Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження дитини відповідач є батьком дитини. Неповнолітня донька знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивачка вимушена звернутися з заявою до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 700 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, просила їх задоволити, а також стягнути з відповідача на її користь витрати пов»язані з юридичною допомогою в розмірі 400грн. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи телефонограмою суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження дитини відповідач є батьком дитини. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, тому позивачка вимушена звернутися з заявою до суду. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності суд, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, а саме суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області, проживає [ADDRESS] працюючого ветеринарним лікерем в смт.Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області , аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючипочинаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно наданої суду квитанції, 21 люттго 2014 року позивачка оплатила надання правової допомоги у розмірі 400,00 грн.. Заявлена позивачкою вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат пов»язаних з юридичною допомогою в розмірі 400грн. не підлягає до задоволення, оскільки останною не надано суду доказів про те, якими були витрати часу, а відтак, у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: approved