Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Порто-Франко» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просив суд визнати предметом іпотеки за іпотечним договором від 04 липня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 4786, житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, загальною площею 441,3 кв.м., та належить на праві власності [PERSON], ІПН [NUMBER], що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, площею - 0,0586 га, кадастровий номер 5110136900:33:008:0048, та встановити спосіб виконання рішення, зазначивши, що визнання предметом іпотеки за іпотечним договором від 04 липня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером 4786, житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, загальною площею 441,3 кв.м. та належить на праві власності [PERSON], ІПН [NUMBER] є підставою виникнення обтяження та внесення Державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про заборону щодо житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, загальною площею 441,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, площею - 0,0586 га, кадастровий номер 5110136900:33:008:0048. В обґрунтування заявленого позову представник ПАТ АБ «Порто-Франко» посилався на те, що між 04 липня 2008 року між АБ «Порто-франко» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1163/1-08, відповідно до умов якого останній був наданий кредит в розмірі 70 000,00 доларів США. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04 липня 2008року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку була передана земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, площею 0,0586 га, кадастровий №5110136900:33:008:0048. Представник позивача вказує, що на цей час умови кредитного договору не виконані, іпотечний договір діє. Відповідно до п. 4.1.7. іпотечного договору, іпотекодавець зобов'язаний протягом дії договору не проводити будь-яки будівельні роботи відносно предмета іпотеки, без попереднього узгодження з іпотекодержателем. Представник позивача зазначає, що не дивлячись на обмеження, встановлені законодавством та договором, [PERSON] без узгодження з АБ «Порто-Франко» збудувала на вказаній вище земельній ділянці житловий будинок, загальною площею 441,3 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, інвентаризаційною справою №2804, реєстровий номер 130-137-р13918 від 12.02.2009 року. Представник позивача вказує, що зазначений житловий будинок є об'єктом незавершеного будівництва, так як відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно не має відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39. З посиланням на ч. 6 ст. 6, ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про іпотеку», представник позивача вважає, що об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, вважається предметом іпотеки, на підставі іпотечного договору, укладеного 04 липня 2008 року, між АБ «Порто-Франко» та [PERSON], зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за №4786. Крім того, представник позивача вважає, що визнання майна іпотекою (визнання права) може застосовуватися за антологією ст. 392 ЦК України (визнання права власності), так як відповідно до 596 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. У зв'язку з тим, що відповідачка не визнає за банком право іпотеки на житловий будинок, ПАТ АБ «Порто-Франко» звернувся до суду з позовом про визнання вказаного житлового будинку предметом іпотеки. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2016року у вказаній справі було замінено позивача з ПАТ АБ «Порто-Франко» на фізичну особу [PERSON], оскільки до [PERSON] перейшло право вимоги за кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008року, за договором поруки №04-07-08/5 від 04.07.2008року, а також за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі №4786, на підставі договору про відступлення права вимоги. У судовому засіданні 14.02.2017року позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судовому засіданні 14.02.2017року відповідачка та її представник проти позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Так, в обґрунтування наданих заперечень відповідачка посилається на те, що укладений між нею та ПАТ АБ «Порто-Франко» договір іпотеки, у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, в іпотеку була передана лише земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без обєкта незавершеного будівництва, якого на час укладання договору іпотеки не існувало. Відповідачка вказує, що ч.2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. Відповідачка зазначає, що об'єкт незавершене будівництва є об'єктом з особливим правовим статусом, оскільки має ряд ознак, за якими він відрізняється від об'єктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці. Так, відповідачка вказує, що набуття об'єктом цивільної оборотоздатності, що полягає у вільному відчуженні такого об'єкта або переході його від однієї особи до інше можливе тільки після проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва. Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванні особливостей, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. Таким чином, відповідачка вважає, що обєкт незавершеного будівництва є самостійним предметом іпотеки при умові його державної реєстрації. Також відповідачка зазначає, що ст. 6, 16 Закону України «Про іпотеку» передбачають можливість передачі в іпотеку об'єкту незавершеного будівництва, а не право іпотекодержателя на фактичне збільшення предмету іпотеки, встановленого умовами іпотечного договору від 04.07.2008 року за рахунок обєкту незавершеного будівництва. Відповідачка звертає увагу на те, що позивач не правильно застосовує норми ст. 6 Закону України «Про іпотеку» об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об'єкта незавершеного будівництва, оскільки вказана норма передбачає наявність об'єкту незавершеного будівництва у момент укладання договору іпотеки, на земельній ділянці, яка передається в іпотеку. Отже, відповідачка вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що спірний об'єкт має зареєстрований у встановленому законом порядку статус об'єкту незакінченого будівництва, а також, що спірний об'єкт вже існував на час укладання договору іпотеки від 04.07.2008 року. Крім того, відповідачка вказує на те, що позивач фактично просить змінити умови іпотечного договору, визнавши за ним право іпотекодержателя на спірний об'єкт без згоди власника, що суперечить вимогам законодавства, оскільки зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, що закріплено ст. 651 Цивільного кодексу України. Відповідачка зазначає, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту майнових прав як визнання права іпотекодержателя, так як останній набуває право іпотекодержателя в силу норм Закону України «Про іпотеку» при укладанні договору іпотеки на чітко встановлений сторонами по договору предмет іпотеки, отже позивачем не доведено факту неналежного виконання покладених на неї кредитних зобов'язань. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 04.07.2008року між АКБ «Порто-Франко» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №1163/1-08, відповідно до умов якого, банк видає позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 70\~000, 00 доларів США з 04 липня 2008року по 02 липня 2010року зі сплатою 15,0% відсотків річних. П.п. 2-1.-2.2. кредитного договору №1163/1-08 від 04.07.2008року передбачено, що забезпеченням повернення всієї суми кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, пені та штрафних санкції за кредитом є земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Сумська 39, вартістю 2\~220\~494,64грн. згідно договору іпотеки від 04 липня 2008року. Кредит, наданий банком, забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернуто стягнення у порядку, встановленому законодавством України. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04.07.2008року між АКБ «Порто-Франко» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, який забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008року, який укладено між іпотекодержателем та боржником, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. П.п. 1.3. та 1.4. договору іпотеки передбачено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Сумська, №39, площею 0,0586га. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (серія ЯЕ №655827), виданим Управлінням земельних ресурсів м. Одеси 25 грудня 2007року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010750502247, кадастровий № 5110136900:33:008:0048. Відповідно до п.п. 4.1.7. та 4.1.8. договору іпотеки, іпотекодавець зобовязаний протягом дії цього договору не провадити будь-які будівельні роботи відносно предмета іпотеки, без попереднього узгодження з іпотекодержателем. Протягом дії цього договору не провадити будь-які будівельні роботи відносно предмета іпотеки, окрім передбачених підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. цього договору. У подальшому, між ПАТ АБ «Порто-Франко» та відповідачкою - [PERSON] були укладені додаткові угоди до кредитного договору. Судовим розглядом встановлено, що після укладення зазначених договорів [PERSON] на земельній ділянці, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Сумська, №39, та є предметом іпотеки, без згоди іпотекодержателя - ПАТ АБ «Порто-Франко», побудовано двоповерховий житловий будинок. Зазначене підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 12.02.2009року та копією декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої ІДАБК в Одеській області 26.01.2012року №ОД 18212013975, де замовником вказано [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 03 грудня 2016року між ПАТ АБ «Порто Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, ПАТ АБ «Порто Франко» відступив ТОВ «ІН-ФАКТОР» право вимоги за кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008року, укладеним між ПАТ АБ «Порто Франко» та [PERSON], за договором поруки №04-07-08/5 від 04.07.2008року та за іпотечним договором від 04.07.2008року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі 4786. 03.12.2015року між ПАТ АБ «Порто Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» був підписаний акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги №24. Крім того, 03 грудня 2016року між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], згідно зі ст.ст. 512-519 ЦК України, був укладений договір про відступлення права вимоги, шляхом відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 04.07.2008року, укладеним між ПАТ АБ «Порто Франко» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі 4786, за кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008року, укладеним між ПАТ АБ «Порто Франко» та [PERSON] та за договором поруки №04-07-08/5 від 04.07.2008року. 03.12.2016року між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та [PERSON] був підписаний акт прийому передачі до договору про відступлення права вимоги від 03 грудня 2016року. Таким чином, суд зазначає, що право вимоги за кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008року, укладеним між ПАТ АБ «Порто Франко» та [PERSON], за договором поруки №04-07-08/5 від 04.07.2008року та за іпотечним договором від 04.07.2008року, укладеним між ПАТ АБ «Порто Франко» та [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], номер у реєстрі 4786, належить [PERSON]. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2016року було замінено позивача з ПАТ АБ «Порто-Франко» на фізичну особу [PERSON]. Згідно\~ст.1 Закону України «Про іпотеку»,\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Частина 4\~ст. 6 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що якщо будівля (споруда), котра передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає переданню в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Якщо ця земельна ділянка належить іншій особі та була передана іпотекодавцю в оренду (користування), після звернення стягнення на будівлі (споруди) їх новий власник набуває права і обов'язки, які мав іпотекодавець за правочином, котрим установлено умови оренди цієї земельної ділянки (користування нею). Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об'єкта незавершеного будівництва. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, якщо в іпотеку передається будівля (споруда), розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю, то іпотека поширюється й на належну іпотекодавцю земельну ділянку або її частину, на котрій розташована відповідна будівля (споруда).\~І навпаки, у разі передачі в іпотеку земельної ділянки іпотека також поширюється на розташовані на ній будівлі (споруди) та об'єкти незавершеного будівництва, незалежно від того, хто є власником. Судовим розглядом встановлено, що зазначений житловий будинок, який розташований на переданій в іпотеку земельній ділянці, є обєктом незавершеного будівництва та відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно не має відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39. Статтею 3 ЦПК\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 11, 15\~ЦК\~цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України\~способом захисту порушеного цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що іпотека поширюється і на будинок, побудований [PERSON] на земельній ділянці, що перебуває в іпотеці, і є складовою частиною предмету іпотеки. Твердження відповідачки про те, що обєкт незавершеного будівництва є самостійним предметом іпотеки при умові його державної реєстрації, що позивачем не доведено, що спірний об'єкт має зареєстрований у встановленому законом порядку статус об'єкту незакінченого будівництва, а також те, що позивач фактично просить змінити умови іпотечного договору, не ґрунтується на нормах\~Закону України «Про іпотеку» та нормах ЦК України. Вимоги позивача є способом забезпечення\~вимог як позикодавця та іпотекодержателя до [PERSON], як позичальника та іпотекодавця. Визнання права по своїй суті це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб'єктами цивільного права з приводу наявності чи\~\~відсутності правовідносин між сторонами правовідносин, і відповідно наявності чи відсутності цивільного права та цивільного обов'язку. Разом з тим, суд зазначає, що вимоги [PERSON] в частині встановлення способу виконання рішення шляхом зазначивши, що визнання житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, загальною площею 441,3 кв.м., предметом іпотеки за іпотечним договором, є підставою виникнення обтяження та внесення Державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про заборону щодо цього житлового будинку, є передчасним, оскільки відсутнє рішення відповідного органу про відмову у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідних записів, у звязку з чим, у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. З урахуванням викладеного, вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині визнання предметом іпотеки за іпотечним договором, за реєстровим номером 4786, від 04 липня 2008 року посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], житловий будинок розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, загальною площею 441,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці розташованій за адресою: м. Одеса, вул. Сумська, 39, площею 0,0586 га, кадастровий номер 5110136900:33:008:0048. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача - [PERSON].

Outcome: partial