Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка - [PERSON] про визначення місця реєстрації дитини і просила визначити місце реєстрації сина - [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO].17 квітня 2015 року рішенням суду їх шлюб було розірвано. На протязі усього подружнього життя і на теперішній час сторони з дітьми проживають в квартирі [ADDRESS], але відповідач відмовляється реєструвати їх сина. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов не визнав і пояснив, що його колишня дружина - позивачка [PERSON] з дітьми дійсно проживає в його квартирі, але місце проживання їх малолітнього сина - [PERSON], в квартирі не зареєстровано. Відповідач заперечував проти реєстрації сина, оскільки і так, виключно лише він, сплачує комунальні послуги за усіх зареєстрованих в квартирі, а реєстрація дитини призведе до збільшення цих платежів. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, мають від спільного життя двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], і сина - [PERSON], [INFO]. 17 квітня 2015 року рішенням суду шлюб сторін було розірвано. На протязі усього подружнього життя і на теперішній час сторони з дітьми проживають в квартирі [ADDRESS], але місце проживання малолітнього [PERSON] у зазначеній квартирі не зареєстровано, оскільки відповідач, як одноосібний власник житла, проти цього заперечує. Наведені обставини визнані сторонами і відповідно до положень ст. 61 ЦПК України доказування не потребують. Відповідно до п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22 листопада 2012 року відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. До адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України надсилаються відомості про реєстрацію місця проживання того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, у графу 14 цих відомостей вноситься інформація про дитину (прізвище, ім'я, по-батькові, стать, дата і місце народження). Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений вичерпний перелік документів, необхідних для реєстрації особи, і цим переліком рішення суду, в якості необхідного для реєстрації місця проживання особи документу, не передбачено. Відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 статті 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів особи. Даний перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, суд вважає, що позивачем обраний не передбачений діючим законодавством спосіб захисту прав її малолітньої дитини, а тому підстави для задоволення заявленого позову - відсутні. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі суд вважає за можливе віднести за рахунок держави. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

Outcome: dismissed