Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів станом на 1 вересня 2014 року в сумі 13956 грн. 66 коп. та неустойку в сумі 4186 грн., що в сумі становить 18143 грн. 46 коп.. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На обґрунтування своїх позовних вимог повідомила, що вини з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON], який знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Рішенням Тростянецького районного суду від 29.11.2010 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на сина [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 17.11.2010 року і до досягнення сином повноліття. Постановою державного виконавця від 15.12.2010 року було відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення. Відповідач безвідповідально поставився до сплати аліментів в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2014 року складає 13956 грн. та неустойка в сумі 4186 грн. 80 коп.. Позивачка у судовому засіданні подала заяву у якій змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь лише неустойку в сумі 4186 грн. 80 коп.. Відповідач в судовому засіданні також подав заяву в якій зазначив, що згідний сплачувати заборгованість по аліментам та неустойку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006р. - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів у спростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів відповідач, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, суду не надав. В судовому засіданні встановлено, що рішення Тростянецького районного суду від 29.11.2010 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 17.11.2010 року і до досягнення сином повноліття, що підтверджується копією судового рішення (а.с. 9). Постановою державного виконавця від 15.12.2010 року про відкриття виконавчого провадження №43090597 було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою державного виконавця Водотика О.В. (а.с. 8). Вимоги виконавчого документу [PERSON] виконує не належним чином у зв'язку з чим станом на 01.09.2014 року заборгованість по сплаті аліментів складає 13 956,66 грн., що видно з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів виданого державним виконавцем Водотика О.В. (а.с.5). Відповідно до ст.61 ЦПК України суд приймає розрахунок позивача, щодо визначення розміру неустойки, яка утворилася внаслідок несплати боржником аліментів, що складає 4186 грн. 80 коп., оскільки ця сума підтримана позивачем та визнана відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4186 грн. 80 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 300 грн. за надання правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved