Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та на особисте утримання матері дитини. В позові вказала, що з 09 липня 2019 року між нею, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 67. [INFO] у сторін по справі народився син [PERSON] , який на даний час, постійно проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Сторони по справі на даний час проживають окремо, ведуть окремі бюджети. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання позивачки та їх спільного сина не надає. Позивачка на даний час не працює та знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Матеріальне становище [PERSON] є важким і вона не може самостійно належним чином утримувати сина: забезпечувати нормальне харчування, купувати одяг, навіть в разі хвороби, не має можливості придбати всі необхідні ліки. Позивачка проживає разом з дитиною у житловому будинку по [ADDRESS] . Разом з нею проживають: її мати - [PERSON] та брат - [PERSON] . [PERSON] на праві власності має лише 1/10 частку вищевказаного житлового будинку. Іншого рухомого та нерухомого майна вона не має. Відповідач має свій транспортний засіб (легковий автомобіль). Позивачка зазначає, що [PERSON] постійно працює в м. Києві на будівельних роботах та має стабільний дохід. Відповідач на своєму утриманні інших осіб немає, в тому числі і неповнолітніх, не перебуває на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями, є молодою працездатною особою. Враховуючи викладене, просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на її користь на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття і 1/6 частину від всіх видів його доходів на її особисте утримання. В судове засіданні позивачка не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві до суду просила розглядати справу в її відсутність. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис 159 від 08.10.2019 року (а.с. 3-4, 5). [PERSON] та [PERSON] 09 липня 2019 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 67 від 09.07.2019 року (а.с. 6). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яготинської РДА з 01.09.2019 року по 01.10.2022 року та їй призначено допомогу при народженні сиина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 1/10 частка житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 8). В житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-15). Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років станом на 01 січня 2021 року становить 1921 грн.. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 84, 91 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», Конвенцію про права дитини, позов необхідно задовільнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial