overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок за надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,5692га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0165), яка розташована на території Курівецької сільської Ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555637, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4297га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0397), яка розташована на території Курівецької сільської Ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555353, посилаючись на те, що після смерті чоловіка є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житловий будинок за надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,5692га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0165), яка розташована на території Курівецької сільської Ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555637, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,4297га. (кадастровий номер 6122685100:01:001:0397), яка розташована на території Курівецької сільської Ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 555353. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем його майна. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок за надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку за надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна є позивачка по справі та чоловік спадкодавця [PERSON]. який відмовився від своєї частки в спадковому майні в користь позивачки, про що подав відповідну заяву. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником вказаного будинку, однак правовстановлюючих документів на майно немає. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS], що підтверджується: договором купівлі-продажу 14/25 частини житлового будинку в смт. Залізці по вул. Збаразькій, буд. №59, посвідченого нотаріусом Зборівської ДНК 06 липня 1991 року в реєстрі №621; реєстраційним посвідченням 14/25 частини житлового будинку, видане Зборівським РБТІ 11 вересня 1991 року; договором купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого державний нотаріусом Зборівської ДНК 26 листопада 2001 року; Реєстраційним посвідченням на житлову квартиру [ADDRESS], видане Зборівським РБТІ 14 грудня 2001 року; декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована інспекцією ДАБК у Тернопільській області 26 грудня 2013 року за № ТП182133600198. З 1997 року по 2002 рік позивачка провела добудову вказаного об'єкта та об'єднано в один житловий будинок [ADDRESS]. 09 квітня 2012 року Зборівським РБТІ виготовлений новий технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок, однак через розбіжність у первинних правовстановлюючих документах не вдається зареєструвати право власності. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], оскільки вона набула його правомірно, не порушуючи законних прав та інтересів інших осіб та держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті батька є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] поме батько позивачки [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. 05 грудня 1981 року [PERSON] в Озернянській сільській Раді Зборівського району розпорядився своїм майном склавши заповіт в користь позивачки. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO], інших спадкоємців не має, в тому числі і на обов'язкову частку. Звернувшись в Зборівську державно нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. 29 березня 1995 року в Озернянській сільській Раді Зборівського району розпорядилася своїм майном склавши заповіт в користь позивачки. Спадкоємців обов'язкової частки не має. Звернувшись в Зборівську державно нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті батька є спадкоємницею його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] помер дідо позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS]. 19 червня 1987 року [PERSON] склав заповіт на свого сина [PERSON] Однак, [INFO] [PERSON] не оформивши право власності на вищевказане спадкове майно, помер. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем майна є його дочка [PERSON] Звернувшись до приватного нотаріуса Зборівського районного округу [PERSON] з приводу оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті батька, згідно заповіту, є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS]. 15 травня 2013 року [PERSON] в Озернянській сільській Раді Зборівського району розпорядився своїм майном склавши заповіт в користь позивачки. Спадкоємців обов'язкової частки не має. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадковий будинок має статус колгоспного двору, в якому не визначені частки членів двору. Згідно виписки з погосподарської книги Озернянської сільської Ради , членами колгоспного двору були: покійні [PERSON] та [PERSON], а також позивачка по справі- [PERSON]., [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які не бажають виділяти належні їм частки, відмовляючись від майна в користь позивачки. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті батька вона є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте подали заяви, якими просять суд справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Проте, [PERSON] та [PERSON] подали заяви якими відмовились від спадкування своїх частко в спадковому майні в користь позивачки. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO]. Згідно довідки Кальненської сільської Ради № 1131 від 02.12.2013 року [PERSON] проживала разом з [PERSON] на день його смерті. Звернувшись у Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області, посилаючись на те, що після смерті батька вона є спадкоємницею його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, та не заперечує проти його, задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], Зборівського району, Тернопільської області. 10 березня 2011 року в приватного нотаріуса Зборівського РНО, [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт в користь позивачки. Після смерті [PERSON] спадкоємцем обов'язкової частки є його син [PERSON], як непрацездатний, проте він відмовився від своєї частки в спадковому майні в користь позивачки. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки [PERSON] має право на обов'язкову частку в спадковому майні, однак як зазначалося вище він відмовляється від своєї частки в спадково майні в користь позивачки. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємницею даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок, підвал, вхід в підвал, сходи в [ADDRESS], посилаючись на те, що вона після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, підвалу, входу в підвал, сходів в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна є позивачка по справі та син спадкодавця [PERSON], який відмовився від спадкування своєї частки в спадковому майні в користь позивачки, про що подав відповідну заяву. Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] року. Інших спадкоємців першої черги немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved