Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі Фонд) звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з метою реалізації державної політики стимулювання житлового будівництва на селі розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 419 було створено Луганське обласне комунальне підприємство «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», правонаступником якого на підставі рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 року № 22/36 є Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». 04 вересня 2013 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0233/2013 про надання кредиту у розмірі 15000,00 гривень строком на 8 років 6 місяців. Фактично відповідач отримала кредит на суму 15000,00 гривень. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON] , 04 вересня 2013 року між Фондом та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими [PERSON] зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 4 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 500 грн.) починаючи з 04.09.2014 року згідно з встановленим графіком. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, але боржникта поручитель порушили умови кредитного договору, а саме - строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 14000,00 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 1586,79 гривень, заборгованість по відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 2650,67 гривень, а всього 18237,46 гривень. Тому позивач просить суд розірвати кредитний договір № 0233/2013 від 04 вересня 2013 року, укладений між Фондом та відповідачем [PERSON] , стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 18237,46 гривень, а також стягнути судовий збір в розмірі 2102 гривень. Представник позивача Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі`Прудова Н.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову та просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. У зв`язку з чим, суд вважає відповідача повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04 вересня 2013 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0233/2013 про надання кредиту у розмірі 15000,00 гривень строком на 8 років 6 місяців. Фактично відповідач отримала кредит на суму 15000,00 гривень (а.с. 5). 04 вересня 2013 року між Фондом та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими [PERSON] зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань (а.с.6). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору - забезпечення кредитного договору є договір поруки. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредит, наданий позичальнику, також забезпечується всім його майном і майном повнолітніх членів його родини, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення, що надали свою письмову згоду на участь у виконанні зобов`язань за цим кредитним договором. Фактично відповідач [PERSON] отримала кредит на суму 15000,00 гривень. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 4 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 500 грн.) починаючи з 04.09.2014 року згідно з встановленим графіком.(а.с.12). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, проте відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] порушили умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 08.06.2020 року у розмірі 18237,46 гривень, що складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 14000,00 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 1586,79 гривень, заборгованості по відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 2650,67 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, кредитний договір діє до 04 грудня 2021 року. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору, договір може бути достроково припинений за додатковим договором сторін або розірваний за ініціативою однієї із сторін у випадку істотного порушення його умов іншою стороною - в порядку, передбаченому чинним законодавством України та цим кредитним договором. На час розгляду справи строк дії кредитного договору №0233/2013 від 04 вересня 2013 року не закінчився. Однак, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання відповідного договору є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки діями відповідача спричинено суттєву шкоду інтересам позивача. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути вказану суму боргу з відповідачів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 3, 16, 525, 526, 530, 543, 554, 610, 611, 625, 626, 629, 651,1054 ЦК України,

Outcome: approved