Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON],про стягнення заборгованості, в зв'язку з невиконанням договору про надання кредиту. Відомостями, що містяться у Реєстрі територіальної громади міста Києва, підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як вбачається з відповіді на запит суду, отриманої 21 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз'яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. У встановлений ухвалою суду строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а також клопотання про залишення вказаного позову без розгляду, з огляду на те, що при його подачі не дотримано вимоги ст.ст. п. 2, 5, 6, ч. 3 ст. 177 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання позову), що на його думку є підставою, передбаченою п.п. 2, 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що передує залишенню позову без розгляду. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір про надання про відкриття карткового рахунку у валюті гривня та випуску міжнародної платіжної картки MC DEBIT строком дії на 3 роки, з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 200 000,00 грн. Відповідно до умов вказаного договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Таким чином, встановлено, що сторони дійсно уклали кредитний договір, в письмовій формі, тобто з додержанням вимог закону. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України. Оскільки відповідач не виконує умови договору в добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту підлягають примусовому стягненню. Згідно розрахунку заборгованості, наданому представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 18 липня 2018 року складає 52 011,60 грн., зокрема: сума заборгованості по сплаті кредиту в розмірі 33 853,11 грн., прострочення заборгованості за кредитом в сумі 14 446,54 грн., сума заборгованості по процентам в розмірі 400,68 грн., сума заборгованості за пенею в розмірі 3 311,27 грн. Стосовно вимог представника відповідача щодо залишення позову без розгляду, слід зазначити наступне. Підстави, за яких суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду передбачені ст. 257 ЦПК України, (п.п. 2, 8), зокрема: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи; якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Судом встановлено, що з матеріалів справи не вбачається наявність підстав, передбачених даною нормою, а відтак клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved