Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружинив розмірі 2000 гривень щомісячно на період проживання з дитиною - інвалідом та опікування нею. На обґрунтування позову посилається на те, що 26 червня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №61. В період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріально їй та їхній спільній дитині не допомагає. Донька є інвалідом дитинства та знаходиться під наглядом спеціалістів Харківської міської дитячої лікарні №5, а також лікарів міської дитячої поліклініки №7 м. Харкова, перебуває на диспансерному обліку у лікарів: невролога, кардіолога, офтальмолога, генетика, ортопеда, якими визначений курс обстеження та лікування. Дитина відвідує логопеда, дефектолога, лікувальний масаж, іппотерапію, а також їй рекомендовано плавання та дельфінотерапія, які вона відвідує, а також психолого-педагогічна реабілітація. Через вказані обставини позивачка можливості працювати не має, оскільки здійснює постійний догляд за дитиною, займатися її лікуванням, реабілітацією, оздоровленням, розвитком, та самостійно забезпечує її усім необхідним: ліками, підгузниками, їжею, одягом, взуттям, сплачує за лікування в реабілітаційному центрі. З посиланням на ст. 88 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на її утримання в розмірі 2000 гривень, оскільки він є молодою працездатною особою, працює неофіційно у м. Прага, та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але не робить цього добровільно. Позивачка [PERSON] в судове засідання 08 жовтня 2018 року не з'явилася, згідно поданої заяви просила розглянути справу за її відсутності та в порядку заочного провадження, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.37). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем мешкання (а.с.39, 40), в судове засідання 08 жовтня 2018 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року постановлено здійснення розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року №157, спільна дитина сторін проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (а.с.9). Згідно Медичного висновку №31/110/14 про дитину-інваліда віком до 18 років від 03 грудня 2014 року, та виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом, та потребує постійного догляду та лікування (а.с.10-16). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану Відповідно до ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачці на її утримання не надає, хоча зобов'язаний це робити, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до суду. Суд вважає, що оскільки малолітня [PERSON], [INFO] є дитиною інвалідом, що підтверджується матеріалами справи, стан її здоров'я вимагає постійного медичного догляду, реабілітаційних заходів, які носять безперервний характер, тому розмір аліментів необхідно визначити на рівні, який й би міг частково задовольнити потреби на утримання дитини та її лікування. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягненняз відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 2000 гривень на період проживання з дитиною - інвалідом та опікування нею. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Крім цього, у зв'язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст.75, 88, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved