Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач ПАТ «БМ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 27.02.2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4/31/270208, за яким останньому були надані на умовах повторності та платності грошові кошти в сумі 77282,46 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення 26.02.2018 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №4/31/270208/1, №4/31/270208/2 від 27.02.2008 року, за умовами яких поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед банком в повному обсязі відповідати по зобовязаннях [PERSON], а саме здійснити погашення кредиту, сплатити банку проценти за користування кредитом та інші платежі у розмірі та на умовах, зазначених у кредитному договорі. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.04.2012 року у справі №2-7891/11 було стягнуто солідарно з [PERSON], як основного боржника та [PERSON], [PERSON]С, як поручителів, на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість станом на 15.11.2011 року за кредитним договором №4/31/270208 від 27.02.2008 року в сумі 668 314,08 грн., з яких строкова заборгованість за кредитом 572 599,43 грн., прострочена заборгованість за кредитом 36 905,21 грн., прострочена заборгованість по процентах 50 696,86 грн., строкова заборгованість за процентами 3 553,64 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту 4 558,93 грн. Дане рішення суду виконано Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцька 27.06.2017 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором по сплаті процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та випадках, передбачених кредитним договором, ПАТ «БМ Банк» просить стягнути солідарно з відповідачів в його користь заборгованість за кредитним договором від 27.02.2008 року №4/31/270208, а саме: по нарахованих процентах за період з 16.11.2011 року по 02.08.2017 року в сумі 42 508,89 доларів США, по пені за порушення строку сплати процентів за період з 03.08.2016 року по 03.08.2017 року в сумі 266 728,17 грн., по пені за порушення строку сплати кредиту за період з 03.08.2016 року по 03.08.2017 року в сумі 338 640,15 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заперечення проти позову. У задоволенні позову просять відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.02.2008 року між ТзОВ «БМ Банк», правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4/31/270208, за яким останньому були надані на умовах повторності та платності грошові кошти в сумі 77282,46 доларів США зі сплатою 14% річних, з кінцевим терміном повернення 26.02.2018 року (а.с.6-14). Про те, що банк свої зобовязання за кредитним договором щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі, стверджується заявою на видачу готівки № 889088 від 27.02.2008 року. Відповідно до п. 5.1.1 кредитного договору, позичальник зобовязаний своєчасно здійснювати платежі з погашення процентів за користування кредитом та кредиту у визначений даним договором термін, а також виконати інші зобовязання згідно договору. Згідно п. 8.1. кредитного договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між ТзОВ БМ Банк, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 4/31/270208/1 від 27.02.2008 року, згідно з яким [PERSON] поручилась перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором (а.с. 15). Крім того, в забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між ТзОВ БМ Банк, [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки № 4/31/270208/2 від 27.02.2008 року, згідно з яким [PERSON] поручилась перед позивачем за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором (а.с. 16). Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Пунктом 4. договорів поруки передбачено, що поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно п.5 договорів поруки поручитель відповідає за зобовязаннями боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.04.2012 року у справі №2-7891/11 було стягнуто солідарно з [PERSON], як основного боржника та [PERSON], [PERSON]С, як поручителів, на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором №4/31/270208 від 27.02.2008 року станом на 15.11.2011 року в сумі 668 314,08 грн., з яких строкова заборгованість за кредитом 572 599,43 грн., прострочена заборгованість за кредитом 36 905,21 грн., прострочена заборгованість по процентах 50 696,86 грн., строкова заборгованість за процентами 3 553,64 грн., пеня на суму несплачених процентів та несвоєчасно сплаченого кредиту 4 558,93 грн. (а.с.30-33). Дане рішення суду виконано Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцька 27.06.2017 року (а.с. 57). Відповідно до п. 3.4 кредитного договору сплата суми кредиту та процентів здійснюється в валюті отриманого кредиту. У разі отримання кредиту в іноземній валюті, позичальник несе валютні ризики під час виконання зобовязань за кредитним договором. Сплата пені та інших платежів за даним договором здійснюється в національній валюті України за офіційним курсом НБУ, що діє на день здійснення платежу. Відповідачі належним чином не виконували взяті на себе зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором від 27.02.2008 року №4/31/270208, а саме: по нарахованих процентах за період з 16.11.2011 року по 02.08.2017 року в сумі 42 508,89 доларів США, по пені за порушення строку сплати кредиту за період з 03.08.2016 року по 03.08.2017 року в сумі 338 640,15 грн., по пені за порушення строку сплати процентів за період з 03.08.2016 року по 03.08.2017 року в сумі 266 728,17 грн. Однак, позовні вимоги про стягнення нарахованих відсотків та пені підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки(штрафу, пені) (ст.258 ЦК України). Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач просить суд стягнути з відповідачів в його користь заборгованість по нарахованих процентах за період з 16.11.2011 року по 02.08.2017 року в сумі 42 508,89 доларів США. Представник відповідача заявив клопотання про застосування до вирішення спору позовної давності. Представником позивача подано суду заяву про поновлення строку позовної давності. Не вбачаючи поважних причин для поновлення такого строку, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в користь позивача заборгованості по нарахованих процентах в межах строку позовної давності за період з 31.08.2014 року по 31.08.2017 року в сумі 27 375,30 доларів США. При цьому суд враховує розрахунок заборгованості, наданий позивачем та дату звернення до суду з позовом 31.08.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.549, ч.1 ст.550 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. З огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Це узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій зазначено наступне: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг). На підставі викладеного суд вважає за можливе зменшити пеню за порушення строку сплати кредиту за період з 31.08.2016 року по 31.08.2017 року до суми 20 000 грн., пеню за порушення строку сплати процентів за період з 31.08.2016 року по 31.08.2017 року до суми 20 000 грн. Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі порушили виконання зобовязання за кредитним договором, тому з них слід стягнути солідарно в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.02.2008 року №4/31/270208, а саме: по нарахованих процентах за період з 31.08.2014 року по 31.08.2017 року в сумі 27 375,30 доларів США, по пені за порушення строку сплати кредиту за період з 31.08.2016 року по 31.08.2017 року в сумі 20 000 грн., по пені за порушення строку сплати процентів за період з 31.08.2016 року по 31.08.2017 року в сумі 20 000 грн. В решті позовні вимоги до задоволення не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.257, 261, 267, 526, 549, 550, 551, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial