Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі, сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, до повноліття дитини. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо адреси його місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням на останню відому судові адресу. В судовому засіданні позивач наполягла на заявленому позові в повному обсязі, а відповідач в судове засідання не явився. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження названої дитини, де батьком дитини вказаний відповідач по справі. Дитина сторін мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні , що підтверджується поясненнями позивача та довідкою про склад її сімї від 13.07.2015 року. Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибутку, а тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено обовязок сторін щодо доказування - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, підтримуючи на позов, позивач не надала суду належних, допустих та переконливих доказів такого матеріального становища, враховуючи яке, суд мав би визначити стягненння аліментів у розмірі, про який вона і просить 2000 гривень щомісяця. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя сторін обидва не працюють, працездатні, не інваліді, бере також до уваги стан здоровя дитини сторін, яка також не є інвалідом, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, зважаючи на рівний обовязок батьків щодо їх участі у утриманні дитини та на встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму. На підставі викладеного,

Outcome: partial