Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач Києво-Святошинська районна Державна адміністрація Київської області діючи в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом не проживають. За заявою батьків від 06.11.2014 малолітня дитина-інвалід [PERSON] , знаходиться в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьки періодично відвідували дитину але матеріально не утримували. Батьки дитини [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом. Поведінку батьків можна розцінювати, в ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Тому позивач просив позбавити батьківських прав - гр. [PERSON] та гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з гр. [PERSON] та гр. [PERSON] на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 часини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представник позивача направила до суду письмову заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином. Причин неявки суду не повідомили, письмових заперечень до суду не направили. Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» направила до суду заяву згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, вимоги позову підтримала. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . За заявою батьків від 06.11.2014 малолітня дитина-інвалід [PERSON] , знаходиться в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». За час перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , батьки періодично відвідували дитину але матеріально не утримували. 18.05.2018 року до служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації надійшло повідомлення від КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», в якому зазначено, що з 05.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] малолітню дитину не відвідували, долею дитини не цікавилися, участі в утриманні дитини не брали. 22.03.2018 спеціалістом служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , за результатами якого встановлено, що батько проживає зі старшою дочкою [PERSON] , 2008 року народження. 05 квітня 2018 року [PERSON] надав нотаріально засвідчену заяву, якою він не заперечує щодо усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 23 серпня 2018 року [PERSON] надала нотаріально засвідчену заяву, якою не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Згідно Висновку від 11.09.2018 № 07-21/2392, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батьків - гр. [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . [INFO] . Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що відповідачі по справі підлягають позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , оскільки вони ухиляється від виховання доньки, та свідомо нехтують щодо своїх обов`язків по вихованню дитини, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини. Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved