Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

Позивачка у вересні 2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі не менше ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної зави до її повноліття, та на утримання позивача по 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позов в заявленому обсязі та пояснила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на дитину, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що 03 червня 2014 року сторони по справі уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], видане міськми відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 310. Від подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач [PERSON] не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів, з врахуванням потреб дитини, її віку та вимоги ст. 182 СК України. Відповідачем доказів спростування заявлених вимог про стягнення аліментів не представлено, в тому числі і щодо стану здоров»я та матеріального становища. Суд знаходить можливим задовольнити вимоги частково з врахуванням потреб дитини, її віку та вимог ст. 182 СК України. Враховуючи стан здоров»я дитини та сторін, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для вирішення справи у частині стягнення аліментів на утримання дитини та позивачки до досягнення дитиною трьох років, суд задовольняє позов у цій частині частково: на утримання дочки - у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання позивачки до досягнення дочкою трирічного віку - 1/6 частину заробітку (доходу). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно частиною 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487,20 грн.

Outcome: partial