Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок, розташований по вул. Олександра Безбородька (раніше [PERSON]), буд.10, в м. Глухів Сумської області. В 2003 році до неї звернувся [PERSON] з проханням тимчасово прописати його в належному їй будинку, для того, щоб влаштуватись на роботу, та 28 березня 2003 року, з її дозволу на тимчасову, строком на 6 місяців, прописку, відповідач був зареєстрований у належному їй будинку. Однак, з того часу пройшло вже майже 15 років, в будинок відповідач не вселявся і фактично ніколи в ньому не проживав, а на її прохання та вимогу знятись з реєстрації проживання у належному їй будинку відповідач не реагує. Також мотивує позов тим, що реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку створює незручності для неї та її близьких. У даному будинку зареєстрована та проживає її донька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та для оформлення субсидії позивачка постійно оформляє довідки про непроживання відповідача, що вимагає від неї додаткових зусиль, оскільки вона є людиною похилого віку і має незадовільний стан здоровя. До того ж реєстрація сторонньої особи перешкоджає їй розпоряджатися житловим будинком на свій розсуд. Оскільки відповідач ніколи не проживав і не проживає в належному їй житлі, хоча зареєстрований в ньому з 28 березня 2003 року, а реєстрація його проживання була тимчасовою, вважає, що він втратив право користування житловою площею в цьому житловому будинку, а за таких обставин просить усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим приміщенням будинку №10, по вул. Олександра Безбородька (колишня [PERSON]), в м. Глухів Сумської області, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою площею вищезазначеного будинку. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, а представила заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав. Враховуючи дані обставини та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А за змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори Сумської області 24 листопада 2010 року, позивачці на праві особистої власності належить житловий будинок розташований по вул. Олександра Безбородька (раніше [PERSON]), буд.10, в м. Глухів Сумської області. 28 березня 2003 року, в зазначеному будинку з дозволу позивачки на тимчасову, строком на 6 місяців, прописку, був зареєстрований відповідач [PERSON], який відповідно до довідок виконавчого комітету Глухівської міської ради від 10.03.2017 року за № 773, від 12.09.2017 року за № 1795 та від 22.02. 2018 року за № 504, хоча і зареєстрований за даною адресою, але фактично ніколи не проживав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. Із змісту ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Із змісту п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року вбачається, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що оскільки відповідач, будучи зареєстрованим у будинку, належному на праві особистої власності позивачці, понад строк, встановлений законодавством, у ньому не проживає, а тому є таким, що втратив право користування ним, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим будинком за вказаною адресою не існує, власник будинку немає ніяких обов`язків по наданню житла відповідачу, а тому вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Outcome: approved