Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8158,27 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 23.12.2010 між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта»», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210, згідно з вимогами якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та надає кредит шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті «Новий Партнерський». Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.12.2010 між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач - ПАТ «Дельта Банк» (банк), та [PERSON] (держатель) було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210 від 23.12.2010, згідно з вимогами якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні та надав кредит шляхом відкриття йому відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень та на день укладення договору -2- встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень на умовах, що містяться в тарифному пакеті «Новий Партнерський». Згідно з договором, банк самостійно може змінювати розмір кредитної лінії в межах кредитної лінії та/або загальний розмір кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. На підставі п.2.1 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210 від 23.12.2010 року моментом надання банком держателю кредиту є здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п.п.2.3, 2.4 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210 від 23.12.2010 держатель картки сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування. При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Згідно п.3.6 зазначеного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими обов'язкового мінімального платежу є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. На підставі п.3.7 договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів, держатель сплачує банку пеню в розмірі, строки та в порядку, які визначені правилами та тарифами. Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток (тарифний пакет «Новий партнерський») частка обов'язкового погашення тіла кредиту - 5% від суми використаних коштів станом на день розрахунку, процент за користування кредитною лінією становить 14,99% річних та нараховується щомісячно, процент на позитивний залишок становить 3,00% річних , процент за недозволений овердрафт становить 48% річних та нараховується щомісячно, плата за обслуговування кредитного залишку становить 2,99% річних від суми використаних кредитних коштів та нараховується щомісячно, штраф за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу становить 0,01%, але не менше та/або не більше 75 гривень за кожен факт прострочення. Однак [PERSON] вимоги даного договору не виконує, в обумовлені строки кредит, комісії та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 23.11.2013 року у [PERSON] виникла заборгованість за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210 від 23.12.2010 в розмірі 8158,27 гривень, а саме: 3693,49 гривень - тіло кредиту, 1306,51 гривень - прострочене тіло кредиту, 2933,27 гривень - заборгованість за відсотками, 225,00 гривень - заборгованість за комісіями. Позивач звертався до [PERSON] з повідомленням про наявність заборгованості, однак останній заходів до її погашення не вжив. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного -3- кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №001-07046-231210 від 23.12.2010 ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак останній порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, комісії та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми -4- заборгованості по несплаченому кредиту, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved