Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 липня 2010 року, та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі по 1 500 грн. щомісяця, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду із до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що аліментів, які стягуються за рішенням суду у розмірі 350 грн. щомісячно, на теперішній час не вистачає для забезпечення дитини належним чином. Позивачка до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач до суду також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо даних про їх права та взаємини, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 23 липня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], на користь позивачки у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду 23 липня 2010 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист. На теперішній час [PERSON], [INFO] року, спостерігається з 2013 року у невролога з приводу наслідків органічного враження ЦНС. З листопада 2013 року перебуває на диспансерному обліку у кардіолога з діагнозом «вторична кардіопатія з порушенням ритму, невроз дитячого віку». У вересні 2014 року дитину було поставлено діагноз «невроз нав'язливих рухів, затримка мовного розвитку»; взято на диспансерний облік ендокринологом з діагнозом «гіперплазія правої долі щитовидної залози»; взято на диспансерний облік ендокринологом з діагнозом «хронічний компресійний тонзиліт». За станом здоров'я дитина потребує амбулаторного лікування, оздоровлення та додаткового харчування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 192 ч. 1 СК України, ч. 4 ст. 223 ЦПК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи усе вищевикладене, зважаючи на погіршення стану здоров'я дитини, суд вважає, що розміру аліментів, який стягується за рішенням суду від 23 липня 2010 року, на теперішній час не вистачає для належного утримання дитини, у зв'язку з чим розмір аліментів, які стягуються, підлягає збільшенню. В той же час, суд вважає необґрунтованим збільшення розміру аліментів до 1 500 грн. щомісячно, оскільки позивачкою не надано достатньо доказів, які б обґрунтовували такий розмір аліментів, у зв'язку з чим, на думку суду, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, вимоги позову підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial