Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 01 жовтня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградській області, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. В даний час відповідач працює та має постійний прибуток, однак на утримання дітей коштів не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, 01 грудня 2026 року, та з 02 грудня 2026 року - 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, 08 жовтня 2029 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений судовою повісткою, заперечень щодо позову не надіслав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. 01 жовтня 2008 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Рівнянській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградській області, актовий запис № 15. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач працює неофіційно, в добровільному порядку на утримання дітей коштів не надає. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів. Суд, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей у єдиній частці від доходу відповідача, яка буде стягуватися до досягнення дітьми повноліття, виходить з призумції фізичного здоровя відповідача та дітей, здатності відповідача до продуктивної праці і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі, який достатній для її нормального фізичного та духовного розвитку. Враховуючи, що працює неофіційно, має постійний стабільний заробіток, інших утриманців немає та що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов'язку обох батьків по утриманню дитини, суд прийшов до переконання, що розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідача на утримання дітей та справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/3 частина всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім - 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання одної дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Підстав для звільнення відповідача від виконання обовязку по утриманню сина суд не вбачає. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року Про судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved