Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 1 липня 2014 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 5 259 грн. 64 коп., а також витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] де ЛМКП «Львівтеплоенерго» надає послуги теплової енергії. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги, такий наказ судом видано, однак, ухвалою суду від 12 березня 2016 року скасовано. У зв'язку з тим, що відповідачі не здійснюють оплату вказаних послуг у повному обсязі, станом 1 травня 2016 року виникла заборгованість за послугу з централізованого опалення у розмірі 5 259 грн. 64 коп., яка підлягає стягненню з останніх. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень статей 57-59 ЦПК України. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], про що свідчить довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописки №2295 від 16 березня 2016 року, видана ЛКП «Бондарівка» (а.с. 6). Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2016 року скасовано судовий наказ від 15 червня 2015 року про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 1 835 грн., 414, 73 грн. інфляційних втрат, 11, 73 грн. - 3% річних, а також 121,80 грн. судового збору (а.с. 5). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності визначено суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії, якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго». У відповідності до п.б ст.2 Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розроблено нові договори та прийняті нарахування за послуги з 01 липня 2014 року. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як видно з довідки про стан розрахунків за теплопостачання за період з 1 липня 2014 рокуц по 1 травня 2016 року заборгованість станом на 1 травня 2016 року за послугу з централізованого опалення становить 5 259 грн. 46 коп., та така підлягає солідарному стягненню з останніх, як споживачів даних послуг, на користь позивача (а.с. 22). Даний розрахунок суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки доказів протилежного стороною відповідачів не представлено. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, у розмірі 1 378 грн., а саме, по 344 грн. 50 коп. з кожного. На підставі статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 625, 532 ЦК України та

Outcome: approved