Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Радовельської сільської ради Олевського району про визнання права власності на нерухоме майно , житловий будинок з всіма господарськими будівлями та спорудами . Представник позивачки в судове засідання не з'явився , але звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність . Представник Радовельської сільської ради в судове засідання не з'явився , але звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність за наявним у справі матеріалами , що суд розцінює , як визнання позову . Сторони в судове засідання не з'явилися та звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено , що позивачка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , з 10.08.2005 року , що стверджується відміткою про реєстрацію в особистому паспорті ( а.с.6 ) , випискою з про господарської книги ( а.с.9 ) , технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.10-13 ) , свідоцтвом про право власності на присадибну земельну ділянку ( а.с.14-16 ) . Відповідно до інвентаризаційної справи на житловий будинок Коростенського МБТІ № 35 встановлено , що власник будинку [PERSON] померла [INFO] року ( а.с.16 ) , відповідно до свідоцтва на право власності - житловий будинок належить останній на праві приватної власності ( а.с.14 ) . Як убачається з виписки з по господарської книги позивачка є головою сім'ї , крім неї проживають ще її неповнолітні діти ( а.с.9 ) . В матеріалах справи убачається , що позивачка вільно володіє житловим будинком , приватизувала присадибну земельну ділянку , інших спадкоємців на зазначений будинок нема . Крім того факт вільного володіння житловим будинком стверджується документами оплати за користування електроенергією , з чого можна зробити висновок , що позивачка дійсно проживає в зазначеному будинку з 2005 року ( а.с.17-45 ) . Відповідно до ч.1,3 ст.344 ЦК України особа , яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність ) , якщо інше не встановлено цим Кодексом . Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом . Право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення , вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять , а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування . В даному випадку відповідно до п.3 ч.1 ст. 344 ЦК право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації . З цієї норми випливає , що набувальна давність як спосіб набуття права власності на житло застосовується лише з моменту державної реєстрації житла . Особа , яка має намір набути право власності на житло за набувальною давністю , відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК повинна при зверненні до суду надати докази того , що житло введене в експлуатацію та зареєстровану , а також надати докази добросовісного володіння житлом протягом встановленого строку . За змістом ст.344 ЦК та п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( 2003 року) , згідно якого правила ст.344 ЦК , про набувальну давність , поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом . Суд , розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку , що позов слід задовольнити у повному обсязі , оскільки позивачка добросовісно заволоділа чужим майном і відкрито , безперервно , володіє нерухомим майном на протязі більше шістнадцяти років, а інших спадкоємців на зазначене нерухоме майно немає .

Outcome: approved