Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач НБУ звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 28.09.2018 року сталась ДТП за участю автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що належить НБУ, та автомобіля «Mersedes», д.н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу. Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 05.11.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Як зазначає позивач, за страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Капітал-СК», до якого позивачем було пред`явлено вимогу. Проте, станом на день звернення до суду відшкодування не отримано, а 17.10.2019 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження про банкрутство ПрАТ «Капітал-СК». Позивач вказує на те, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження і вартість завданих йому матеріальних збитків становить 58 930,44 грн., що підтверджується Звітом про незалежну оцінку розміру збитків. Крім того, були понесені додаткові витрати, пов`язані із замовленням оцінки майна у сумі 1700,00 грн., загальна сума збитків становить 60 630,44 грн. Посилаючись на викладені обставини та положення ст.ст.22, 1192 ЦК України, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі 60 630,44 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 03.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, вказуючи на те, що вказану шкоду має відшкодувати страховик відповідача ПрАТ «Капітал-СК». Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем належним чином не обґрунтовано та не доведено його вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28.09.2018 року о 10.58 год. по вул.Пухівській, 7 в м.Києві відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , що належить НБУ під керуванням водія [PERSON] , який повертав ліворуч, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Під час розгляду справи відповідач свою вину визнав (а.с.19). Згідно звіту про незалежну оцінку розміру збитків, завданих власнику КТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , що належить НБУ № 494/2 від 24.04.2020 року, вартість матеріальних збитків становить 58 930,44 грн. (а.с.10-24, 25-28). За проведення вказаної оцінки позивачем сплачено 1700,00 грн. (а.с.32). Позивач просить задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що відповідач, як винуватець ДТП, має відшкодувати заподіяну ним матеріальну шкоду. Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного. Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведені норми ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач, як заподіювач шкоди, має її відшкодувати в повному обсязі. Суд звертає увагу і на те, що представником відповідача було надано інформацію про те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Капітал-СК». Однак слід зауважити, що посилання на страхування відповідачем цивільно-правової відповідальності на момент ДТП не дають підстав для відмови в позові, з огляду на наступне. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи наведенні вище факти в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що відповідач є винним у заподіянні шкоди, що сталась в результаті ДТП 28.09.2018 року, а тому з нього підлягає стягненню відшкодування в сумі 60 130,44 грн. (розмір збитків 60 630,44 грн. - 500,00 грн. сплачених добровільно відповідачем = 60 130,44 грн.), розмір якого є обґрунтованим та доведеним в судовому засіданні, не спростований відповідачем та його представником належними та допустимими доказами в порядку ст.76-77 ЦПК України, а тому підлягає повному задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач в судовому засіданні відповідно до ст. 81 ЦПК України довів ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial