Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач по справі [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько дітей, [PERSON] помер 13.02.2014 року. Відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обовязку щодо матеріального утримання та виховання дітей. З 03.08.2015 року по 06.09.2016 року сімя знаходилась на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради через складні життєві обставини та з 04.11.2016 року сімю поновлено на даному обліку. За даний період відповідач неодноразово, а саме 5 разів змінювала своє місце мешкання, планове обстеження родини відбувалося 11.08.2015 року, 12.10.2015 року, 27.01.2016 року, 24.05.2016 року та 01.08.2016 року. При плановому обстеженні сімї було встановлено, що діти без догляду дорослих знаходилися більше доби без запасу їжі в приміщенні в якому грубо порушені санітарно-гігієнічні норми проживання. Після виклику швидкої допомоги діти були влаштовані до інфекційної лікарні м.Димитрова. 13.10.2015 за заявою матері малолітніх [PERSON] та [PERSON] було влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради строком на 9 місяців у звязку з тим, що сімя опинилася у складних життєвих обставинах, мала матеріальні труднощі. По закінченню терміну перебування 07.07.2016 року дітей було повернено до біологічної родини, за адресою: Покровський район, с. Новоекономічне, вул. Горького, 37. 31.10.2016 року до служби у справах дітей у телефонному режимі звернувся лікар інфекційної лікарні м. Мирнограда, який повідомив, що 30.10.2016 ввечері малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] лікарями швидкої допомоги було доставлено до інфекційної лікарні без супроводу матері. 31.10.2016 спеціалістами служби у справах дітей було обстежено місце проживання дітей за адресою: м. Мирноград, вул. Соборна, б. 6, кв. 1. Встановлено, ввечері 30.11.2016, сусіди викликали наряд поліції у звязку з тим, що діти цілій день були вдома самі, без їжі, вилазили у вікна. Поліція викликала швидку допомогу, лікарі якої влаштували дітей до інфекційної лікарні. 01.11.2016 року дітей було переведено до дитячого відділення Мирноградської центральної міської лікарні. 04.11.2016 року за заявою матері малолітніх, [PERSON] та [PERSON], було влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Словянську Донецької області» строком на 9 місяців у звязку з тим, що сімя опинилася у складних життєвих обставинах. Мати жодного разу за час перебування дітей у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Словянську їх не відвідала, таким чином, своїми діями порушивши ч.5 ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, місце перебування якої зареєстровано за адресою: [INFO], б. 25, кв. 23. Але за цією адресою фактично не проживає. Остання відома адреса її знаходження: м. Мирноград, вул. Бєлінського, б. 218. Поважні причини, через які відповідач не виконує свої обовязки повною мірою відносно своїх дітей, позивачу невідомі. Через свій вік малолітні [PERSON], [PERSON] не можуть захищати свої порушені права, тому орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради взяв на себе зобовязання захищати права дітей. На підставі ст. 150, ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення захисту прав дітей», просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/8 частини її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення малолітніми повноліття, перераховуючи кошти на особові рахунки дітей. Представник позивача - органу опіки та піклування виконкому Мирноградської міської ради до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Прокурор до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник третьої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Словянську Донецької області» до судового засідання не зявився, третя особа про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду надано письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі представника, позов підтримали у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5-9). Батько дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер 13.02.2014 року (а.с. 10). [PERSON] з 16.04.2015 року є внутрішньо переміщеною особою, місце перебування якої зареєстровано за адресою: [INFO], б. 25, кв. 23. Разом з нею прибули неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 18, 54). 12 жовтня 2015 року комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Мирноградської міської ради та провідного спеціаліста ДМЦСССДМ у рамках рейду «сімя», з метою соціального захисту дітей проведено обстеження умов проживання за адресою: [INFO] мікрорайон «Восточний», 9/48 в результаті якого встановлено, що в приміщені у наявності електрика, вода, каналізація, але грубо порушені санітарно-гігієнічні норми проживання: речі розкидані, брудні, запас їжі відсутній, у приміщенні стоїть сморід. Діти виявлені брудними, голодними, страждаючими від холоду, більше доби знаходилися без дорослих, матері вдома немає, до акту додані фото з місця проживання, які повністю підтверджують наведені у акті обставини (а.с. 35-40). З 13.10.2015 року малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зараховані до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради (а.с. 46-47). Згідно з довідками від 25.11.2016 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] навчалися у ЗОШ-інтернаті І-ІІ ступенів Мирноградської міської ради з 01.09.2016 року по 03.11.2016 року. За інформацією навчального закладу, діти являються вихованцями з цілодобовим перебуванням у школі, мешкають за адресою: Донецька область м.Мирноград пров.Тітова, 2/10. Зі слів матері вона працює двірником на ринку «Лідер», без трудової угоди. Мати недостатньо відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, недостатньо займається їх вихованням, не контролює вільний час та дозвілля. Діти до школи ходять охайними та чистими, пропусків занять без поважних причин не мають. [PERSON] школу не відвідує мотивуючи тим, що вона працює та не має часу. У звязку з тим, що [PERSON] часто змінювала місце мешкання і не інформувала про це класного керівника та вихователя, педагоги не мали змоги відвідувати родину та обстежувати матеріально-побутові умови проживання родини [PERSON] (а.с. 34, 48-49). 30 жовтня 2016 року сталася пригода, з приводу якої [PERSON] надала до служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради пояснення, згідно з якими пояснила, що вона є матірю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 30 жовтня 2016 року вона була на роботі у рибному цеху до 19.00 год., дітей залишила вдома самих, оскільки не було з ким залишити. Після роботи вона з колективом випили, додому повернулася о 21.00 год., дітей не було. Вона піднялася до господаря квартири, він сказав, що дітей забрали до інфекційної лікарні, вона поїхала до лікарні, але дітей їй не віддали та не показали. Син господаря квартири сказав, що приходив до неї за грошима та побачивши, що діти самі у квартирі, викликав поліцію. До лікарні вона приїздила близько 23.00 год. В квартирі знаходиться телевізор, холодильник, пральна машинка, бак, в квартирі тепло та всі речі для дітей є частково. Планує переїжджати на вул.Тітова, 1/35 (а.с. 15). Згідно з актом обстеження умов проживання від 02 листопада 2016 року, складеного комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Мирноградської міської ради та провідного спеціаліста ММЦСССДМ, з метою перевірки умов проживання родини [PERSON], проведено обстеження умов проживання за адресою: [INFO] пров.Тітова, 2/10, в результаті якого встановлено, що в приміщені у наявності електрика, водопостачання, центральне опалення. Санітарно-гігієнічні норми проживання грубо порушені: підлога, посуд брудні, постільна білизна, мякий інвентар, побутова техніка відсутні, у приміщенні стоїть сморід. Бесіду з дорослими провести не вдалося через їх перебування у нетверезому стані, до акту додані фото з місця проживання, які повністю підтверджують наведені у акті обставини (а.с. 41-44). З 04.11.2016 року малолітні зараховані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей у м.Словянську Донецької області», оскільки згідно з поясненнями наданими [PERSON] до служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради, вона не може забрати дітей до себе через відсутність житла та постійного доходу. Просила влаштувати дітей [PERSON] та [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації до вирішення своїх матеріально- побутових умов (а.с. 16, 45). З листа Мирноградського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді від 09.12.2016 року на адресу служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради вбачається, що 04.09.2015 року сімю [PERSON] взято під соціальний супровід Центру, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. У звязку з виникненням загрози життю та здоровю дітей, діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] вилучені від матері. 02.11.2016 року сімя була знята з соціального супроводу за закінченням терміну супроводу, але 06.12.2016 року сімю повторно взято на облік. Станом на 09.12.2016 року діти знаходяться на державному забезпеченні у м.Словянськ. За час перебування під соціальним супроводом сімя відвідувалась систематично, але через постійну зміну місця проживання, поспілкуватися з [PERSON] спеціаліст не має змоги. Рекомендації фахівців [PERSON] виконує частково, проте свій звичайний спосіб життя не змінює (а.с. 32-33). [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради та отримувала допомогу: на дітей одиноким матерям у грудні 2015 року в сумі 350,10 грн., при народженні дитини у червні 2016 року в сумі 1485 грн., ДСД дітям-інвалідам у жовтні 2016 року в сумі 565 грн., переміщеним особам у листопаді 2015 року в сумі 1149,20 грн. (а.с. 26-30). На обліку в УПФУ м.Димитрова, у Мирноградському міському центрі зайнятості [PERSON], [INFO] не перебуває, будь-яких виплат не отримує (а.с. 22, 30). Згідно з довідками Мирноградської центральної міської лікарні [PERSON]. [INFO] на обліку у лікарів психіатра, дерматолога, фтизіатра не перебуває (а.с. 19-21). З пояснювальних записок, наданих [PERSON] за період з 08.04.2016 року по 13.06.2016 року вбачається, що наміру забрати дітей з центру соціально-психологічної реабілітації м.Дружківки в неї немає, у звязку з тим, що в неї відсутній дохід та житло, зобовязується привести житло у порядок, вирішити проблему з пропискою (а.с. 11-14). Відповідно до заяви [PERSON] від 06.12.2016 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради, [PERSON] просила розглянути без її участі, на засіданні комісії з захисту прав дітей, питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] та [PERSON], мотивуючи тим, що працює з 11.30 год. до 22.30 год. і без підтвердження офіційним документом її не відпускають з роботи. Вона не погоджується з тим, щоб її позбавили батьківських прав на дітей, оскільки вона їх любить, намагається знайти житло, влаштувалась на роботу в магазин АТБ, помічником продавця-консультанта (а.с. 17). 26.12.2016 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 23-25). Також позивачем надана заява [PERSON] від 03.04.2017 року згідно з якою, вона просила розглянути справу без її участі, з рішенням суду згодна (а.с. 66). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст.150 СК України, не бажає надавати своїм дітям повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про їх добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своїх дітей, не цікавлячись їх життям, умовами проживання, усунувшись у повній мірі від матеріального утримання та виховання дітей. При розгляді даної справи по суті, суд виходить з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує свої батьківські обовязки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обовязків суду не надано. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обовязків свідчить про свідоме нехтування нею своїми обовязками, тому задля захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання утримувати дитину є батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згiдно зі статтею 182 Сiмейного кодексу України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, iншi обставини, що мають істотне значення. Розмір алiментiв на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд, вважає, що з вiдповiдача на користь позивача на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] підлягають стягненню аліменти в розмiрi 1/8 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей, перераховуючи кошти на особові рахунки дітей, що буде відповідати принципам виваженості та справедливості. З урахуванням вимог статті ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180, 182 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved