Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач КС «Борисфен», звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказав, що 19.09.2013 року між кредитною спілкою та [PERSON], як членом кредитної спілки, був укладений кредитний договір, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 22000 гривень з терміном користування з 19.09.2013 року по 19.08.2015 року, з цільовим використанням на соціальні потреби. Відповідно до умов договору кредит наданий з умовою сплати 30% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] 19.09.2013 року був укладений договір поруки між кредитною спілкою та [PERSON] Позичальник порушив обовязок щодо вчасного погашення кредиту та процентів відповідно до графіка розрахунків, на листи з вимогами погасити наявну заборгованість не реагує. Внаслідок порушення умов договору станом на 18 липня 2018 року виникла заборгованість в сумі 32779,97 грн., до складу якої входять: 20470 грн. суми кредиту, 12309,97 грн. процентів за користування кредитом. Позивач прохає стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 18 липня 2018 року в сумі 32779,97 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, звернувся до суду з клопотанням, прохаючи розглядати справу без його участі, позовні вимоги прохав задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, клопотання від відповідачів про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі\~ викладеного, оскільки в судове засідання\~ відповідачі не зявилися, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~ Судом встановлено, що 19 вересня 2013 року [PERSON] уклав з Кредитною спілкою «Борисфен» кредитний договір №620, на підставі якого отримав кредит на соціальні потреби в сумі 22000 гривень. Згідно п.1.2 договору строк його дії становить 24 місяці, з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2015 року, і діє до повного виконання зобовязань позичальником. Кошти передані під 30 процентів річних від суми залишку кредиту. Позичальник згідно п.4.2.2 договору зобовязався погашати кредит та сплачувати проценти згідно затвердженого графіку. Викладене підтверджується заявою на отримання кредиту, протоколом засідання кредитного комітету КС «Борисфен» , за результатами якого прийнято рішення надати кредит члену кредитної спілки [PERSON], кредитним договором, видатковим касовим ордером. /а.с.6, 7, 8-9, 10/ Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про кредитні спілки» Кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Згідно наданого витягу із статуту Кредитної спілки «БОРИСФЕН» вбачається, що дана кредитна спілка в своїй діяльності може надавати кредити своїм членам. В забезпечення виконання кредитного договору між КС «Борисфен» та [PERSON] 19 вересня 2013 року укладено договір поруки. За договором поруки [PERSON] зобовязався в повному обсязі солідарно відповідати за невиконання або неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань за кредитним договором. Термін дії договору поруки встановлений до повного виконання сторонами умов цього договору. /а.с.11/ Позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18 липня 2018 року становить 32779,97 грн., з яких 20470 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12309 грн. 97 коп. відсотки за користування кредитом. /а.с.20/ Кредитна спілка зверталася 19.06.2015 року та 30.12.2015 року до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості, які були проігноровані. /а.с.21, 22, 23-26/ Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Також, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що позичальник порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, заявлений позов про стягнення з нього заборгованості підлягає задоволенню. Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог до поручителя [PERSON] Згідно зі ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ч.ч.1, 4 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно пункту 4.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами умов цього договору. Отже, у договорі поруки не зазначено конкретний строк, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки. Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а оскільки банк відповідно до умов кредитного договору змінив строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів повинні бути заявлені в межах шести місяців від дня настання цього строку (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 вересня 2014 р. у справі № 6-32цс14). Таким чином, в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що строк його дії становить 24 місяці, з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2015 року. При цьому, 19.09.2015 року згідно затвердженого графіку повернення кредитку визначено датою останнього платежу. Таким чином, саме 19.09.2015 року слід вважати строком настання виконання основного зобовязання, і саме від вказаної дати слід обчислювати шестимісячний строк припинення договору поруки. Враховуючи викладене, на момент звернення з кредитної спілки з позовом до суду, порука припинилася, а тому позовні вимоги в частині до поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають. Також суд зважає, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки (преклюзивний строк). А тому і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються. Відповідно й жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Вказане відповідає висновкам, зробленим у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 2-1283/11 від 21.03.2018 р. Судовий збір слід стягнути з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial