Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 08.01.1998 по 11.10.2014. За цей час, у сторін народилося дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони перестали спільно проживати, діти залишилися разом з матір'ю. Відповідач, в порушення норм Сімейного кодексу матеріально дітям не допомагає. В зв'язку з цим, [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позові та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі до суду не надходило. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що 08.01.1998 року Чорнижівською сільською радою, Маневицького району, Волинської області був зареєстрований шлюб між сторонами. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 30.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Нововолодимирівської сільської ради. Відповідач матеріальну допомогу не надає. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд має право визначити частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СКУ, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної з доньок. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved