Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщеннями в квартирі [ADDRESS]. В позові вказала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., та зареєстрованому в реєстрі за № 761 належить квартира [ADDRESS]. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач є чоловіком позивачки. В січні 2015 року він виїхав з квартири, вивіз всі свої речі, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки він не мешкає в ній без поважних причин понад встановлені законом строки. Позивачка до суду не з'явилась, нада письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з'явився, надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у його відсутності. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці належить право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.2009 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Шаповаловою О.Г., та зареєстрованому в реєстрі за № 761 належить квартира [ADDRESS]. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач є чоловіком позивачки. В січні 2015 року він виїхав з квартири, вивіз всі свої речі, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірній квартирі. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачці житлом на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідач впродовж трьох років в квартирі не мешкає. Перебування [PERSON] на обліку створює для позивачки перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У зв'язку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Outcome: approved