Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 лютого 2015 року вона домовилась придбати у відповідачки житловий будинок, що розташований по вул.Некрасова,42 в с.Полошки Глухівського району. В якості оплати за будинок вона передала відповідачці 20\~000 грн., про що остання власноруч написала розписку. Оскільки вищевказаний будинок відповідачка отримала у спадок, але свідоцтва про право на спадщину на той час не оформила, то вони з відповідачкою домовились, що остання протягом двох місяців оформить на себе будинок, після чого вони посвідчать договір нотаріально. Однак, так як протягом цього часу відповідачка будинок на себе не оформила, то позивачка вирішила відмовитись від придбання будинку та звернулась до відповідачки з вимогою повернути сплачені за нього гроші. Але остання відмовилась повернути гроші, пояснивши, що їх у неї немає. Оскільки відповідачка отримала від позивачки 20 000 грн. без достатньої правової підстави, то у відповідності до положень ст.1212 та ст.1213 ЦК України вона просить стягнути з відповідачки вищевказану грошову суму. Відповідачка позову не визнала, пояснивши, що в 2013 році померла її тітка [PERSON]. Після її смерті вона отримала у спадок житловий будинок, що розташований по вул.Некрасова,42 в с.Полошки Глухівського району. Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Однак, свідоцтво про право на спадщину вона не отримувала. 23 лютого 2015 року вона дійсно написала розписку, що нібито отримала від [PERSON] 20 000 грн. в якості оплати за вищевказаний будинок. Однак, ці гроші були передані мешканцям цього будинку, які до цього поселились в ньому і виступали фактичними його продавцями. Вона ж ці гроші не отримувала, а тому позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, із матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2015 року позивачка [PERSON] передала відповідачці [PERSON] 20\~000 грн. в якості оплати за житловий будинок, що розташований по вул.Некрасова, 42 в с.Полошки Глухівського району, про що відповідачка власноруч написала відповідну розписку. Оскільки вищевказаний будинок відповідачка отримала у спадок, але свідоцтва про право на спадщину на той час не оформила, то сторони обумовили, що відповідачка протягом двох місяців оформить будинок, після чого договір купівлі-продажу буде посвідчено нотаріально. Однак, в подальшому позивачка фактично відмовилась від укладання договору купівлі-продажу будинку, оскільки відповідачка не виконала умови договору, а тому позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення безпідставно отриманого майна. Главою 83 ЦК України визначено загальні підстави для виникнення зобовязань в звязку із набуттям та збереженням майна без достатньої правової підстави. При цьому, стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна чи грошових коштів від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема належать договори та інші правочини. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію як то передати майно, виконати роботу, сплатити гроші. При цьому зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною першою ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. А відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або у кількох документах. Таким чином, чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою для набуття майна чи отримання грошей. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений законодавством спосіб з метою забезпечення відповідних правовідносин у майбутньому. Оскільки між сторонами по справі був укладений письмовий правочин, то правовідносини між сторонами мають регулюватись нормами зобовязального права, які застосовуються до окремих видів угод. Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин між сторонами виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України. (Вищевказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України в справі №6-88цс/6 від 2 жовтня 2013 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed