Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Відповідач [PERSON] звернулась в суд з зустрічним позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про захист прав споживача кредитних послуг. Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ПАТ «ВіЕс Банк» позов до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивує тим, що 21 січня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 46605 з додатками,згідно умов якого позивач ПАТ «ВіЕс Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 12980 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 21.01.2014року, під 10,99% річних. Позивачем виконано умови договору, а саме надано відповідачці у кредит обумовлені договором грошові кошти. Відповідно до п 5.2.9 кредитного договору позичальник зобов»язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов»язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості та/або процентами. Згідно п. 5.3.1 кредитного договору, банк має право: «- у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов»язання,звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов»язання за кредитним договором від поручителя («Гаранта»)». Крім того, посилається на п.6.1,6.2 кредитного договору згідно умов якого за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Проте всупереч умов кредитного договору відповідач [PERSON] своїх договірних зобов»язань не виконує, на письмове повідомлення вимогу про повернення заборгованості не відреагувала, внаслідок чого у відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ «ВіЕс Банк» виникла заборгованість, яка згідно уточнення позовних вимог станом на 19.06.2015 року становить 2465 доларів США, станом на 19.06.2015 року еквівалентно 52\~576,36 грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 1679,60 доларів США, що еквівалентно 35824,45 грн., заборгованості по відсотках в сумі 178,96 доларів США, що еквівалентно 3817,06 грн., пені в сумі 604,44 доларів США, що еквівалентно 12934,85 грн. з врахуванням наведених мотивів, просить позов задоволити. Зустрічний позов про захист прав споживача кредитних послуг позивач, відповідач за первісним позовом [PERSON] мотивує тим,що виконавчим написом на договорі застави, вчиненим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 01 липня 2014 року за реєстровим номером 2330, на користь банку стягнено з позичальника заборгованість, яка суперечить представленому банком розрахунку заборгованості доданому до матеріалів позовної заяви, вважає розрахунки проведені банком фіктивними, оскільки такі побудовані банком не на умовах кредитного договору та не на реальних первинних документах бухгалтерського обліку. Також вважає, що кредитний договір про надання споживчого кредиту в сумі 12980 доларів США фактично укладений для приховання іншого правочину, а саме для приховання договору про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля в сумі 65799,00 грн. на 84 місяці під процентну ставку 10,99 річних, який повністю банку повернутий. Також зазначає, що жодна з вимог про повернення кредиту до [PERSON] не надходила. Тому з врахуванням наведених мотивів просить захистити порушені права споживача кредитних послуг [PERSON] способом визнання кредитного договору №KF 46605 від 21.02.2008 р. недійсним, визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 01 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, визнання договору застави посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 21 січня 2008 року за реєстровим №161, недійсним. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, відповідача зустрічним позовом ПАТ «ВіЕс Банк» - [PERSON] первісний позов підтримала,дала пояснення аналогічні мотивам первісного позову просила такий задоволити. Проти задоволення зустрічного позову заперечила, вважає такий безпідставним. Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав,дав пояснення аналогічні наведеним мотивам зустрічного позову, просив зустрічний позов задоволити, в задоволенні первісного позову просив відмовити. Дослідивши представлені докази, заслухавши думку представників сторін, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення частково,а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір встановив певні права та зобовязання сторін. Ст. 526 ЦК України регламентує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. В судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк», який є правонаступником ВАТ «Елелктрон Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 46605 з додатками,згідно умов якого позивач ПАТ «ВіЕс Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 12980 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 21.01.2014року, під 10,99% річних на придбання автомобіля «FORD FIESTA COMFORT» (а.с.6-11). Відповідно до п 5.2.9 кредитного договору позичальник зобов»язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку зобов»язання у наступних випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; утворення в позичальника простроченої заборгованості та/або процентами. Згідно п. 5.3.1 кредитного договору, банк має право: «- у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором списати з рахунків позичальника суми боргу на підставі наказу на примусову сплату боргового зобов»язання,звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимагати виконання зобов»язання за кредитним договором від поручителя («Гаранта»)». Згідно п.6.1,6.2 кредитного договору згідно умов якого за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Встановлено, що ПАТ «ВіЕс Банк» належно виконано умови кредитного договору, а саме відповідачу за первісним позовом [PERSON] видано обумовлені у кредитному договору грошові кошти в сумі 12980 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №1333_12 від 21.01.2008 р. (а.с.12). У відповідності до вимог ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Як встановлено судом, станом на 19.06.2015 р. загальна сума заборгованості по кредитному зобовязанню [PERSON] перед ПАТ «Ві [PERSON]» становить 2465 доларів США,що станом на 19.06.2015 року еквівалентно 52\~576,36 грн. та складається з заборгованості по кредиту в сумі 1679,60 доларів США, що еквівалентно 35824,45 грн., заборгованості по відсотках в сумі 178,96 доларів США, що еквівалентно 3817,06 грн., пені в сумі 604,44 доларів США, що еквівалентно 12934,85 грн. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про те, що позивачем за первісним позовом ПАТ «Ві [PERSON]» необґрунтовано розміру нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов»язань [PERSON], тому в задоволенні позову в частині стягнення пені суд відмовляє, та приймає рішення про стягнення з [PERSON]В, на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості за кредитом в сумі 1679,60 доларів США, що еквівалентно 35824,45 грн., заборгованості по відсотках в сумі 178,96 доларів США, що еквівалентно 3817,06 грн., що разом становить 1858, 56 доларів США, що еквівалентно 39641, 51 грн. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ПАТ «ВіЕс Банк» про захист прав споживача кредитних послуг суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Як було зазначено вище 21 січня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №KF 46605 з додатками,згідно умов якого позивач ПАТ «ВіЕс Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 12980 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 21.01.2014року, під 10,99% річних на придбання автомобіля «FORD FIESTA COMFORT». Згідно договору застави від 21 січня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]Г.(а.с.146-148) та забезпечення своєчасного та повного повернення кредиту, процентів за користування ним, оплати штрафних санкцій, у передбачений чинним законодавством України та кредитним договором випадках, відшкодування інших витрат та збитків відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» в забезпечення виконання своїх зобов»язань [PERSON],як заставодавець передала ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», як заставодавцю належне їй на праві власності рухоме майно з всіма приналежностями та покращеннями, які є на момент укладення цього договору та можуть виникнути в майбутньому, а саме легковий автомобіль [NUMBER] 2007 року випуску. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися:дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;найменування та адреса стягувача;найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);строк, за який провадиться стягнення;суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] 01 липня 2015 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2330 (а.с.97) про звернення стягнення на предмет застави легковий автомобіль [NUMBER] 2007 року випуску, що належить на праві власності [PERSON]. Згідно постанови головного державного виконавця Личаківського ВДВС Львівського міського управління юстиції ВП №44074642 від 30.06.2015 року даний виконавчий документ було повернуто стягувачу. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відтак, з врахуванням наведених мотивів суд приходить до висновку про те, що позивачем за зустрічним позовом, відповідачем за первісним позовом [PERSON] всупереч ст. 60 ЦПК України не доведено тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а саме не доведено факту порушення її прав як споживача,зокрема порушення вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» так як умови оспорюваних кредитного договору та договору застави містять відомості про особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; тип відсоткової ставки; суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний, крім того, суду не представлено доказів які б давали законні підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд в задоволенні зустрічного позову відмовляє.

Outcome: approved