Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1993 року, на теперішній час на розгляді в суді перебуває цивільна справа за її позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач на утримання дитини матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 10.11.2015 року повідомила чоловіку, що бажає розлучитися та пішла жити до батьків, проте постійно приходить додому до сина, який залишився проживати з чоловіком, готує йому їжу. Чоловік також годує сина. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що нещодавно виплатив 11000 грн. за придбаний сину комп'ютер. З 10.11.2015 року дружина з ними не мешкає, син проживає з ним, вони багато часу проводять разом, він оплачує його уроки англійської. Квартира по [ADDRESS] непридатна для проживання, дружина мешкає десь за іншою адресою, а вони з сином живуть у квартирі по пр. Будівельників, яка належить позивачці. Іноді туди приходить ночувати і старший син. Дружина на харчування сину гроші не дає, нещодавно дала гроші на лікування зубів. Син перебуває на його утриманні, щодня він дає йому 20 грн. та на витрати на свята. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він мешкає разом з батьком, який утримує його матеріально, дає гроші на навчання, щотижня дає 100 грн., годує його, у бабусі він не їсть. Коли батька нема дома, приходить мати, приносить їжу, прибирає. Тому вважає, що матері аліменти не потрібні, це було б несправедливо по відношенню до батька, який сплачує за комунальні послуги, оплачує йому репетитора з англійської, дає гроші на заняття футболом. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2000 року сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання сина, оплачує навчання, годує тощо. Окрім того, той факт, що неповнолітній мешкає разом з батьком, який матеріально його утримує і цієї матеріальної допомоги йому достатньо, підтверджує і сам [PERSON] Самою ж позивачкою не надано суду доказів того, що неповнолітня дитина мешкає разом з нею та повністю знаходить на її утриманні. Отже суд приходить до висновку, що відповідач не ухиляється від своїх обов'язків утримувати неповнолітню дитину, а тому права позивачки не порушувалися і позорв задоволенню не підлягає як необґрунтований. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed