Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 липня 2009 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який є батьком сина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею (позивачкою) та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них. На даний час вона працює в ТОВ «АТБ-маркет» та отримує заробітну плату в межах 1600 грн., однак цих коштів недостатньо для того, щоб забезпечити належний рівень життя сина та створити умови для його розвитку. Відповідач неофіційно працює в місті Києві, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Вона (позивачка) вважає, що відповідач повинен сплачувати на її користь аліменти на дитину за рішенням суду, оскільки у позасудовому порядку вони не можуть дійти згоди щодо розміру щомісячних коштів, необхідних на утримання сина. Посилаючись на викладене, позивачка, зменшивши у попередньому судовому засіданні позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до повноліття дитини. Позивачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги у зменшеному розмірі підтримала і не заперечує щодо ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на сина в розмірі по 500 грн. щомісяця. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі визнання позову ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому визнання відповідачем позову має не суперечити закону та не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що [PERSON] є батьком - [PERSON], [INFO] (6). Син [PERSON] народився у шлюбі, зареєстрованому між сторонами 18 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №57 (а.с.7). Відповідач проживає окремо від сина. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області (а.с.8). Відповідач працює неофіційно у місті Києві, має добрий стан здоров'я, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим є законні підстави для ухвалення у попередньому судовому засіданні відповідно до положень ст.ст.130, 174 ЦПК України рішення про задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 500 грн. на місяць з індексацією відповідно до закону до його повноліття. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved