Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення навчання чи досягнення дочкою 23-х років. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час дочка навчається на 3-му курсі Київського національного університету ім.. [PERSON], з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року на комерційній основі і сплачує за навчання. Вона повністю знаходиться на її утриманні. Просить також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до закінчення розгляду справи покинув судове засідання, в подальшому в судові засідання не зявлявся, причин неявки суду не повідомляв. З повернутого поштового повідомлення вбачається, що [PERSON] відмовився отримувати судову повістку, смс-повідомлення з викликом до суду на номер телефону 380684931582 доставлено. З наданого суду письмового заперечення на позов вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх вимог вказує, що позивачем не надано доказів, що він не утримує дочку. Крім того, він із колишньою дружиною та їхніми дітьми проживає в одному будинку і оплачує комунальні платежі, тому також допомагає зекономити колишній дружині грошові кошти для доньки. Його колишня дружина взагалі не має право на подання позову, тому що дочка проживає зараз у м.Києві. Підстави, передбачені законодавством, для стягнення аліментів відсутні. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів: Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Відповідно до рішення Звенигородського райсуду від 13.10.2016 року, шлюб між сторонами розірвано. (а.с.8) В даний час повнолітня [PERSON] навчається на ІІІ-му курсі бак.денної форми навчання спеціальності «облік і аудит» економічного факультету Київського національного університету імені [PERSON] 4 рівня акредитації. Закінчує навчання 30.06.2018 року. (а.с.15) Згідно договору №1162 від 18.08.2014 року, вартість навчання становить 72000 грн. (а.с.11-13) Згідно довідки виконавчого комітету Кобиляцької сільської ради Черкаської області від 06.03.2017 року № 68, [PERSON], [INFO]. знаходиться на утриманні батьків. ( а.с.16). Згідно довідки про заробітну плату й інші доходи від 02.03.2017 року за №18 позивачка працює у СТОВ «Злагода» та їй нараховується заробітна плата в розмірі приблизно 2300-2359 грн. на місяць (а.с. 17). Сімейним законодавством України обовязок утримувати не лише неповнолітніх, але і повнолітніх дітей, що зокрема продовжують навчання, покладено на їх батьків (глава 16 СК України), але він не є безумовним. Відповідно до ст. 198, 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є потреба у зазначеній матеріальній допомозі саме у звязку з навчанням, та можливість її надання батьками. Крім того, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст. 199 СК України). За змістом ст. 29 ЦПК України та ст. ст. 30, 34 ЦК України особа з досягненням 18 річного віку набуває здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюють главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів /ст.ст. 199, 200, 201 СК України/. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги докази надані відповідачем про добровільну сплату ним аліментів на користь [PERSON] (а.с.36), проте звертає увагу на те, що вони були здійснені 13.12.2016 року, 30.12.2016 року, 15.02.2017 року та не можуть свідчити про постійність та регулярність їх здійснення. Інших доказів, які б підтверджували неможливість сплати аліментів та відсутність підстав для їх стягнення, відповідачем суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за належне стягнути із [PERSON] на\~користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обовязок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом з 20.03.2017 року. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved