Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, як законний\~представник малолітнього\~[PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 14 квітня 2016 року помер [PERSON], який доводився сину позивачки [PERSON] рідним батьком. Після його смерті, крім іншого майна, залишилась спадщина: квартира [ADDRESS], належна померлому на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 25.09.2014 за реєстровим №7243; надземний гараж №26 по вул.Гоголя,137 в м.Черкаси, належний померлому на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 25.09.2014 за реєстровим №7247; вбудовано-прибудовані офісні приміщення площею 160,1м2, по вул.Святотроїцька,94 (назва вулиці до перейменування - Кірова) в м.Черкаси, належні померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Управлінням власністю міста ВК Черкаської міської ради від 04.05.2011. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його малолітній син [PERSON], шляхом подачі позивачем як законним представником заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Крім цього, спадщину після смерті [PERSON] прийняли його батько - [PERSON] і син - [PERSON] Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 травня 2017 року по справі №712/2670/17, 2/712/1108/17 задоволено позов [PERSON] і [PERSON] до позивачки як законного представника [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] і [PERSON] по 1/3 частині за кожним право власності на квартиру [ADDRESS], надземного гаражу №26 по вул. Гоголя,137 в м. Черкаси і вбудовано-прибудованих офісних приміщень площею 160,1м , по вул. Кірова,94 в м. Черкаси. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом, також спадкоємцем є неповнолітній син спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців немає, від спадщини позивачі не відмовлялися, що підтверджується копією спадкової справи №58905158 після смерті [PERSON], заведеної 26.04.2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Також вказаним рішенням встановлено, що в нотаріальному порядку позивачами оформлені спадкові права на частину спадкового майна - цінні папери, проте у звязку з відсутністю у них правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на нерухоме спадкове майно, постановою від 28.02.2017 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, чим підтверджується неможливість оформлення позивачами спадкових прав у позасудовому порядку. З вказаних підстав позивачка також позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно на малолітнього сина [PERSON] Враховуючи викладене, позивач просить визнати за її малолітнім сином право власності на спадкове майно. Відповідачі скерували до суду відзив, в якому вказували, що Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечують самого факту, що [PERSON] являється також спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], який помер 14 квітня 2016 року, однак заперечують проти задоволення позову в повному обсязі, вважають позовні вимоги [PERSON], як законного представника малолітнього [PERSON] є необгрунтованими, безпідставними, передчасними та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав: Відповідачі ніяким чином не порушують прав позивача. при зверненні саме [PERSON] та [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину, саме останнім, а не позивачу нотаріусом було надано постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.02.2017 року, у звязку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи (оригінали) на спадкове майно відсутні та запропоновано звернутися до суду за визнанням права власності. Крім того, [PERSON], наприкінці 2016 року, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що майно в квартирі [ADDRESS] належить спадкоємцям першої черги : [PERSON] - сину, [PERSON] - батьку, [PERSON] - сину у рівних частинах після смерті [PERSON], померлого 14 квітня 2016 року, умисно самовільно, всупереч установленому законом порядку вивезла з даної квартири всі речі та оригінали всіх право установчих документів. По даному факту було внесено до ЄДРД кримінальне провадження відносно [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. \~ \~ \~ \~Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2018 року було визнано винною [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Відповідачі зазначають, що права позивача не порушені, адже до позову не додано нотаріальної відмови про вчинення нотаріальної дії за заявою позивачки. Додана до позовної заяви постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 лютого 2017 року була видана на імя відповідача [PERSON], який згідно чинного законодавства із дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останньому було відмовлено. Крім того, позивачкою не додано всіх документів, які б свідчили про наявну спадкову масу після смерті [PERSON]. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, суду пояснив, [PERSON] є сином померлого [PERSON], тому, малолітній є спадкоємцем першої черги після смерті батька, проте, позивачка як законний представник малолітнього [PERSON], позбавлена можливості в нотаріальному порядку реалізувати спадкові права сина, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування. Представник відповідачів адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, оскільки вважає, що відповідачі не порушили права позивачки та її малолітнього сина, крім того, на час зверення з позовоом до суду була відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому в такому випадку відсутній спір. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали цивільної справи №712/2670/17, в частині спадкової справи №58905158 після смерті [PERSON], заведеної 26.04.2016 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 14 квітня 2016 року у віці 54 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції серії І-СР №283296. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: трьохкімнатна квартира [ADDRESS], зареєстрована на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 25.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за №7243, наземний гараж №26 по вул. Гоголя,137 у м. Черкаси, зареєстрована на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 25.09.2014, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за №7247, вбудовано - прибудовані офісні приміщення площею 160,1м2, що знаходяться в м. Черкаси по вул. Кірова,94 та належний [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САЕ №308004, виданого Управлінням власністю міста ВК Черкаської міської ради від 04.05.2011 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2017. [PERSON] народився 11 вересня 2009 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції серії І-СР №097868. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2017 року по справі №712/2670/17, 2/712/1108/17 задоволено позов [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], як законного представника [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] і [PERSON] по 1/3 частині за кожним право власності на квартиру [ADDRESS], надземного гаражу №26 по вул. Гоголя,137 в м. Черкаси і вбудовано-прибудованих офісних приміщень площею 160,1м , по вул. Кірова,94 в м. Черкаси. Згідно з ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], діючи як законний представник малолітнього сина [PERSON], звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно\~з ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто з моменту, як спадкодавець фактично прийняв її, успадковане майно належить спадкоємцю, він має право користуватися, управляти майном, але доки він не отримає на це майно свідоцтва про право на спадщину, він не може розпоряджатися майном. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом достеменно встановлено, що [PERSON], є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON], інші спадкоємці - відповідачі [PERSON] та [PERSON] реалізували свої спадкові права, оскільки рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.05.2017 за останніми визнано право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], будучи законним представником спадкоємця першої черги за законом - її сина [PERSON], з незалежних від неї підстав позбавлена можливості оформити право власності в нотаріальному порядку на спадкове майно, оскільки у звязку з тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, крім того відповідачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю вказаних документів. За таких обставин, суд вважає за можливе задоволити вимоги [PERSON], визнавши за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті його батька [PERSON]

Outcome: approved