Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивачка у справі [PERSON] у грудні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача у справі [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей. В обґрунтування позову, зазначила, що відповідач в справі, будучи батьком її двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], а також сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання останніх. Тому вона просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача в справі але не менше як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність в порядку заочного розгляду та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Зі згоди позивачки в справі, яка в своїй заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], а матірю позивачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають разом з позивачкою в справі за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом від 22 грудня 2015 року, затвердженого ТОВ «Керуюча компанія «Дом.Ком». Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обовязок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що відповідач з сімєю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітніх дітей між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч.2 ст. 183 СК України зазначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому ч. 3 ст. 183 СК України передбачено якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти будуть стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у справі на корить позивачки в справі на утримання двох малолітніх дітей, суд враховує рівність обовязку обох батьків з утримання дітей, відсутність доказів в підтвердження матеріального становища відповідача в справі та його можливості надання матеріального утримання в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), як це визначено позивачкою, тому суд приходить до висновку, що аліменти повинні бути стягнуті в частці від заробітку (доходу) відповідача у справі й повинні складати 1/3 частину з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 грудня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки у справі, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача у справі в дохід держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial