Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 27.04.2016 року в Первомайському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 06. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через складні сімейні відносини, непорозуміння. Позивачка в судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Восковенко В.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надав. Про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 27.04.2016 року в Первомайському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 06, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки припинені через складні сімейні відносини, непорозуміння з боку відповідача. Сторони мають двох малолітніх дітей, що підтерджується свідоцтвами про народження дітей: серії [NUMBER] , виданого (повторно) 03.05.2016 року, згідно якого [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.2015 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України,суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК Українисуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі908 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved