overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивачки звернулись до суду з позовною заявою де просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини померлої матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачки вказали, що їх мати була зареєстрована в будинку [ADDRESS] 14.12.2006 року мати склала заповіт, згідно якого все належне їй майно на випадок своєї смерті заповіла позивачці [PERSON] [INFO] року мати померла. Спадкоємицею майна померлої за заповітом залишились позивачка [PERSON] Спадкоємицею майна померлої за законом залишились позивачка [PERSON] Інших осіб, які б мали обов'язкову частку у спадщині померлої немає. В нотаріальні органи для оформлення спадщини позивачки своєчасно не звернулись, оскільки не будучи обізнаними в цивільному законодавстві, вважали, що фактично прийняли спадщину, а т.я. знаходилися в скрутному матеріальному становищі, то не мали змоги одержати належну правову допомогу. Коли ж позивачки звернулись до нотаріуса для оформлення спадщини, їм було відмовлено через те, що вони пропустили шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. В зв'язку з тим, що позивачки пропустили термін прийняття спадщини і нотаріус не може видати їм свідоцтво про право на спадщину, то просять визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, терміном три місяці. Справу просять розглянути у їх відсутність. Відповідач - Салтиково-Дівицька сільська рада позов визнала та заявила, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом, позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна померлої [PERSON] за законом. Справу просить розглядати у відсутності їх представника. Від третьої особи: Приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у його відсутність. Заперечення на позов не надходили. Розглянувши письмові заяви позивачок, відповідача та третьої особи, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна померлої за заповітом, а позивачка [PERSON] є спадкоємицею майна померлої за законом. Позивачки своєчасно не звернулись за отриманням свідоцтва про право на спадщину з поважних причин, оскільки не були обізнаними в цивільному законодавстві, а знаходячись в скрутному матеріальному становищі та проживаючи в сільській місцевості, не мали змоги одержати належну правову допомогу. Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини віднесено до компетенції суду. Відповідач визнав позов. Визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При викладених обставинах є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати відшкодуванню не підлягають, оскільки строк оформлення спадщини порушений з вини позивачок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачки звернулись з даним позовом в суд посилаючись на те , що вони не мають можливості оформити спадкове майно , житловий будинок [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в зв*язку з тим , що він вчасно не був належним чином зареєстрований. В судове засідання позивачки [PERSON] та [PERSON] не з*явились , подавши заяву про розгляд справи в їх відсутності , позов підтримали. Представник Деимидівської сільської ради в судове засідання не з*явився , подавши заяву про розгляд справи в його відсутності. Суд дослідивши письмові матеріали по справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так в судовому засіданні встановлено , що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачів. Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом являються позивачки [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до ст.1269 ЦК України прийняв спадщину шляхом подачі заяви в нотаріальну контору , після смерті померлого в 2013 році батька [PERSON] , але не взмозі оформити спадкове майно , в зв*язку з тим , що воно своєчасно не було зареєстроване померлим . Вищезазначений спадковий житловий будинок з господарськими забудовами внесений до погосподарської книги в Демидівській сільській раді Вишгородського району Київської області , особовий рахунок [NUMBER]. , та побудований без порушення прав інших осіб. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненням учасників процесу , дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В судовому засіданні було доведено, що позивачки прийняли спадщину , але не взмозі оформити її в нотаріальній конторі , в зв*язку із відсутністю реєстрації спадкового житлового будинку , а тому за ними необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з погосподарськими забудовами .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачки звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилася після смерті їх батька [PERSON], оскільки вони не можуть оформити спадщину через пропуск строку встановленого для її прийняття з поважної причини. В судовому засіданні позивачки позов підтримали і просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини так як встановлений законом строк вони пропустили з поважної причини. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не з»явилася, але надала заяву в якій позов визнала і не заперечує проти визначення позивачкам додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні 12 липня 2013 року помер батько позивачок [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 3,0558 га., 3,0561 га. та 3,0560,що розташовані на території [PERSON] сільської ради , що підтверджується копіями державних актів серії СМ №044665, серії СМ №044664, серії СМ №044666 від 20.01.2005 року. Позивачки є спадкоємцями за законом, інших спадкоємців якіб бажали прийняти спадщину немає , а тому мають право на зазначене майно. Коли позивачки звернулись до нотконтори по питанню оформлення спадщини їм пояснили, що вони пропустили строк для прийняття спадщини, що підтверджується поясненнями позивачок, копіями свідоцтв про народження позивачок,копіями свідоцтв про шлюб позивачок, копіями паспортів позивачок, довідками [PERSON] сільської ради. Відповідно до ст.1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] в нотаріальну контору своєчасно не звернулися через те , що не мали всіх необхідних документів для оформлення спадщини, мали скрутне матеріальне становище та незнання чинного законодавства, а про пропуск строку довідалися в нотаріальній конторі, що підтверджується поясненнями позивачок. При таких обставинах суд вважає, що позивачки пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин і їм необхідно визначити додатковий строк тим самим задовільнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] - батько [PERSON] та [PERSON] 12.04.2005р. отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини земельної ділянки площею 0, 1 га(кадастровий номер 8000000000:75.090:0016), яка розташована у [ADDRESS]. Після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] 12.12.2005р. [PERSON] отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, але не на 1/3 частину цієї ділянки, а на усю, тому рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2011р. вищезазначений акт був скасований, як такий, що був виданий в результаті помилки. [INFO] батько позивачів [PERSON] помер. Зареєструвати своє право приватної власності на 1/3 частини земельної ділянки по [ADDRESS] так і не встиг. Першою державною нотконторою позивачкам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як право власності на земельну ділянку у померлого [PERSON] на день смерті не виникло, оскільки не зареєстровано на його ім'я. У зв'язку з чим, просять суд визнати право власності на 1/6 частини земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та визнати право власності на 1/6 частини земельної ділянки площею 0,1 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON]. Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечував. Відповідач Київська міська рада належним чином повідомленийпро день слуханнясправи, просили розглядати справу за їх відсутності. ПершаКиївськадержавнанотаріальна контора належним чином повідомлена про день слуханнясправи, щопідтверджуєтьсязворотнимповідомлен ням. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]року народження, яка після закінчення навчання у школі продовжила навчання на медичному факультеті Харківського національного медичного університету. Позивачці [PERSON] важко утримувати доньку самостійно, у зв'язку з чим донька потребує матеріальної допомоги від батька, просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів, до досягнення 23-річного віку, тобто до [INFO]року. У судове засіданні позивачі не з'явилися, згідно телефонограми, переданої на адресу суду просять справу розглянути у їх відсутність, уточнену позовну заяву підтримують та просять її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви позов визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно довідки № 707 від 14.04.2014року [PERSON] навчається на 1 курсі медичного факультету Харківського національного медичного університету. Строк навчання 6 років (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, що з відповідача стягнення на користь третіх осіб не проводяться, тому суд з урахуванням обставин справи та вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України вважає, що з відповідача можливо стягнути аліменти в розмірі ? частини доходу на строк навчання доньки [PERSON] на медичному факультеті Харківського національного медичного університету, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, тобто до [INFO]року. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачів, які звільнені від сплати судового збору, він підлягає стягненню зі [PERSON] в дохід держави відповідно до вимог статті 88 ч.3 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визначення часток у спільному сумісному майні, визначення конкретного порядку користування житловим приміщенням, вселення. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2015 року позовні вимоги задоволені. Представник позивачок 26 травня 2015 року звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що при задоволенні позовних вимог позивачок, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачок порівну 840 гривень 00 копійок витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача в судові засідання ( а. с. 81, 84, 73, 88 ).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовною заявою про визнання відповідачки такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] в м. Маріуполі, оскільки вона без поважних причин не проживає за вказаною адресою з жовтня 2005 року. В заяві вказали, що вони є власниками житлового будинку [ADDRESS] в м. Маріуполі на підставі договору дарування від 28.10.2005р. Разом з позивачками у будинку зареєстровані: [PERSON] - донька позивачки [PERSON] та відповідачка [PERSON], яка є сестрою колишнього власника будинку. Будинок [ADDRESS] в м. Маріуполі на підставі договору дарування був подарований позивачкам [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] Позивачки є єдиними власниками зазначеного домоволодіння, проте змушені сплачувати комунальні послуги за відповідачку, яка зареєстрована в домоволодінні, але не проживає більше ніж два роки. Тому, позивачки просили визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком. В судове засідання позивачки, представник позивачки [PERSON] - [PERSON] надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позовних вимог, якими не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Враховуючи думку позивачок та представника позивачки [PERSON], суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 28.10.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 21.11.2005р., за реєстрованим № 7380559 на праві спільної сумісної власності належить по ? частки будинку [ADDRESS] в м. Маріуполі. (а.с.15,18). На час розгляду справи в будинку [ADDRESS] в м. Маріуполі зареєстровані: позивачка [PERSON], 1968р.н., [PERSON], 1997р.н., [PERSON], 1959р.н.. (а.с.14). Відповідачка не проживає за вказаною адресою без поважних причин більше ніж один рік, а саме з жовтня 2005 року, що підтверджується актом від 15.07.2014 року, складеним Головою КСН «Селище Кіровка» (а.с. 57). Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідачка не проживає у вказаному будинку понад шість місяців без поважних причин, іншої домовленості про збереження за нею права користування домоволодінням між нею та власниками не було, суд вважає, що вона втратила право користування даним жилим приміщенням. На підставі ст.ст. 71, 72, 156 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], вказуючи, що у належній їм квартирі прописана відповідачка, але більше двадцяти років в квартирі не мешкає, добровільно не виписується, чим створює їм певні перешкоди в користуванні власністю. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала та пояснила, що відповідачка її дочка, яка зареєстрована в належній їй та [PERSON] квартирі, однак не проживає в ній вже двадцять років, особистих речей її вдома не має, де вона зараз не знає. Просить визнати її втратившою право користування житловим приміщенням в квартирі, оскільки через реєстрацію дочки, вона з мамою не може оформити субсидію. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилася, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Згідно копії свідоцтва від 18.11.2002 [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної, спільної власності в рівних долях квартира [ADDRESS]/а.с.6/. За відомостями Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]/а.с.11/. Згідно довідки, виданої КП «Житломасив» ММР ЗО від 26.04.2016/а.с.7/ [PERSON] більше 20 років не проживає за вищевказаною адресою./а.с.7/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивачок. Їй відомо, що відповідачка вийшла заміж та уїхала, біля шести років її не бачила, де вона мешкає зараз не знає, особистих речей її в квартирі не бачила. Відповідачка до позивачок претензій не предявляла, вселятись не намагалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивачок, вже років пять не бачила відповідачку, вона там не живе, речей її вдома не має, вселятися не намагалася. Отже, в судом встановлено, що вже більше двадцяти років відповідачка в зазначеній квартирі не проживає, за цей час вона в квартирі не зявлялася, вселятись не намагалася, претензій не предявляла. В силу того, що відповідачка прописана в квартирі, але в ній не проживає, позивачки не можуть в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в квартирі більш ніж шість місяців та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування [ADDRESS], т.я. він ще в 2000р. виїхав за межі України і постійно проживає в Ірландії з 2002р., його речей в квартирі не має, квартплату та комунальні послуги він не сплачує. Спілкуючись з відповідачем по телефону та по Скайпу, вони знають про те, що він не бажає повертатися на Україну, т.я. має там житло, роботу, в нього склалася родина. Відповідач проти позову не заперечує, про що надіслав суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши вимоги позивачок - його матері та доньки. 3-я особа по справі - Ленінський райвідділ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області просить суд розглянути справу на розсуд суду за відсутність їх представника. Заслухавши позивачку [PERSON], яка представляє і інтереси онуки - [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю від 05.09.2014р., та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню, т.я. підтверджений наступними доказами: відповідно довідки Центру обслуговування абонентів №9 Єдиної абонентської Служби МКП «Основаніє» Запорізької міськради: в 3-х кімнатній [ADDRESS] реєстровані: позивачка [PERSON], її син - відповідач по справі [PERSON] та онука позивачки, яка є дочкою відповідача - [PERSON], 1995р. народження /а.с.5/, що також підтверджується копією особистого рахунку /а.с.4/, викопировкою квартири /а.с.19/ та актом від 05.09.2014р., складеним представником МКП «Основаніє» за участі сусідів позивачки, а саме, за місцем реєстрації відповідача, згідно якого, відповідач у квартирі не мешкає з 2000р., речей його у квартирі не має, квартплату та комунальні послуги він не сплачує /а.с.8/. Позивачка пояснила у судовому засіданні, що відповідач ще в 2000р. виїхав за межі України і постійно проживає в Ірландії з 2002р., повертатися на Україну він не бажає, т.я. має там житло, роботу і родину, про що він неодноразово підтверджував в розмовах по телефону та по Скайпу. Доводи позивачки підтвердив і сам відповідач [PERSON], надіславши суду письмову заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, задовольнивши вимоги позивачок - його матері та доньки /а.с.25-26/. Відповідно до вимог ст.71-72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації понад тринадцять років, а саме, з 2000р. Це було його волевиявленням, проти якого він сам не заперечує, тобто, він не мешкає за спірною адресою більше 6 місяців без поважних причин.

Outcome: approved