overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення пені у розмірі 417 729, 92 грн. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що10 квітня 2017 року між нею та Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма «АС» було укладено договір підряду № 09-04/17. За умовами цього договору Приватне підприємство ВКФ «АС» зобов`язувалось виконати ремонтно-оздоблювальні роботи приміщень квартири [ADDRESS] . Згідно п. 2.1. договору, виконання робіт та послуг, які є предметом цього Договору, здійснюється відповідно до календарного плану з 19 квітня 2017 року по 25 серпня 2017 року. Сторонами погоджено, що вартість робіт складає 279\~174, 83 грн. 26 березня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 09-04/17 від 10.04.2017р., якою вартість робіт за договором підряду було збільшено до 470\~504, 85 грн. Водночас, цією додатковою угодою було внесено зміни до графіку виконання робіт дату закінчення робіт перенесено з 26.03.2017р. на 30.04.2018р. Крім того, позивачка зазначає, що станом на звернення до суду із вказаним позовом нею було сплачено кошти в розмірі 430\~504, 85 грн., до оплати залишилося 40\~000, 00 грн. Оскільки, роботи не були виконані відповідачем в строк до 30 квітня 2018 року та не були закінчені належним чином по дату звернення до суду із позовом, позивачка вважає, що має право на відшкодування пені за порушення строків виконання робіт, відповідно до п. 6.1. Додаткової угоди до договору підряду, за період з 01 травня 2018 року по 07 серпня 2019 року у розмірі 417\~729, 92 грн. Ухвалою судді від 13 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 20 вересня 2019 року на адресу суду поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Аргументує тим, що 26 березня 2018 року між позивачкою та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору підряду № 09-04/17 від 10.04.2017р. Зі змісту якої вбачається, що станом на дату укладення Додаткової угоди у Замовника перед Підрядником виникла заборгованість у розмірі 29\~226, 00 грн. Після укладення додаткової угоди у квітні 2018 року Підрядником виконувались роботи, складались та надавались Замовнику Акти приймання виконаних будівельних робіт. Однак, Замовник відкладав момент повернення Підряднику підписаних актів та не проводив розрахунків. Таким чином, оскільки зі сторони позивачки мала місце затримка оплати за виконані і здані роботи, відповідач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача та з врахуванням зменшення позовних вимог просила ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її мамою [PERSON] . Мотивує тим, що існує спір між батьками стосовно визначення місця проживання їхньої дитини. Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Відповідач в поданому відзиві на позов та повноважний представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, вказували на його безпідставність та на відсутність предмету спору між сторонами. Представники третіх осіб в судовому засіданні вказали, що при розгляді справи покладаються на думку суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необгрунтованість позову та до того, що в його задоволенні слід відмовити. Як об`єктивно встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 червня 2018 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка, вказуючи, що відповідач оспорює право дитини на проживання з матір`ю, звернувся з відповідним позовом до суду. Відповідно до ст.81 ЦПК України: Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як об`єктивно встановлено судом, малолітня донька [PERSON] проживає після розірвання шлюбу з матір`ю. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Стороною позивачки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про те, що відповідачем чиняться перешкоди в проживанні дитини з матір`ю та що з цього приводу існує спір. Враховується, що жодних рішень органів, якими розглядаються ці питання позивчкою не надано. Відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Що стосується клопотання сторони відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, то суд приходить до висновку про його необгрунтованість та неможливість його задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача та просить визнати дії останньо8го при наданні послуг неналежними та неправомірними, стягнути завдані збитки в сумі 3 568,14 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 500 грн. Посилається на те, що збитки та шкода їй завдана внаслідок неправомірних дій працівників пошти при відправлені її посилки до США. Позивачка просить задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач надав до сужду відзив, в якому проти позову заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду і передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, ж відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. У зв`язку з викладеним, для настання деліктної відповідальності необхідно довести наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінку заподіювача, вину. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відправником посилки значиться [PERSON] . Аналізуючи викладене, суд вважає, що позивачка не довела достатніми та допустимими доказами факт заподіяння саме їй шкоди та матеріальних збитків. Також під час розгляду справи, позивачем не надано докази того, що вона є уповноваженим представником відправника в суді чи була таким представником під час відправлення посилки. Відтак, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] є неналежним позивачем у справі. За таких обставин, в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, уточненим в ході розгляду справи, в якому вказала, що 21.12.2010 року між ними був зареєстрований шлюб. Проте спільно мешкати вони стали ще з грудня 2009 року, в березні 2010 року перейшли жити до будинку матері відповідача, а з липня 2013 року фактично припинили шлюбні відносини. Тому вона просить поділити спільно нажите майно, а саме: їй виділити телевізор Supra з комплектуючими, мобільний телефон Nokia, фен Phillips, ваги напільні Supra, газовий котел, ліжко, праску, газову колонку, умивальник з тумбочкою, а відповідачу залишити все інше майно. Позивачка та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю. Відповідач та третя особа до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їїх участі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із статтею 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просила розірвати шлюб, зареєстрований 17.07.1982 року Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 52. Відповідач до органів РАЦС для розірвання шлюбу не з'являється. В мотивування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, довіри та спільних інтересів. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, спільних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, проживають окремо, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Позивачка вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому просить суд задовольнити її позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. При цьому, суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу №3468 квартири [ADDRESS] що був укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17.01.1996 року та посвідчений на Південній товарній біржі . Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі до суду не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заперечень проти задоволення позову не надали. Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутністю учасників процессу у порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 17.01.1996 року сторони уклали договір купівлі-продажу № 3468, за умовами якого [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] яка раніше належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.1995 року, зареєстрованого в КП ММБТІ 14.09.1995 року, передавши відповідачам в рахунок покупки суму в розмірі 150000000 карбованців. Даний договір посвідчений на Південній товарній біржі. Сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за якими відповідачі передали позивачу спірну квартиру, а він, в свою чергу, передав останнім визначену грошову суму. Як вбачається з матеріалів справи вищевказана квартира 17.01.1996 року була зареєстрована в КП МБТІ, за реєстровим №16191. На підставі ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, суд дійшов висновку, що сторони за даним договором досягли домовленості щодо усіх його істотних умов та відбулося повне виконання договору, однак посвідчити його нотаріально не уявляється можливим, оскільки право власності на предмет договору зареєстроване за покупцем. Тому слід визнати дійсним договір купівлі-продажу №3468 квартири [ADDRESS] що був укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17.01.1996 року та посвідчений на Південній товарній біржі . Таким чином вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності, виселення та вселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2005 року власником домоволодіння № 15 по вул.. Сергія Ядова в м. Одесі. Відповідачі незаконно проживають за вказаною адресою, тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння, виселити відповідачів та вселити її у вказане домоволодіння. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав наполягав на його задоволенні. Представник відповідачів позов не визнав просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка була на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2005 року власником домоволодіння № 15 по вул.. Сергія Ядова в м. Одесі. Але судом також встановлено, що договір купівлі-продажу від 31 травня 2005 року на підставі якого позивачка володіла домоволодінням № 15 по вул. Сергія Ядова в м. Одесі розірвано рішенням Апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2011 року. Та позивачка не має право на спірне домоволодіння. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, та про те що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка [PERSON] є колишнім наймачем кімнати [ADDRESS]. Позивачка 08 квітня 2012 року отримала ордер на вказану кімнату. Відповідачка не проживає у вказаній кімнаті більше 10 років. В кімнаті відсутні особисті речі відповідачки, вона не сплачує за комунальні послуги, вселитися в кімнату не намагалася. Тому позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, вважається такою, що повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] є колишнім наймачем кімнати [ADDRESS]. Позивачка 08 квітня 2012 року отримала ордер на вказану кімнату. Відповідачка не проживає у вказаній кімнаті більше 10 років. Ці факти підтверджено копією ордера на житлове приміщення, копією довідки з місця проживання про склад родини, копіями актів про не проживання відповідачки за спірною адресою. Згідно зі ст. 71 ЖК України жиле приміщення за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей зберігаються протягом шести місяців, а якщо вони відсутні більше шести місяців з поважних причин, то цей строк може бути продовжено наймодавцем, а у випадку спору - судом. Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що відповідачка не проживає в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 листопада 2012 року вони зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській раді про, що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за номером 77. Від даного шлюбу в них дітей немає. Подальше спільне життя стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Більше року разом не проживають, та втратили почуття любові та поваги один до одного. Мають різні погляди на життя. Умов для примирення немає, тому недоцільно зберігати даний шлюб. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач надіслав суду письмову заяву в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Позивачка з відповідачем спільним подружнім життям не проживають, миритися не бажають. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2012 року у, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 77. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовільнити, розірвавши шлюб між сторонами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Новобасанської об`єднаної територіальної громади Бобровицького району Чернігівської області для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] у віці 63 років померла матір позивачки [PERSON] . На день смерті вона постійно проживала (та була зареєстрована) по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло рухоме та нерухоме майно зокрема: право на земельну частку (пай), в землях що належали КСП «Авангард», які розташовані на території Білоцерківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області; будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до органів нотаріату України позивачка не подавала. Крім неї, спадкоємців за законом після померлої [INFO] [PERSON] немає. Свій візит до нотаріуса відклала у зв`язку з браком коштів, а в останні дні встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви захворіла і знаходилася на стаціонарному лікуванні в Новобиківській сільській лікарській амбулаторії Бобровицького району Чернігівської області, у період із 09 по 25 квітня 2005 року. Перебування на стаціонарному лікуванні вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позивачка у судове засіданні не з`явилася, в заяві до суду позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Об`єднаної територіальної громади, в особі Бобровицької міської ради для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її двоюрідній дід [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 10 січня 2004 року ним був складений заповіт, в якому заповів земельну частку (пай) [PERSON] , своїй племінниці, тобто матері позивачки. [PERSON] померла [INFO] . Із заявою про прийняття спадщини після дядька вона не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до компетентних нотаріальних органів. Спадкова справа не відкрита, спадщину ніхто не прийняв. Спадкоємців 1-4 черги, які прийняли спадщину чи претендували б на неї, немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 4,47 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №7420685600:03:000:0259, державний акт ЯБ №410834, що виданий взамін зазначеного в заповіті сертифіката. Майно знаходиться на території Бобровицької міської ради Чернігівської області. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивачка є двоюрідною онукою [PERSON] . Вона, як спадкоємець за законом 5 черги, мала намір подати заяву про прийняття спадщини до компетентних нотаріальних органів. Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса вона не змогла подати з поважних причин, тому що на спливі шестимісячного строку знаходилася на стаціонарному лікуванні у медичному закладі у зв`язку з хронічною хворобою. Позивачка у судове засіданні не з`явилася, в заяві до суду позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та

Outcome: approved