Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій вказала про те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04.08.2006 року. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 1279. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинено, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, мають різні погляди на подружнє життя, на виховання дітей, на ведення домашнього господарства. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. До початку судового засідання від відповідача надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у його відсутність. Позов визнав частково, а саме: згоден сплачувати аліменти на утримання дітей по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Сторони зареєстрували шлюб 04.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП № 014938, виданим 04.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області за актовим записом № 1279. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 076077, виданим 23.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 3172, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 184071, виданим 31.03.2015 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 326. Батьками дітей записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Подружні стосунки між сторонами припинено, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага, мають різні погляди на подружнє життя, на виховання дітей, на ведення домашнього господарства. На теперішній час діти проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи небажання сторін на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому подальше збереження сімї неможливе, а шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач інших дітей не має, є працездатною особою, офіційно не працює, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved