Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ «АК Промислово-інвестеційний Банк» 24.11.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення. В обгрунтування позову зазначив, що 01.01.2014 року між ПАТ «АК Промислово-інвестеційний банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 09-448/7. Згідно з п. 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 61,9 кв.м., яке складається з приміщень: № 54 (21,20 кв.м), № 55 (2,30 кв.м), № 47 (3,50 кв.м), № 48 (34,90 кв.м) та розташоване за адресою м.Донецьк, вул.. Жовтня, 12 «в». П. 2.3 Договору передбачено, що приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщення, який було укладено та підписано сторонами 01.01.2014 року. Згідно з п. 3.1 Договору. Строк оренди складає 35 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за актом приймання-передачі. Ч.1 ст. 762 ЦКУ передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. П. 4.1 договору встановлено, що орендна плата за користування приміщенням в місяць складає 1341,17 грн., крім того ПДВ 268,23 грн., всього 1609,40 грн. Крім того, на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом п»яти робочих днів з дня їх отримання орендар відшкодовує фактичні витрати орендодавця, пов»язані з утриманням приміщення та прибудинкової території, які розраховуються пропорційно площі приміщення до загальної площі будівлі: -холодне водопостачання за показниками лічильника; -за споживання електроенергії за показниками лічильника. 23.02.2015 року [PERSON] договором № 09-33417 до договору сторони домовилися про зупинення строку оренди з 01.08.2014 року та у зв»язку з цим внесли зміни до п. 3.1 Договору. Отримавши в липні 2015 року клопотання відповідача, позивач 27.07.2015 року уклав з відповідачем [PERSON] договір № 09-1396/7 про зупинення строку оренди з 01.07.2014 року та у зв»язку з цим внесли зміни до п. 3.1 Договору. Таким чином, відповідно до укладених [PERSON] договорів, відповідачу нараховувалася орендна плата за період з 01.07.2014 року по 31.12.2015 року. Проте, відповідач повинна була сплатити витрати, пов»язані з утриманням приміщення, а саме за споживання електроенергії, відповідно до показників лічильника. Позивачем 04.11.2015 року був виставлений відповідачу рахунок-фактура № 44103 про відшкодування витрат на електропостачання за червень 2015 року на суму 3003,17 з ПДВ, та 09.11.2015 року рахунок-фактура № 44149 на відшкодування витрат на електроенергію за травень 2015 року на суму 2676,48 грн. Крім цього, 11.01.2016 року позивачем був виставлений рахунок-фактура № 46516 за сплату орендної плати за січень 2016 року на суму 1609,40 грн. з ПДВ. Однак відповідачем, станом на 20.01.2016 року заборгованість з відшкодування витрат на утримання приміщення за травень-червень 2015 року та з оплати орендної плати за січень 2016 року не погашена, чим порушено п. 5.3.2 Договору щодо обов»язку відповідача своєчасно здійснювати орендні платежі та суми відшкодувань фактичних витрат на утримання приміщення. Позивач 29.01.2016 року направив відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, в якому зазначив, що Договір вважається розірваним через місяць з дня отримання орендарем цього повідомлення. Дане повідомлення відповідач отримала 08.02.2016 року, про що свідчить власноручний запис відповідача на екземплярі позивача. Згідно з Актом приймання-передачі нежитлового приміщення з оренди, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.. Жовтня, 12»в» від 08.03.2016 року відповідач фактично звільнила приміщення 08.03.2016 року. Таким чином договір припинив свою дію 08.03.2016 року. За період оренди приміщення з 01.01.2014 року по 08.03.2016 року відповідач зобов»язаний був сплатити позивачу по договору № 09-448/7 від 01.01.2014 року 29902,90 грн., але відповідач сплатив лише 20589,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунках. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору № 09-448/7 від 01.01.2014 року становить 9313,77 грн., яка не погашена і по сьогодні. За розрахунком позивача 3% річних за період з 16.11.2015 року по 14.11.2016 року складають 252,42 грн., інфляційне збільшення суми боргу 666,47 грн., пеня 1924,11 грн. Представник позивача у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «АК Промислово-інвестеційний Банк» підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 01.01.2014 року між ПАТ «АК Промислово-інвестеційний банк» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 09-448/7 (а.с.11-13). Згідно з п. 1.1 Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 61,9 кв.м., яке складається з приміщень: № 54 (21,20 кв.м), № 55 (2,30 кв.м), № 47 (3,50 кв.м), № 48 (34,90 кв.м) та розташоване за адресою м.Донецьк, вул.. Жовтня, 12 «в». П. 2.3 Договору передбачено, що приміщення вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщення, який було укладено та підписано сторонами 01.01.2014 року (а.с.14). Згідно з п. 3.1 Договору. Строк оренди складає 35 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за актом приймання-передачі. Ч.1 ст. 762 ЦКУ передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. П. 4.1 договору встановлено, що орендна плата за користування приміщенням в місяць складає 1341,17 грн., крім того ПДВ 268,23 грн., всього 1609,40 грн. Крім того, на підставі виставлених орендодавцем рахунків протягом п»яти робочих днів з дня їх отримання орендар відшкодовує фактичні витрати орендодавця, пов»язані з утриманням приміщення та прибудинкової території, які розраховуються пропорційно площі приміщення до загальної площі будівлі: -холодне водопостачання за показниками лічильника; -за споживання електроенергії за показниками лічильника. 23.02.2015 року [PERSON] договором № 09-33417 до договору сторони домовилися про зупинення строку оренди з 01.08.2014 року та у зв»язку з цим внесли зміни до п. 3.1 Договору (а.с.15-16). Отримавши в липні 2015 року клопотання відповідача, позивач 27.07.2015 року уклав з відповідачем [PERSON] договір № 09-1396/7 про зупинення строку оренди з 01.07.2014 року та у зв»язку з цим внесли зміни до п. 3.1 Договору. Таким чином, відповідно до укладених [PERSON] договорів, відповідачу нараховувалася орендна плата за період з 01.07.2014 року по 31.12.2015 року. Проте, відповідач повинна була сплатити витрати, пов»язані з утриманням приміщення, а саме за споживання електроенергії, відповідно до показників лічильника. Позивачем 04.11.2015 року був виставлений відповідачу рахунок-фактура № 44103 про відшкодування витрат на електропостачання за червень 2015 року на суму 3003,17 з ПДВ, та 09.11.2015 року рахунок-фактура № 44149 на відшкодування витрат на електроенергію за травень 2015 року на суму 2676,48 грн. (а.с.23-27). Крім цього, 11.01.2016 року позивачем був виставлений рахунок-фактура № 46516 за сплату орендної плати за січень 2016 року на суму 1609,40 грн. з ПДВ. Однак відповідачем, станом на 20.01.2016 року заборгованість з відшкодування витрат на утримання приміщення за травень-червень 2015 року та з оплати орендної плати за січень 2016 року не погашена, чим порушено п. 5.3.2 Договору щодо обов»язку відповідача своєчасно здійснювати орендні платежі та суми відшкодувань фактичних витрат на утримання приміщення. Позивач 29.01.2016 року направив відповідачу повідомлення про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, в якому зазначив, що Договір вважається розірваним через місяць з дня отримання орендарем цього повідомлення. Дане повідомлення відповідач отримала 08.02.2016 року, про що свідчить власноручний запис відповідача на екземплярі позивача. Згідно з Актом приймання-передачі нежитлового приміщення з оренди, що знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.. Жовтня, 12»в» від 08.03.2016 року відповідач фактично звільнила приміщення 08.03.2016 року. Таким чином договір припинив свою дію 08.03.2016 року. За період оренди приміщення з 01.01.2014 року по 08.03.2016 року відповідач зобов»язаний був сплатити позивачу по договору № 09-448/7 від 01.01.2014 року 29902,90 грн., але відповідач сплатив лише 20589,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунках (а.с.21-22). Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по Договору № 09-448/7 від 01.01.2014 року становить 9313,77 грн., яка не погашена і по сьогодні. За розрахунком позивача 3% річних за період з 16.11.2015 року по 14.11.2016 року складають 252,42 грн., інфляційне збільшення суми боргу 666,47 грн., пеня 1924,11 грн. (а.с.34-45). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.. 527 ЦК України боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору 1378,00 грн.(а.с. 1).

Outcome: approved