Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00014335 про надання кредиту в сумі 16 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2014 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 18.08.2015 року загальна сума заборгованості становить 22653,82 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 2127,39 грн.; заборгованість за відсотками 23, 99 грн.; плата за пропуск платежів - 20502, 44 грн. Посилаючись на вищевикладене просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» 22653,82 грн. заборгованості за кредитним договором. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляду справи у його відсутності. Щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву, згідно якої посилаючись на важке матеріальне становище, просить зменшити розмір стягуваної пені. Крім того, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BLaЖГА00014335 про надання кредиту в сумі 16 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 23.02.2014 року (а.с. 4-17). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами, відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами (а.с. 12). Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк (термін), тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, кредит і відсотки за користування кредитом не погашені. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання, і як передбачає п. 3. ч. 1 ст. 611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов'язання. Право позивача на нарахування та стягнення штрафу та пені за несвоєчасне повернення кредиту, а також несвоєчасну сплату процентів на умовах, визначених кредитним договором, передбачене також п.п. 4.2, 4.3 згідно яких у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити штраф у розмірі 25% від суми кредиту (п. 8 Спеціальної частини Кредитного договору) та пеню в розмірі 0,50%, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] станом на 18.08.2015 року становить 22653,82 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 2127,39 грн.; заборгованість за відсотками 23, 99 грн.; плата за пропуск платежів - 20502, 44 грн. (а.с.18-19). Відповідно до наявних в матеріалах справи копій квитанцій від 22.09.2015 року та від 02.11.2015 року відповідачем [PERSON] погашено кредит на суму 995 грн. В силу ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розмір пені значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає, що розмір пені слід зменшити до суми, що є співмірною із сумою заборгованості по кредиту. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 2127,39 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 23,99 грн., а також пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором в розмірі, яка не перевищує основної суми бору (2127,39 + 23,99 = 2151,38 грн.). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 4278,77 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, тому судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.п. 1 п. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 % розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З врахуванням задоволеної суми стягненню з відповідача підлягає 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Outcome: partial