Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 03.08.2017 року № 934 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» будинок [ADDRESS] (гуртожиток) був прийнятий безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з додатком 1. На підставі розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.09.2017 року № 488 «Про прийняття на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» гуртожитку на [ADDRESS] » вищезазначений будинок з 01.10.2017 року був прийнятий на баланс Комунального підприємства, що підтверджується Актом приймання-передачі. Предметом спору є кімната [ADDRESS] ( гуртожиток ), житловою площею 19,60 кв.м., загальною - 29,40 кв.м., яка належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. На підставі розпорядження ЗАТ «Житлокомунсервіс» № 37 від 04.07.2005 року [PERSON] було надано ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] ). При проведенні періодичного огляду житлового фонду було встановлено, що відповідач [PERSON] лише зареєстрований в спірній кімнаті гуртожитку, не користується жилим приміщенням, не проживає в ньому більше 6-ти місяців, що підтверджується актами ЖЕД-404 від 23.03.2018 року, 16.11.2018 року, а також актами, складеними за участю сусідів по гуртожитку від 01.02.2019 року, 30.08.2019 року, має заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджується довідкою Центру комунального сервісу Дніпровського району від 30.08.2019 року. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] . Вищезазначене було підставою для зняття [PERSON] з квартирного обліку, як забезпеченого житловою площею, що підтверджується витягом з розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.08.2018 року № 466 19 вересня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цій справі та постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, учасникам справи роз`яснено процесуальні строки подачі заяв по суті справи. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», при цьому відповідач повідомлявся судом про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем проживання останнього. Позивач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 11 листопада 2019 року. Третя особа [PERSON] копію ухвали про відкриття провадженні та копію позовної заяви із додатками отримав. Будь-яких заяв по суті справи, пояснень чи інших клопотань від учасників справи до суду не надійшло. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 127 Житлового кодексу Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 128 Житлового кодексу Української РСР порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням ЗАТ «Житлокомунсервіс» № 37 від 04.07.2005 [PERSON] було надано ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] . На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 03.08.2017 № 934 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитків приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» будинок [ADDRESS] (гуртожиток) був прийнятий безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Згідно із розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.09.2017 № 488 «Про прийняття на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» гуртожитку на [ADDRESS] » вищезазначений будинок з 01.10.2017 був прийнятий на баланс Комунального підприємства, що підтверджується Актом приймання-передачі. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 42418334 від 27.08.2019 за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА [PERSON] , [INFO] , уродженець Федеративної Республіки Німеччина, Бранденбург, м. Потсдам, громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , гуртожиток. Заборгованість [PERSON] по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2018 по 01.09.2019 за адресою: [ADDRESS] , складає 494,73 грн, що підтверджується довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Із актів, затверджених начальником ЖЕД-404 Найдьоновою Г.А., від 23.03.2018, 16.11.2018 убачається, що комісією у складі службових осіб ЖЕД-404 проводилися обстеження кімнати [ADDRESS] (гуртожиток) на предмет побутових умов проживання мешканців в даній кімнаті та встановлено, що вказана кімната розділена на 2 особових рахунки, на момент обстеження о 7.20 в кімнаті знаходився і в ній проживає [PERSON] , 1963 року народження. [PERSON] в кімнаті не було. Зі слів мешканця кімнати [PERSON] , [PERSON] не проживає в даній кімнаті. 01.02.2019 та 30.08.2019 складено акти, затверджені начальником ЖЕД-404 [PERSON] , про те, що мешканці гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] вони не знають в обличчя, а в кімнаті № 46-а проживає лише [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 128735899 від 23.06.2018 [PERSON] є власником однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] . У зв`язку із зазначеною обставиною розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.08.2018 № 466 [PERSON] було знято з квартирного обліку, як забезпеченого житловою площею. Статтею 71 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом, на підставі належних, допустимих та достовірних доказів встановлено, що відповідач у строк понад шість місяців не проживає у спірному житловому приміщенні, при цьому йому на праві приватної власності належить однокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] . У постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2 Пленум Верховного Суду України підкреслив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В ході розгляду даної справи відповідачем не надано доказів того, що існували поважні причини його відсутності в житловому приміщенні у строк протягом більше шести місяців. Не містять матеріали справи також і будь-яких доказів того, що позивач або третя особа перешкоджали відповідачу у користуванні житловим приміщенням, або ж доказів наявності підстав для збереження житлового приміщення за наймачем протягом більш тривалого періоду, передбачених пунктами 1-7 частини 3 статті 71 Житлового кодексу Української РСР. Відповідно до частини 1 та 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормою ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач з березня 2018 року у кімнаті [ADDRESS] (гуртожиток) не проживає, тому підстави збереження цього жилого приміщення за [PERSON] відсутні. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у зв`язку з відсутністю відповідача у кімнаті [ADDRESS] (гуртожиток) понад шість місяців без поважних причин. У порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved