Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її баба [PERSON] була власником будинковолодіння по вул. Шевченка,10 в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області. 18.04.2004 р. баба склала заповіт, посвідчений головою Ганнусівської сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Після смерті 19.02.2012 р. баби [PERSON] відкрилась спадщина на спірне будинковолодіння. Позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом з бабою на час відкриття спадщини, однак офіційно була зареєстрована за іншою адресою в м. Івано-Франківську. Інших спадкоємців немає. З огляду на те, що правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, про що свідчить відмова нотаріуса у видачі свідоцтва. Тому просила встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем у будинковолодінні № 10 по вул. Шевченка в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після смерті баби. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, щодо його задоволення не заперечував, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що баба позивачки [PERSON] була власником будинковолодіння № 10 по вул. Шевченка в с. Ганнусівка Тисменицького району Івано-Франківської області, 1991 року побудови. Право власності [PERSON] на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі сільської ради, однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась. Інвентаризаційна вартість будинковолодіння на даний час складає 493837 грн. Після смерті 19.02.2012 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй будинковолодіння, яку прийняла позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 18.04.2004 р. головою Ганнусівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем у даному будинковолодінні, однак була офіційно зареєстрована за іншою адресою у м. Івано-Франківську. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.6), технічним паспортом (а.с.7-10), копією заповіту (а.с.11), довідками виконкому Ганнусівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.16-17). З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом після померлої баби, встановивши факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved