Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області про зняття арешту з квартири. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що на виконанні в Соснівському відділі ДВС м. Черкаси пребувало виконавче провадження про стягнення на користь позивачки з [PERSON] в розмірі ј частина його доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. У звязку з тим, що [PERSON] рішення суду не виконуваву, посановою державного виконавця від 15.06.2016 було накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме на належні йому 2/3 частини квартири №24 по просп.. Хіміків, 45 в м. Черкаси. [PERSON] 08.07.2016 помер. Неповнолітній син [PERSON], 16.05.2000 являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька, та будучи неповнолітнім, вважається таким, що прийняв спадщину. Як законний представник неповнолітнього, отримати свідоцтво про право на спадщину на частину квартири в інтересах неповнолітнього сина, позивачка не змогла у звязку з арештом квартири. Позивачка звернулась до відповідача про скасування арешту. Листом від 28.03.2018 №13960 позивачку повідомиди, що арешт може бути скасовано за рішенням суду. Постановою державного виконавця від 26.12.2016 виконавче провадження про стягнення з [PERSON] закінчено у звязку зі смертю останнього. Тому вона вимушена звернутись з позовом до суду та просить звільнити з-під арешту 2/3 частини квартири, що належала на праві власності померлому [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву, просила справу розглядати без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 16.05.2000, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 01.08.2000 відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси серії І-СР №073204. [PERSON] помер 08.07.2016 у віці 39 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області сері І-СР №284114. Постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області від 15.06.2016 накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону про його відчуження у звязку з невиконанням рішення суду про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј часина від усіх видів заробітку. Виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј часина від усіх видів заробітку закрито 26.12.2016, у звязку зі смертю боржника, що підтверджується відповідною постановою державного виконавця. Позивачка 28.03.2018 зверталась до відповідача з заявою про скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця від15.06.2016, проте, листом №13960 від 28.03.2018 отримала відповідь, що питання про зняття арешту може бути вирішено тільки за рішенням суду. Зі спадкової справи №15/2016, що заводилась після смерті [PERSON], вбачається, що малолітній [PERSON] звертався з заявою у встановленому законом порядку про прийняття спадщини після смерті батька, інші спадкоємці з заявою до нотаріуса не звертались. Частиною 1 ст.57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки на виконанні в Соснівського районного відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відсутні виконавчі провадження, в яких померлий [PERSON] є боржником, тому відповідно відсутні і підстави для арешту майна. Наявність арешту перешкоджає реалізації спадкових прав неповнолітнього сина [PERSON]

Outcome: approved