Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати за нею право власності на 11/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 138,6 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м., припинивши її право власності на квартиру [ADDRESS] , розташовану у вказаному будинку, посилаючись на те, що її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя належала зазначена вище квартира, яка відповідає 11/25 частинам вказаного житлового будинку. Після смерті матері за позивачкою в порядку спадкування було визнано право власності на вищевказану квартиру, однак здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру позивачка не змогла, оскільки житловий будинок, в якому розташована вказана квартира, перебуває у спільній частковій власності, а [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя не здійснила реєстрацію права власності належної їй частки на вказаний житловий будинок, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивачка та її представник-адвокат не з`явилися, але від представника позивачки-адвоката надійшла до суду письмова заява, у якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, просив суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки. Представник відповідача Арцизької міської ради в судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області «Про оформлення права власності на житлові будинки в м.Арциз» № 252 від 13 травня 1992 року Арцизькому бюро технічної інвентаризації доручено оформити за місцевими Радами право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 58). Як вбачається з реєстраційного посвідчення, висновку про реєстрацію домоволодіння від 15 травня 1992 року, власником домоволодіння [ADDRESS] , є місцева Рада (орган місцевого самоврядування) (а.с. 14, 59, 60). Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу № 3850 від 14 вересня 2004 року належить кожному по 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 189015134 від 15 листопада 2019 року, договором купівлі-продажу від 14 вересня 2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4864804 від 27 вересня 2004 року (а.с. 18, 48, 49, 62). Як вбачається з технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності, [PERSON] , яка померла [INFO] , їй за життя на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] у зазначеному вище будинку, право власності на яку було зареєстровано МП «Нейрон» на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» (а.с. 8, 9). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року, яке набрало чинності 11 березня 2017 року, за позивачкою в порядку спадкування було визнано право власності на вищевказану квартиру, яка належала померлій [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з інвентаризаційної справи будинку [ADDRESS] , зокрема розрахунку ідеальних часток зазначеного домоволодіння, [PERSON] (квартира [ADDRESS] ) належить 11/25 часток вказаного домоволодіння (а.с. 15, 61). Згідно з листом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АРЦИЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» № 38 від 04 грудня 2019 року співвласники 11/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , до КП «Арцизьке БТІ» ніколи не зверталися (а.с. 13). Рішенням № 49780564 від 21 листопада 2019 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг при Арцизькій районній державній адміністрації Одеської області позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] зазначеного вище будинку, так як відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною адресою зареєстровано житловий будинок у спільній частковій власності (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , перебував у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , яким належить по 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , та матері позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , якій за життя належали 11/25 частин вказаного житлового будинку. [PERSON] , [PERSON] здійснили державну реєстрацію права власності на належні їм частини житлового будинку, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 189015134 від 15 листопада 2019 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4864804 від 27 вересня 2004 року. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , що підтверджується рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року, однак позбавлена можливості вирішити питання про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що залишилась після смерті матері, у зв`язку з тим, що померла [PERSON] за життя не здійснила державну реєстрацію права власності на належні їй 11/25 частин вказаного житлового будинку. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 11/25 частин зазначеного житлового будинку. Щодо вимоги позивачки про припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року за [PERSON] в порядку спадкування було визнано право власності на вищевказану квартиру, що належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7). Рішення суду набрало чинності 11 березня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Відповідно до ч. 8 ст. 268 ЦПК України після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Виходячи із системного аналізу норм ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може сам скасувати або змінити це рішення лише у випадку перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачкою шляхом пред`явлення позову заявлено вимогу про припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (чи нерухоме майно), яке визнано за нею рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року, що набрало законної сили, тобто фактично заявлено вимогу про скасування зазначеного судового рішення, що не входить до повноважень суду першої інстанції під час розгляду вказаної позовної заяви, а розгляд вказаної вимоги згідно з вимогами ЦПК України може здійснюватися лише в порядку, передбаченому главою 3 Розділ V ЦПК України, шляхом перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . На підставі ст. ст. 355, 356, 1216, 1217, 1226, 1268 ЦК України,

Outcome: partial