Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення пені. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надавав допомоги на утримання дитини. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.10.2011 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі по 450 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, і визначена грошова сума аліментів 450 грн. не може забезпечити належне утримання дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про зміну розміру аліментів, визначивши їх розмір 1000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить суд стягнути пеню у сумі 10\~560 грн., оскільки з 2011 року відповідач жодного разу не сплатив аліменти. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду від 26.10.2011 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі по 450 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, і визначена грошова сума аліментів 450 грн. на утримання дитини не може забезпечити належне утримання дитини. У сторін змінився матеріальний стан. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 08.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Тому мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше), має стягуватися з 08.07.2017 року. Відповідно частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів; та про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1000 грн. з відповідача на користь позивачки на утриманні дитини. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу дитині. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у грошовій сумі, в\~ розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В даному випадку враховується, що обовязок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Також підлягають до стягнення 10\~560 грн. в порядку ст. 196 СК України. В матеріалах справи наявна довідка державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області, згідно якої з 26.08.2011 року і до 01.02.2018 р. відповідач жодного разу не сплатив визначені судовим рішенням аліменти (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховний Суд у постанові від 12.09.2018\~у справі\~№ 759/9457/15-црозяснив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Позивачка не збільшувала розмір позовних вимог та не навела розрахунок у відповідності до останньої судової практики. Суд зважає на приписи ст. 13 ЦПК України, згідно яких справа розглядається у межах заявлених позовних вимог. А тому суд не може самостійно вийти за межі позовних вимог та стягнути пеню у більшому розмірі, ніж просить позивачка. Відповідач не навів суду доказів, які б могли слугувати для зменшення розміру пені, який просить стягнути позивачка на її користь. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про задоволення заявленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved