Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що 02 жовтня 2011 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне проживання, виховання дитини та ведення домашнього господарства, що в свою чергу, призводило до виникнення конфліктних ситуацій. Внаслідок чого між сторонами виникали постійні суперечки, свідком яких ставала дитина. Вказані обставини призвели до втрати між сторонами довіри, поваги та любові одне до одного. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбних стосунків не підтримують, мають різний бюджет, окремо ведуть господарство. За таких обставин подальше спільне проживання сторін є неможливим, шлюб носить лише формальний характер. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу вказуючи на неможливість примирення та подальше його збереження, оскільки це суперечитиме її інтересам. Позивачка вказує, що весь тягар по вихованню та утриманню доньки покладений лише на неї. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча зобовязаний утримувати дитину, є працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів, оскільки сама не в змозі матеріально забезпечити дитину. Просить стягувати з відповідача аліменти на доньку в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на доньку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, на розірвання шлюбу згідний, просить при визначенні розміру аліментів врахувати розмір його заробітної плати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.\~ \~ В судовому засіданні обєктивно встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 02 жовтня 2011 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 093895. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], яка народилася [INFO]. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя, визнання відповідачем позову,

Outcome: partial