Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку, щомісяця. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. За вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Cтаттею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач та відповідач по справі мають спільних дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою та поясненнями позивача за позовом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними, і при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін та їх дітей і вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки щомісячно, зважаючи на достатність вказаного розміру та й на те, що загальний розмір стягуваних аліментів не буде становити половини заробітку (доходу) відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial