Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач МТСБУ звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 11 жовтня 2015 року в 15-15 годин, відповідач [PERSON] , рухаючись в м.Києві, керуючи транспортним засобом Ніссан, держномер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан держномер [NUMBER] , що привело до її пошкодження, чим порушив ст.124 КУпроАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Києва від 14.12.2015 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Ніссан д-з [NUMBER] , що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно звіту №71/03/16 про оцінку автомобіля Ніссан д-з [NUMBER] складає 14742,64грн., яка не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3469399 з терміном дії-з 27.10.2014 по 26.10.2015 року. У зв`язку з даною ДТП МТСБУ 18.05.2016 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі і розмірі 14742,64грн. (копія наказу МТСБУ №3588 від 11.05.2016 року про сплату та копія платіжного доручення №3588рв від 18.05.2016 року. Також МТСБУ понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 550,00грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 54500,00грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 550,00грн. та 1762грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, просили справу слухати без участі представника, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.64-65,72,83-84). 3 особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 11 жовтня 2015 року в 15-15 годин, відповідач [PERSON] , рухаючись в м.Києві, керуючи транспортним засобом Ніссан, держномер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан держномер [NUMBER] , що привело до її пошкодження ( а. с. 6). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Винним у дорожньо-транспортній пригоді є відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується постановою Деснянського районного суду міста Києва від 14.12.2015 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.( а.с. 6). В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Ніссан д-з [NUMBER] , що належить [PERSON] Згідно Полісу № АІ3469399 від 11.10.2015 року укладеного ПАТ «Страхова група «Скайд» щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «NISSAN SANNY» держномер [NUMBER] (а.с.91). Згідно звіту №71/03/16 від 12.03.2016 року про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу, складеному за замовленням МТСБУ, вартість відновлювального ремонту автомобілю Ніссан д-з [NUMBER] становить 34045,40грнн., вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням фізичного зносу складників, становить 16866,57грн., а без врахування ПДВ 20% - 14742,64грн. (а.с.9-14) Вартість ремонту автомобіля Ніссан держномер [NUMBER] , згідно ремонтної калькуляції №71/03/16 від 12.03.2016 року та розрахунку до нього становить 34045,40 грн.( а.с. 17-19). Згідно платіжного доручення № 3588рв від 18.05.2016 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] , згідно наказу №3588 від 11.05.2016 року (а.с.8) в розмірі 14742,64грн., т.з. [NUMBER] КВ ( а. с. 7). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одному з володільців підвищеної небезпеки з вини іншого - відшкодовується винним. Статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі , грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.9, ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством. Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими є треті юридичні та фізичні особи, життю здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Враховуючи той факт, що позивачем відшкодована шкода, завдана потерпілій стороні [PERSON] в розмірі 14742,64грн., витрат за послуг аварійних комісарів в розмірі 550,00 грн., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним в якої визнаний [PERSON] ,

Outcome: approved