Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, просила визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], виселити останню з квартири та будь-яких інших осіб, які самовільно вселилися в квартиру, без надання іншого житла. В подальшому позивачка позовні вимоги уточнила, просила усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та виселити останню з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла, в обґрунтування зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2015 року придбала у [PERSON] вищевказану квартиру. Відповідно до умов договору передача відчужуваного майна мала відбутися у строк до 20.03.2015 року, проте відповідачка на теперішній час продовжує мешкати у квартирі, звільнити квартиру і передачі ключі від неї відмовляється, перешкоджає доступу в квартиру. Тим самим порушуються її права як власника житла, оскільки вона позбавлена можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, слідкувати за санітарним та технічним станом квартири, отримувати квитанції та сплачувати за комунальні послуги, а факт того, що в належній їй квартирі зареєстрована та проживає стороння їй особа, призводить до втручання в її особисте життя та життя її родичів. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідачки на підставі ст.224ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.03.2015 року, укладеного між позивачкою (покупцем) та [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] (продавець), посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бедененко С.В., [PERSON] придбала у власність трикімнатну [ADDRESS], про що 20.032015 року було зроблено відповідний запис № 9124885 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Статтями 317, 319, 321 і 391 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачкою надані належні докази того, що відповідачкою порушені її права, як власника житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а відповідачка підлягає виселенню з вищевказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно виходити з того, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірах, передбачених законодавством на день звернення з позовом до суду. Тому з відповідачки на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved