Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кв. №16 в буд. № 21, по вул. Будівельників, м. Арциз Одеської області, посилаючись на те, що відповідач лише зареєстрований у вказаній квартирі, яка належить позивачці, але в ній не проживає протягом майже трьох років, не приймає участі у сплаті комунальних послуг, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Особи, які беруть участь у справі, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Також позивачка в заяві зазначила, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згодна на прийняття заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання» та «за вказаною адресою не проживає», відповідач не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою відсутнійта свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином та повторно не зявився в судове засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивачки, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із житлового законодавства, пов'язані з правом особи користуватися жилим приміщенням, в якому зареєстроване її місце проживання, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися\~Житловим Кодексом України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції в Одеській області 14.11.2006 року між сторонами зареєстровано шлюб (а. с. 12). Від цього шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ЖД № 140873 від 25.07.2008 року, серії І-ЖД № 319596 від 19.09.2012 року (а. с. 13, 14). Відповідно до копії договору, посвідченого 23.08.2002 року приватним нотаріусом Арцизького нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 233, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] позивачка по справі, [PERSON], [PERSON] (покупці), а також технічного паспорту від 28.08.2002 року, реєстраційного посвідчення від 28.08.2002 року кв. № 16, в буд. № 21, по вул. Будівельників, м. Арциз Одеської області належить позивачці та [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності (а. с. 15, 18, 19). Згідно копії паспорту позивачки [PERSON] вона зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 8).Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи № 130, № 131 від 15.09.2016 року у вищевказаній квартирі також проживають [PERSON], [PERSON] (а. с. 16, 17). З копій квитанцій (а. с. 51-55) вбачається, що позивачка сплачує комунальні платежі.\~ Відповідно до довідки Баранівського РС ГУДМС України у Житомирській області відповідач [PERSON] значиться знятим з реєстрації у м. Арциз Одеської області ( а. с. 30). Актом опитування свідків від 16.05.2017 року підтверджується, що [PERSON] не проживає у будинку, що належить позивачці, з 04.04.2014 року по теперішній час (а. с. 50). Отже, в судовому засіданні встановлено, що за вищевказаною адресою відповідач не проживає більше трьох років, що підтверджується вищезазначеними дослідженими доказами. У відповідності до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1\~статті 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною, та за визначеним частиною 1\~статті 71 ЖК України\~загальним правилом не повинна перевищувати шести місяців. Початок спливу часу відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні. Епізодична поява особи в жилому приміщенні лише для виду з метою його утримання не може розглядатися як повернення, що перериває сплив шестимісячного строку. В силу ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У разі розгляду такого спору встановленню підлягають причини відсутності особи понад шість місяців в жилому приміщенні. Особа підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням, у разі доведеності не користування приміщенням понад шість місяців без поважних причин. Ці норми закону є гарантією житлових прав громадян, тимчасово відсутніх у місці постійного проживання, однак вони встановлюють різну правову природу та особливості припинення права користування жилим приміщенням (ст.ст.\~71, 72 ЖК України\~стосуються збереження жилого приміщення за наймачем або членом його сім'ї в будинках державного і громадського фонду, а\~ст. 405 ЦК України\~- визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в приватному жилому фонді). Право користування приватним житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей\~405, 406 ЦК України, зокрема житловий сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи без поважних причин понад один рік у спірному житловому приміщенні. В судовому засіданні встановлено, що даний спір виник між позивачкою, яка є власницею житлового будинку згідно договору та відповідачем, у зв'язку з чим чинним є правило\~ст. 405 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні із досліджених доказів, відповідач не проживає на спірній житловій площі більш ніж три роки без поважних причин, також його відсутність за вказаною адресою понад шість місяців не відповідає випадкам, передбаченим пунктами 1 - 7\~ст. 71 ЖК України, які передбачають, що право користування житловим приміщенням зберігається за відсутніми впродовж шести місяців з дня закінчення строку, вказаного у відповідному пункті. Суд вважає, що, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] не проживає на спірній житловій площі, його можна визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою, яка належить позивачці на праві приватної власності, у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю. Суд, також вважає за необхідне у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір по справі у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст.\~71, 72 ЖК України, ст.ст.\~405 ЦК України,

Outcome: approved