Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №490070473 від 20.05.2008 року у розмірі 232 540 гривень 85 копійок. Обґрунтовує свої вимоги тим, що між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №490070473 від 20.05.2008 року, згідно з умовами якого Банк надав відповідачці [PERSON] грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування в сумі 21 589,11 доларів США на споживчі потреби, зі сплатою 13,5 % річних, зі строком кредитування до 20.05.2015 року. ПАТ «Альфа-Банк» умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв'язку з чим станом на 17.07.2015 р. за нею виникла заборгованість у загальній сумі 232 540 гривень 85 копійок. Позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у сумі 232 540 гривень 85 копійок, судовий збір у сумі 2 325 гривень 41 копійок. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.26). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Судова повістка про виклик відповідачки повернулася до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вона була повідомлена належним чином. (а.с.39-40). У зв'язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 20.05.2008 року відповідачка [PERSON] звернулася до ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» з заявою на отримання кредиту для придбання автомобілю у розмірі 21 589,11 доларів США (а.с.17-18); Між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №490070473 від 20.05.2008 року, згідно з умовами якого Банк надав відповідачці [PERSON] грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування в сумі 21 589,11 доларів США на споживчі потреби, зі сплатою 13,5 % річних, зі строком кредитування до 20.05.2015 року (а.с.8-16); Відповідачка [PERSON] порушила умови повернення платежів, в результаті чого станом на 17.07.2015 року у неї виникла заборгованість за договором кредиту №490070473 від 20.05.2008 року у розмірі 232 540 гривень 85 копійок, яка складається з 189 956 гривень 46 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 2 971 гривень 74 копійок - заборгованість по відсоткам; 39 612 гривень 65 копійок - пеня. (а.с.20); Відповідачці [PERSON] було направлено письмову претензію про погашення боргу за вищевказаним кредитним договором. Претензія залишена без відповіді і задоволення з боку відповідачки (а.с.22,23-24); Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідачка [PERSON] не виконує свої зобов'язання за договором кредиту, тому у неї виник обов'язок перед позивачем по виплаті суми кредиту у розмірі 232 540 гривень 85 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачки витрати понесені позивачем за оплату судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved