Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач обґрунтував позов тим, що 18.11.2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], уклали кредитний договір № СSXRFF22230545, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4889,64 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 4889,64 грн., а відповідач в порушення умов договору, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.07.2015 року має прострочену заборгованість 9473,00 грн., яка складається з наступного: 2973,28 грн. - заборгованість за кредитом; 2,48 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 821,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4748,55 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 427,29 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість - 9473,00 грн., та судові витрати в сумі 1218 грн. Представник позивача Васьковський Р.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: 18.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № СSXRFF22230545, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4889,64 грн. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується видатковою накладною № 27681 від 18.11.2011 року. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 28.07.2015 року має прострочену заборгованість 9473,00 грн., яка складається з наступного: 2973,28 грн. - заборгованість за кредитом; 2,48 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 821,40 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 4748,55 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 427,29 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконані відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримані сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання повернення кредиту за договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору, одностороння відмова від узятих на себе зобов'язань за загальним правилом не допускається. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі достроково вимагати з відповідача стягнення заборгованості по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією. Суд також приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог відносно стягнення штрафів, а також зменшення розміру пені з розрахунку її за один рік, та стягнення в сумі 1033,12 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 616 грн. 30 коп.

Outcome: partial