Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування, звернувся в суд з позовом в інтересах дитини [PERSON], [INFO] до [PERSON], в якому просить відібрати сина від матері без позбавлення її батьківських прав, дитину передати на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та накласти заборону на відчуження майна та житла, яке належить відповідачу. Позов мотивовано тим, що батько дитини загинув [INFO] року під час бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьк. Відповідач є матір'ю дитини, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, проживає окремо від нього, не виявляє жодного батьківського піклування, зловживає спиртними напоями. Згідно з характеристикою комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів № 16 - дитячий юнацький центр «Лідер» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 04.09.2018 року № 497 учень 11-а класу [PERSON] має середній рівень знань, домашні завдання виконує не систематично, проживає із старшим братом [PERSON] Відповідач мешкає у м. Олександрії Кіровоградської області. За письмовою інформацією служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 26.07.2018 року № 10/260, [PERSON] дійсно мешкає у [ADDRESS], з її слів, покинула місце постійного проживання через конфлікт, який виник у неї із старшим повнолітнім сином [PERSON] внаслідок зловживання нею алкогольними напоями. Працівниками служби у справах дітей Олександрійської міської ради їй роз'яснені батьківські права та обов'язки, а також адміністративна відповідальність, передбачена за ухилення від їх виконання. Відповідно до заяви [PERSON] від 26.06.2018 року, зверненої до компетентних органів Кропивницької міської ради, його мати з березня 2018 року постійно проживає у м. Олександрії, веде аморальний спосіб життя, покинула свого молодшого сина [PERSON], не здійснює його виховання та утримання, пенсію по втраті годувальника, назначену дитині, витрачає на власні потреби та спиртні напої. Дії та бездіяльність відповідача ставлять братів [PERSON] у скрутне матеріальне становище. У поясненні від 07.08.2018 року [PERSON] повідомляє, що мати додому не повернулась, не надає коштів для утримання його неповнолітнього брата [PERSON], не цікавиться його життям, пенсію по втраті годувальника продовжує витрачати не за призначенням. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків письмово підтверджують мешканці міста Кропивницького [PERSON], [PERSON] Згідно з письмовою інформацією від 23.08.2018 року № 1572-02 лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» дитина [PERSON] знаходиться під наглядом амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 9. Відповідач більше двох років не зверталась за медичною допомогою до дільничного лікаря. Працівниками Управління 11.07.2018 року перевірені умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та проведено бесіду з дитиною. Неповнолітній пояснив, що мати з ним не проживає, не надає будь-якої допомоги, не виконує свої батьківські обов'язки, про нього піклується старший брат [PERSON]. [PERSON] згоден з тим, щоб його відібрали у матері без позбавлення батьківських грав. Хлопець бажає, щоб його опікуном був старший брат. Також повідомив, що мати тривалий час зловживає алкогольними напоями, не піклується про нього, більше ніж півроку не проживає разом з ним. Зі слів [PERSON], під час відвідування ним матері у м. Олександрії, вона, перебуваючи у нетверезому стані, побила його. У 2014 році орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звертався до Ленінського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача по факту ухилення її від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], зловживання алкогольними напоями, але враховуючи те, що відповідачем буди усунуті причини та обставини, які слугували підставою для звернення до суду, за заявою представника органу опіки та піклування ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014 року позов залишено без розгляду. Працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради неодноразово роз'яснювались відповідачу її батьківські права та обов'язки щодо виховання, навчання та утримання неповнолітньої дитини. Відповідач надавала зобов'язання належним чином виконувати батьківські обов'язки, вести здоровий спосіб життя, проходила курс лікування від алкогольної інтоксикації. [PERSON] перебував на профілактичному обліку служби у справах дітей з 30.10.2014 року по 21.11.2016 рік як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Умови проживання та виховання дитини контролювалися службою у справах дітей Кіровоградської міської ради, Кіровоградським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, але тривала профілактично-роз'яснювальна робота з відповідачем не дала позитивних результатів. Неповнолітній [PERSON], [INFO] вдруге взятий на профілактичний облік як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Дитина тимчасово влаштована в сім'ю брата [PERSON] та потребує допомоги з боку держави, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міського управління юстиції 05.08.2002 року, актовий запис № 391, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] загинув [INFO] року під час бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 18.09.2014 року, актовий запис № 2477. На даний час [PERSON] проживає разом зі старшим братом [PERSON] в [ADDRESS]. Як вбачається із заяви [PERSON] від 26.06.2018 року, зверненої до компетентних органів Кропивницької міської ради, його мати з березня 2018 року постійно проживає у м. Олександрії, веде аморальний спосіб життя, покинула свого молодшого сина [PERSON], не здійснює його виховання та утримання, пенсію по втраті годувальника, назначену дитині, витрачає на власні потреби та спиртні напої. За письмовою інформацією служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 26.07.2018 року № 10/260, [PERSON] дійсно мешкає у [ADDRESS], з її слів, покинула місце постійного проживання через конфлікт, який виник у неї із старшим повнолітнім сином [PERSON] внаслідок зловживання нею алкогольними напоями. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Наказом Голови комісії з реорганізації служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 12.07.2018 року № 108 «Про поновлення дитини [PERSON] на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» [PERSON], [INFO] поновлений на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. При цьому, судом відмічається, що у 2014 році орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звертався до Ленінського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача по факту ухилення її від виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], зловживання алкогольними напоями, але враховуючи те, що відповідачем буди усунуті причини та обставини, які слугували підставою для звернення до суду, за заявою представника органу опіки та піклування ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2014 року позов залишено без розгляду. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 21.09.2018 року № 4539/49-05-24, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 05.09.2018 року, даний орган вважає за доцільне відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. При вирішенні даної справи судом враховується, що підставою для відібрання дитини у відповідача стала заява її старшого сина [PERSON] про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини від 26.06.2018 року, яка підтверджується і іншими доказами, а саме: письмовою інформацією служби у справах дітей Олександрійської міської ради від 26.07.2018 року № 10/260, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно мешкає у [ADDRESS], покинула місце постійного проживання через конфлікт, який виник у неї із старшим повнолітнім сином [PERSON] внаслідок зловживання нею алкогольними напоями; характеристикою КЗ «Навчально-виховне об'єднання «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів № 16 - дитячий юнацький центр «Лідер» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 04.09.2018 року № 497, відповідно до якої учень 11-а класу [PERSON] має середній рівень знань, домашні завдання виконує несистематично, проживає із старшим братом [PERSON] Відповідач мешкає у м. Олександрії Кіровоградської області; письмовою інформацією від 23.08.2018 року № 1572-02 лікувального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда», з якої видно, що дитина [PERSON] знаходиться під наглядом амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 9. Відповідач більше двох років не зверталась за медичною допомогою до дільничного лікаря. Крім того, працівниками Управління 11.07.2018 року перевірені умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та проведено бесіду з дитиною. Неповнолітній пояснив, що мати з ним не проживає, не надає будь-якої допомоги, не виконує свої батьківські обов'язки, про нього піклується старший брат [PERSON]. [PERSON] згоден з тим, щоб його відібрали у матері без позбавлення батьківських грав. Хлопець бажає, щоб його опікуном був старший брат. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи всі зібрані у справі докази, досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На підставі викладеного і ст. 170 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Ухвалою суду від 28.09.2018 року заява позивача щодо забезпечення позову задоволена та накладено арешт на майно, що належить відповідачу і право користування на яке має дитина. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України передбачають стягнення аліментів на дитину за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі про пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved