Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач Київський національний торговельно-економічний університет (далі по тексту - КНТЕУ) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з одержувача цільового пільгового кредиту для здобуття вищої освіти. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між сторонами 25.12.2003 року була укладена Угода № 11 «Про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти» відповідно до постанови КМУ від 16.06.2003 року № 916 «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти». Згідно із пп. 3.3 Угоди відповідач, як замовник, зобов`язана повернути протягом 15 років всю суму наданого Закладом освіти кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із закладу освіти, починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до п. 6.1 Угоди одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 30 000,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 9745,08 грн., згідно з додатком № 1 до Угоди. Відповідно до п. 7.2 Угоди у випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. 14.01.2008 року в зв`язку з завершенням відповідачем навчання між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про зміни та доповнення до вищевказаної Угоди. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою сплати кредиту та відсотків, але до цього часу борг сплачений не був. Рішеннями суду від 13.02.2012 року та 30.03.2012 року з відповідача стягувалась заборгованість та триває виконавче провадження. У 2016 році та 2019 році позивачем надсилалися відповідачу листи з вимогою сплатити кошти по відшкодуванню кредиту. Таким чином, в результаті невиконання умов укладених угод у відповідача утворилась заборгованість: до 29.06.2016 року - 1936,00 грн., до 29.06.2017 року - 1888,00 грн., до 29.06.2018 року - 1840,00 грн., до 29.06.2019 року - 1792,00 грн., до 29.06.2020 року - 1744,00 грн. Загальна сума з урахуванням пені у сумі 6665,90 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4523,64 грн. становить 20 389,54 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 20 389,54 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву не подала та не повідомила причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2003 року між Київським національним торговельно-економічним університетом та відповідачем [PERSON] була укладена Угода № 11 «Про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти» відповідно до постанови КМУ від 16.06.2003 № 916 «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти». Відповідач відповідно до умов вказаних угод засвідчила, що всі умови Угоди їй зрозумілі та вона вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердила свою здатність їх виконувати. Пунктом 3.3 Угоди передбачено, що відповідач, як замовник, зобов`язана повернути протягом 15 років всю суму наданого Закладом освіти кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із закладу освіти, починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до п. 6.1 Угоди, одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 30 000,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 9745,08 грн., згідно з додатком № 1 до Угоди. 14.01.2008 року в зв`язку з завершенням відповідачем навчання між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про зміни та доповнення до вищевказаної Угоди, відповідно до якої змінився освітньо-кваліфікаційний рівень та сума кредиту, яка зменшилась до 24 000,00 грн. Відповідно до п. 7.2 Угоди у випадку ухилення Одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним одержувач сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. З матеріалів справи також вбачається, що в зв`язку з невиконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредиту, рішеннями Деснянського районного суду м.Києва від 13.02.2012 року та 30.03.2016 року з відповідача стягувалась заборгованість за простроченими платежами станом по 29.06.2015 року. Вимоги позивача, направлені відповідачу у 2016 році та 2019 році залишені відповідачем без реагування. Таким чином, в результаті невиконання умов укладених угод у відповідача утворилась заборгованість: до 29.06.2016 року - 1936,00 грн., до 29.06.2017 року - 1888,00 грн., до 29.06.2018 року - 1840,00 грн., до 29.06.2019 року - 1792,00 грн., до 29.06.2020 року - 1744,00 грн. Загальна сума з урахуванням пені у сумі 6665,90 грн. та інфляційних втрат в розмірі 4523,64 грн. становить 20 389,54 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що на даний час відповідачем не виконані зобов`язання за укладеною з позивачем Угодою, наявна заборгованість у розмірі 9200,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, передбаченого договором, то вимога позивача про стягнення пені у розмірі 6665,90 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4523,64 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими належними, допустимими та достатніми доказами, їх спростування відповідачем не надано, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20 389,54 грн., з яких 9200,00 грн. - сума основного боргу, 6665,90 грн. - пені та 4523,64 грн. - інфляційні втрати. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved