Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 19 серпня 1995 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від якого сторонни мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає та ухиляється від утримання дитини. Тому позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з прохання слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України; відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За розгляду справи позивач, на переконання суду, довід ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх вимог, надавши докази відповідно до вимог ст..ст. 57-59 ЦПК України. Відповідач не скористався своїм правом брати участь у судовому засіданні та наданням своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторонни мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на його утримання до досягнення ним повноліття. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач визнав позов, на утриманні інших дітей не має, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved