дня подання позовної заяви суд зазначає наступне. Відповідно до розяснень, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам розяснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~ Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у новому розмірі саме з дня набрання рішенням законної сили. У звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про збільшення розміру аліментіввиконавчий лист № 1502/2627/2012, виданий Арцизьким районним судом Одеської області 06.02.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]\~аліментів у розмірі 50 % від заробітку (доходу), але не менше, ніж мінімум, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, на кожну дитину, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову, тобто з 23.02.2012 року, та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 09.02.2016 року, потім у випадку, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, що досягла повноліття, до досягнення [PERSON] та [PERSON], тобто до 20.09.2025 року підлягає відкликанню з виконання. Суд зазначає, що вказане рішення не є перешкодою\~\~ для застосування в подальшому положень ст. 192 СК України, а тому\~\~в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або\~\~поліпшення здоров'я\~\~платника або одержувача аліментів та в інших випадках,\~\~передбачених цим Кодексом, за заявою\~\~вказаних осіб визначений розмір аліментів даним рішенням\~може бути змінений. Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про збільшення розміру аліментів.

Outcome: approved