Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER], згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 11\~940,00 доларів США строком по 08.05.2015, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,95% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно Графіку погашення (Додаток до Кредитного договору). 26 листопада 2010 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № [NUMBER] від 08.05.2008 (надалі додаткова угода). Згідно умов додаткової угоди, строк користування кредитом було збільшено на 29 календарних місяців, у звязку з чим дата остаточного погашення кредиту складає 08.10.2017. ПАТ «[PERSON] Аваль» виконав свої зобовязання щодо видачі коштів по кредиту позичальнику за кредитним договором належним чином, надавши кредит у сумі та умовах, передбачених договором. Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів протягом всього строку дії договору згідно Графіка погашення. Відповідач припинив належним чином виконувати свої зобовязання за кредитним договором, у встановлені строки кредит не повертав, а тому станом на 31 липня 2015 року утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 21\~234,87 грн. (екв. в іноземній валюті 982,56 доларів США). Всупереч ст.536 Цивільного Кодексу України та умовам Кредитного договору відповідач не сплачує проценти за користування кредитом, а тому станом на 31 липня 2015 року має заборгованість за процентами у розмірі 3\~052,23 грн. (екв. в іноземній валюті 141,23 доларів США). У п.10.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Станом на 31 липня 2015 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальнику нарахована пеня в розмірі 20\~839,59 грн. (екв. в іноземній валюті 964,27 доларів США). Відповідно до п.3.13 та 6.6 кредитного договору, у випадках невиконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Станом на 31 липня 2015 року достроковому стягненню по кредиту підлягає 116\~753,94 гривень (екв. в іноземній валюті 5\~402,33 доларів США) та за процентами у розмірі 3\~052,23 грн. (екв. в іноземній валюті 141,23 доларів США). Загальна сума заборгованості відповідача перед ПАТ «[PERSON] Аваль» за кредитним договором станом на 31 липня 2015 року складає 140\~645,76 гривень (екв. в іноземній валюті 6\~507,83 доларів США), яку позивач просить стягти з відповідача [PERSON], а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON]у судовому засіданні позов ПАТ «[PERSON] Аваль» визнав частково. Визнав суму заборгованості перед банком та пояснив, що в звязку з значним подорожчанням валюти, у якій отримано кредит, та складним матеріальним становищем не мав та не має змоги виконувати свої зобовязання перед позивачем. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить висновку, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» підлягають задоволенню виходячи з такого. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено: 08.05.2008 між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER], згідно якого позивач надає відповідачу за програмою кредитування «Авто в кредит» кредит у розмірі 11\~940,00 доларів США строком по 08.05.2015, а відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,95% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно Графіку погашення (додаток до кредитного договору) (а.с.8-13). 26 листопада 2010 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору № [NUMBER] від 08 травня 2008 року. Згідно умов додаткової угоди, строк користування кредитом було збільшено на 29 календарних місяців, у звязку з чим дата остаточного погашення кредиту становить 08.10.2017 (а.с.15-18). Свої зобовязання за кредитним договором № [NUMBER] від 08 травня 2008 року позивач виконав належним чином, зокрема, видав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 11\~734,14 дол. США ( без врахування суми одноразової комісії) (а.с.14). Взяті на себе кредитні зобовязання відповідач [PERSON]за договором №2203163271 від 08 травня 2008 року належним чином не виконував. Згідно з наданим банком розрахунком станом на 31 липня 2015 року за відповідачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 21\~234,87 грн. (екв. в іноземній валюті 982,56 доларів США) та заборгованість за процентами у розмірі 3\~052,23 грн. (екв. в іноземній валюті 141,23 доларів США) (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Відповідно до\~ ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.3.13 та 6.6 кредитного договору, у випадках невиконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Позивачем 17.03.2015 була направлена відповідачу письмова вимога про дострокове погашення грошових зобовязань за кредитним договором (а.с.54), але відповідач своїх зобовязань не виконав Тому, станом на 31 липня 2015 року достроковому стягненню з відповідача підлягає 116\~753,94 гривень (екв. в іноземній валюті 5\~402,33 доларів США) заборгованості по кредиту та 3\~052,23 грн ( екв. в іноземній валюті 141,23 доларів США) заборгованості по відсотках. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У п.10.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Станом на 31 липня 2015 року за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальнику нарахована пеня в розмірі 20\~839,59 грн. (екв. в іноземній валюті 964,27 доларів США). З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору № [NUMBER] від 08 травня 2008 року, вимоги позивача про стягнення з нього поточної заборгованості за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню та пені підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 12 Постанова Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зі змінами від 07.02.2014 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. У кредитному договорі грошова сума в іноземній валюті є предметом договору і той факт, що кредитний договір підписаний відповідачем, свідчить про те, що цей правочин вчинений за його вільним вибором і на його власний розсуд, досягнута згода щодо усіх істотних умов, а також ним разом з позивачем визначені і погоджені умови кредитного договору, які є обов'язковими для обох сторін. При наданні відповідачу кредиту у іноземній валюті банк діяв у відповідності до чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача заборгованість за кредитним договором у іноземній валюті із зазначенням еквіваленту у національній валюті за офіційним курсом НБУ на день подачі позову. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку з викладеним, на користь позивача з відповідача повинні бути присуджені понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 1406,46 грн.

Outcome: approved