Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 26 241,34 грн з урахуванням індексу 3% річних в сумі 1 941,34 грн. В обґрунтування вимог посилалася на те, що 23.01.2011 року, між нею та відповідачем укладено договір позики на суму 3 000 доларів США із визначенням еквіваленту в гривні в розмірі 24 300,00 грн. На підтвердження укладання договору позики відповідачем було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Порядок, строки повернення, оплата за користування позикою були обумовлені в розписці. Разом з тим відповідач, у встановлений договором час, а саме 27.05.2011р., кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду. Відповідач та його представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися про місце та час його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судових повісток представником відповідача (а.с. 22, 23). Заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 24, 25) суд до уваги не приймає, оскільки відповідач [PERSON], веде справу в суді через свого представника [PERSON], отже підстав для відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою відповідача, який веде справу у суді через свого представника, ЦПК України не передбачає. Питання щодо виклику відповідача для надання особистих пояснень, в порядку визначеному п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд не вирішував. Крім того, представник відповідача [PERSON], не з'явився в судове засідання, не зазначив причини своєї особистої неявки, наслідком чого є застосування судом вимог визначених ч. 2 ст. 169 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував в судовому засіданні представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що між [PERSON], як позикодавцем з одного боку та [PERSON], як позичальником з іншого боку, було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON], передала а [PERSON], отримав позику в розмірі 3 000 доларів США (а.с. 5) На підтвердження отримання коштів за договором, позикодавцеві було видано приходний касовий ордер (а.с. 6). Відповідно до умов договору позики, які зазначені письмово, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути позику до 01.09.2013р. До теперішнього часу позичальник кошти не повернув та ухиляється від виконання грошового зобов'язання. За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка. Статтею 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, враховуючи те, що позивачка просить застосувати до виниклих правовідносин вимоги ст. 625 ЦК України тільки в частині трьох процентів річних від простроченої суми, що не суперечить закону, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 263,00 грн. На підставі ст. 625, 1047, 1048 ЦК України,

Outcome: approved