Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],08.01. [INFO] в розмірі 2000 гривень на двох дітей, посилається на те,що відповідач є батьком дітей,але участі у їх утриманні не приймає. Позивач працює, і має можливість сплачувати на утримання дітей саме таку суму. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Пояснила,що з червня 2016 року вони з відповідачем припинили спільне проживання,діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач навіть перестав спілкуватися з дітьми. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, підтвердив,що є батьком двох дітей: [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] Пояснив,що він працює, але неофіційно і сплачувати на дітей аліменти в розмірі 2000 гривень не може,оскільки у нього вже є інша сім»я. З дітьми спілкується,брав їх до себе на вихідні,купляв дитині деякий одяг. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. З копії свідоцтва про народження Серії І-ОК № 272243 слідує,що [PERSON] народилася 25 жовтня 2012 року. Її батьком є- Богдан [PERSON], мати - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження Серії І-ОК № 290546 слідує, що [PERSON] народився 08 січня 2015 року. Його батьком є- Богдан [PERSON], мати - [PERSON]. Отже, діти - є неповнолітніми. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З довідки Пісківської сільської ради від 16.08.2017 року №536 слідує,що діти: [PERSON],[INFO] та [PERSON], 08.01. [INFO] проживають з [PERSON] та знаходяться на їх утриманні. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу батьки можуть між собою домовитися про спосіб утримання дитини. Так як батьки: [PERSON] та [PERSON], не домовилися між собою про спосіб утримання дочки [PERSON],2012 р.н.та сина [PERSON],[INFO], які на даний час проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому відповідач повинен сплачувати на утримання дітей аліменти. Аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу, або твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батька,дочки,сина; 4)інші обставини,що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач пояснив,що він працює неофіційно,однак, яку має заробітну плату, відповідач не вказав. Не надав відповідач також інших документів, які суд врахував би при визначені розміру аліментів,як передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка не довела, який розмір заробітку має відповідач. Відповідач не спростував,що має інших дітей чи утриманців, на яких сплачує аліменти. Обгрунтовуючи викладене, вважаю,що позов підлягає частковому задоволенню, а саме аліменти мають стягуватися у твердій грошовій сумі, як просить позивачка та становити не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так як відповідач не надав суду документів, які його звільняють від сплати судового збору на користь держави, з нього слід стягнути судовий збір в сумі 1% від суми позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму, що становить 640,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial