Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач колективне підприємство «Рента» (далі КП «Рента») звернулося 15.10.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд витребувати автомобіль марки УАЗ 3303, державний номер 97 46 ХАО, що належить на праві власності КП «Рента» з чужого незаконного володіння [PERSON]. Стягнути з [PERSON] борг по орендній платі 38600,00 грн., пені 15016,00 грн., а всього 53616,00 грн. Стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування поданого позову КП «Рента» зазначає, що 09.09.2010 р. між КП «Рента» та відповідачем був укладений договір оренди автомобіля УАЗ 3303, державний номер [NUMBER], договір був укладений на один рік. Після спливу строку дії договору оренди, відповідач не повернув автомобіль власнику, має заборгованість зі сплати орендних платежів в розмірі 38600,00 грн. та заборгованість з пені 15016,00 грн., тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача КП «Рента» у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представник позивача КП «Рента» [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 02 від 19.08.2016 р. надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між КП «Рента» (орендодавець) та [PERSON] (орендар) укладений договір оренди автомобіля № 024 від 09.09.2010 р. в простій письмовій формі. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 1.4. п. 1 договору оренди № 024 від 09.09.2010 р. орендодавець передає з правом викупу, а орендар приймає в тимчасове володіння та користування вантажний автомобіль УАЗ 3303, державний номер [NUMBER], зі сплатою орендної плати в розмірі 1500,00 грн. на місяць. За п. п. 4.1. п. 4 договору оренди № 024 від 09.09.2010 р. строк оренди складає один рік з 09.09.2010 р. по 09.09.2011 р. За п. п. 7.1., 7.2. п. 7 договору оренди № 024 від 09.09.2010 р. автомобіль повинен бути повернутий орендодавцю по закінченню строку оренди у справному виді, повернення автомобіля проводиться за актом. Відповідно до п. п. 8.1., 8.2. п. 8 договору оренди № 024 від 09.09.2010 р. у випадку прострочення сплати орендних платежів нараховується пеня в розмірі 20 % від суми боргу за кожний день прострочення; у випадку прострочення по поверненню автомобіля орендодавцю нараховується штраф в розмірі 20 %, який утримується з орендної плати. За п. 9 договору оренди № 024 від 09.09.2010 р. даний договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за виключенням випадків, коли одна зі сторін систематично порушує умови договору та свої зобовязання. За актом прийому передавання основних фондів від 09.09.2010 р. КП «Рента» передало [PERSON] автомобіль УАЗ 3303, державний номер [NUMBER]. КП «Рента» надіслало [PERSON] повідомлення № 012 від 25.11.2010 р. про дострокове розірвання договору оренди автомобіля та про стягнення заборгованості та пені в розмірі 6000,00 грн. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення на імя [PERSON] № 6100117232235, отримане 01.12.2010 р. та № 6100120025038, отримане 15.11.2011 р., дані повідомлення відправлені [PERSON] За ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Оскільки відповідач не повертає орендований автомобіль, тому вимоги позивач в частині витребування майна з чужого незаконного володіння підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). [PERSON] прийняті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує в повному обсязі. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, на підставі ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як зазначає позивач, відповідач не виконує умови договору оренди автомобіля, всього за оренду автомобіля відповідач сплатив 12400,00 грн., відповідач повинен був сплати орендну плати за період з 09.09.2010 р. по 31.08.2015 р. в розмірі 89600,00 грн., з урахуванням сплаченої орендної плати, заборгованість відповідача складає 77200,00 грн., при цьому позивач просить стягнути з відповідача 38600,00 грн. орендної плати, тому суд задовольняє вимоги позивача саме на суму 38600,00 грн. Всього за розрахунком позивача, відповідач прострочив виконання зобовязання з орендної плати на 1523 дні, за цей період повинен сплатити пеню в розмірі 20 % від суми боргу за кожен день прострочення, тобто 9,86 грн., всього заборгованість з пені складає 15016,00 грн. (1523 дні * 9,86 грн.) Суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та такі що підлягають задоволенню, всього з відповідача на користь позивача підлягає 53616,00 грн. (38600,00 грн. + 15016,00 грн.) Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Позивачем заявлено дві вимоги: про витребування майна з чужого незаконного володіння (немайнова вимога) та про стягнення орендної плати та пені (майнова вимога). Відповідно до п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Тобто за вимогу майнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1218,00 грн., а фактично сплатив 805,00 грн., недоплачена сума судового збору складає 413,00 грн. Відповідно до п. 1.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати. Тобто за вимоги немайнового характеру позивач повинен був сплатити 1218,00 грн. Недоплачена сума судового збору складає 1631,00 грн. (1218,00 грн. + 413,00 грн.), і саме ця сума підлягає стягненню в дохід держави з відповідача. На підставі ст. ст. 387, 526, 546, 549, 610, 625 ЦК України,

Outcome: approved