Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - сина [PERSON], [INFO]. Посилається в позові на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON]. З 2006 року і до цього періоду часу відповідач не приймає участі в вихованні дитини, не спілкується з ним, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В 2006 році вона зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на виховання дитини. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 16.03.2006 року були стягнуті аліменти у розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини. Не дивлячись на це, відповідач продовжує ігнорувати сина та ухилятися від участі в спілкуванні з ним, його виховання та сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, а також того, що відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Видав нотаріально посвідчену заяву, якою не заперечує проти позбавлення його батьківських пара і просить розглядати справу в його відсутності. Представник 3-ї особи позов підтримала. Заслухавши пояснення позивачки, представника 3-ї особи, дослідивши наданий представником 3-ї особи висновок, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем з 07.06.2002 року, який був розірваний в органах РАЦС 03.10.2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З 2006 року відповідач не спілкується з сином, участі в його вихованні та матеріальному утриманні не приймає. 24.02.2012 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] З цього періоду часу відповідач дитину не бачив, ухиляється від виконання своїх батьківських прав. Це підтверджується і його нотаріально посвідченою заявою про добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина. /а.с. 6 - 10 / Встановлено також, що рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 16.03.2006 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку/доходу/. Проте відповідач ухиляється від виконання рішення суду та наданням матеріальної допомоги на утримання сина. Зазначена обставина підтверджуєя доданим листом з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам та вимогою державного виконавця від 07.07.2014 року, в якій відповідач попереджається про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, довідкою про неотримання аліментів від 25.02.2015 року, розрахунком заборгованості по аліментах, відповідно до якого заборгованість станом на 01.02.2015 року становить 94 522 грн. 95 коп.. /а.с. 12-14/ Згідно з довідкою середньої загальної школи №132 від 18.03.2015 року під час навчання в школі сином сторін, відповідач, як батько, в даній установі не з'являвся. З характеристики дитини від 03.06.2013 року №220 вбачається, що батько жодного разу не відвідав школу та не цікавився успіхами сина. /а.с. 15 - 16 / Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Встановлено, що відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, не утримує її матеріально в належному обсязі відповідно до віку та потреб дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, про фізичний та духовний розвиток дитини останній також не турбується. Опікунська рада Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації своїм висновком від 20.05.2015 року вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. / а.с.28 - 29/ Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ч.4 ст.150 СК України батьки повинні поважати дитину. Ст.155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дитини,без врахування її прав, що привело до взаємного відчуження між ними, як батьком та дитиною. Відповідно до п.п.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно нього.

Outcome: approved