Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом\~ про \~визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: с. Писанці, вул. Шевченко, 11 Покровського району Дніпропетровської області. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала\~ тим,\~ що вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Писанці, вул. Шевченко, 11 Покровського району Дніпропетровської області. У вказаному житловому будинку з 22.02.2011 року зареєстрований також [PERSON], який 18.02.2011 року зареєстрував шлюб з племінницею позивачки, [PERSON] Однак, в 2011 році фактичні шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені, після чого відповідач переїхав на постійне місце проживання в [INFO]. Рішенням Покровського районного суду від 15.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, однак, по цей час відповідач зареєстрований у належному позивачці будинку. Оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації, у позивачки виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються на них, в звязку з чим, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який знаходиться за адресою: с. Писанці, вул. Шевченко, 11 Покровського району, Дніпропетровської області та примусово зняти його з реєстраційного обліку у вказаному житловому будинку. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки та представника третьої особи, які надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Представник третьої особи рішення просить винести на розсуд суду. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, а саме через газету «Вісті Придніпровя». Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26438962 від 17.06.2010 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності /БН/27.01.1997/ виданого Олександрівської сільської ради на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований в с. Писанці, вул. Шевченко, 11 Покровського району Дніпропетровської області (а.с.5). Як вбачається з копії домової книги житлового будинку, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6-7). З копії акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї [PERSON] вбачається, що [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає в будинку [PERSON], так як виїхав до [ADDRESS] (а.с.11). Згідно письмових пояснень, позивачка, відповідно до ст.12 ЦПК України, довела за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-78 ЦПК України, зазначені обставини, того, що у житловому будинку за адресою: с. Писанці, вул. Шевченко, 11 Покровського району Дніпропетровської області, відповідач не проживає. За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~ ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved