Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСББ «Руднєва 97» про визнання права користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що ВАТ Продтовари 01.06.98 надали їй ордер на кімнату №29. Але цей ордер при поселені забрала комендант гуртожитку. В позивачки залишилась копія договору на поселення, її прописали в цій кімнаті Між ВАТ Продтовари та Дочірним підприємством Ремонтно-експлуатаійним управлінням-8 ТОВ Черкасизалізобетонбуд 04 лютого 2006 року укладений договір купівлі-продажу житлового будинку (гуртожитку) по вулиці Руднєва, 97 в місті Черкаси. В січні 2016 року з метою приватизації своєї кімнати № 29 в гуртожитку по вулиці Руднєва, 97 в місті Черкаси позивачка звернулася до відділу приватизації виконавчого комітету Черкаської міської ради, надавши при цьому всі необхідні документи. У відділі приватизації позивачці повідомили, що вона не може приватизувати кімнату № 29, так як у неї відсутній ордер наце помешкання. Проте, в цій кімнаті вона проживає з сімєю, оплачує комунальні послуги з моменту заселення та здійснює поточний ремонт за власні кошти. Просить суд визнати за нею право користування житловою кімнатою № 29, що розташована в гуртожитку по вулиці Вячеслава Галви (колишня Руднєва), буд. 97 в м. Черкаси В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його визнати за нею право користування житловою кімнатою в якій проживає вона та її сімя. Представник відповідача - Обєднання співвласників багатоквартирних будинків „Руднєва 97 [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача - Черкаської міської ради в судове засідання не зявився, скерував на адресу суду заяву, просив справу розглядати без його участі, при вирішенні справи по суті покладався на думку суду Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] уклала договір оренди з ВАТ «Продтовари», предметом договору є передача в оренду житлової кімнати №29, житловою площею 18,4 кв.м, в гуртожитку по вул. Руднєва, 97, що підтверджується копією договору №40 від 01.06.1998 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], кім. 29, та перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], дані факти підтверджуються відповідними відмітками в паспорті громадянина України серії НС №421940 виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області. Відповідно довідки про склад сім»ї, виданої ОСББ «Руднєва, 97» від 21.09.2017, в кімнаті №29 по вул.. Руднєва 97, що в м. Черкаси проживають [PERSON] [INFO] наймач; [PERSON] [INFO] чоловік наймача; [PERSON] [INFO] син наймача. Згідно з актом опитування сусідів від 21 вересня 2017 року, позивачка [PERSON] разом зі своєю сімєю з 1998 року, його проживають в кімнаті №29 по вул. Вячеслава Галви (колишня Руднєва), 97 в м. Черкасах у гуртожитку, який на даний час перебуває на балансі Черкаської міської ради. Відповідно до положень ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). За змістом ст.106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року, №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства України, беручи до уваги той факт, що позивачка [PERSON] постійно проживає в кімнаті № 29 по вул. В. Галви, 97 в м. Черкаси, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому є необхідність визнати позивачку наймачем житлової кімнати та вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved