Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн., призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною. В обґрунтування позову зазначила, що її донька [PERSON] [INFO] вийшла заміж за відповідача, змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу народився син - [PERSON] . Відповідач пішов з сім`ї й надалі життям сина не цікавився. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року шлюб між відповідачем та донькою позивачки розірвано. [INFO] донька позивачки померла, малолітня дитина залишилася без батьківського піклування, так як відповідач життям дитини не цікавиться матеріально не допомагає, не турбується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини. Відповідач перебуває в розшуку, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному її утриманні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не скористався своїм правом на подачу відзиву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Встановлено, що згідно з наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 30.03.2012 року, актовий запис № 195, малолітній [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є відповідач - [PERSON] та донька позивачки [PERSON] . Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14.10.2011 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 526, розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1000 грн. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.07.2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 22.07.2020 року складено відповідний актовий запис № 10730. З копії листа Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області від 07.08.2020 року № 5728/119-63/03/11-20 вбачається, що [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та на даний час перебуває у розшуку Костянтинівським ВП Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області. З копії листа комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 24» ХМР № 35/0/590/20 від 25.08.2020 року відомо, що батько [PERSON] - [PERSON] до лікувального закладу не звертався, станом здоров`я сина не цікавився. З повідомлення служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей ХМР № 07.22/1750/20 від 13.11.2020 року відомо, що заяву [PERSON] від 06.11.2020 року стосовно постановки на облік кандидатів в опікуни розглянуто. За результатами розгляду позивачку поставлено на облік кандидатів в потенційні опікуни 12.11.2020 року № 100. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] від 19.01.2021 року № 70, рекомендацією Комісії в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . 10.02.2021 року на адресу суду надійшло подання Департаменту служб у справах дітей ХМР щодо доцільності встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., яка була підписана Україною 21.02.1990 р., ратифікована Верховною Радою України 27.02.1991 р. і набула чинності для України 27.09.1991 р., яка в силу Конституції України та положень ст. 13 СК України є частиною національного сімейного законодавства України визнаний принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини; батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний розвиток. Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 17 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, а й свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В зв`язку з наявністю підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина, наявні підстави і для задоволення вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій формі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, необхідно встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном його бабусю - [PERSON] .

Outcome: approved