Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ А «Киселі» і після його уточнення просила розірвати договір оренди земельної ділянки, посилаючись на такі обставини: на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 83/2012, зареєстрована в реєстрі за № 1-1838 Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області) від 13.11.2012 року вона набула право власності на земельну ділянку [ADDRESS], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлій [INFO], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 051817, виданого 11.05.2005 року Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області № 25 від 21.01.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010568000010, кадастровий номер 6324584500:08:000:0012. В зв'язку з цим позивачці стало відомо, що спадкодавиця 20.08.2007 року уклала Договір оренди зазначеної земельної ділянки з ТОВ А «Киселі». Згідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі та законом, тому умови зазначеного Договору оренди земельної ділянки розповсюджуються на правовідносини, які у зв'язку із прийняттям спадщини виникли між позивачкою та відповідачем. Ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Загальні підстави розірвання договору регламентовані ст. 651 ЦПК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В частині 2 цієї норми закону визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах визначених ЗК України та іншими законами України. П. 35 Договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007 року передбачено, що його дія припиняється шляхом його розірвання за - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором; - внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Договором оренди земельної ділянки, укладеним між спадкодавицею та ТОВ А «Киселі» 20.08.2007 року не передбачені додаткові умови для зміни або розірвання договору, однак при ознайомленні з ним позивачка звернула увагу на те, що п. 13 Договору викладено в наступній редакції: «Розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом». Орендна плата землі згідно Указу Президента України № 725 від 19.08.2008 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)», до якого було внесено зміни Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» і збільшено мінімальний розмір орендної плати до 3% було підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, однак умови Договору оренди земельної ділянки від 20.08.2007 року переглянуті не були. Згідно статистичних даних, індекс інфляції у 2007 році складав 116,6%, у 2008 році - 122,3%, у 2009 році - 112,3%, у 2010 році - 109,1%, у 2011 році - 104,6%, у 2012 році - 99,8%, у 2013 році - 100,5%. Неодноразово переглядались розміри земельного податку, ціни на сільгосппродукцію, однак з моменту укладення зазначеного вище договору, розмір орендної плати також не переглядався жодного разу, про що свідчить відсутність додаткових договорів, а також суми проведених відповідачем виплат орендної плати. Зазначене є істотним порушенням ТОВ А «Киселі» умов Договору, оскільки те, що на протязі усього часу його існування, умови в частині перегляду орендної плати жодного разу не переглядались, внаслідок чого орендодавцю завдалась и завдається матеріальна шкода у вигляді недотримання орендної плати, в результаті чого орендодавець значною мірою позбавляється того, на що розраховувалось укладення договору. 26.12.2013 року позивачка звернулася до ТОВ А «Киселі» із заявою про надання довідки про те, які суми орендної плати на протязі 2007-2013 років нараховані та виплачені за Договором оренди землі від 20.08.2007 року, а також чи укладались додаткові договори стосовно зміни розміру орендної плати, однак відповіді не отримала. Тому просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ А «Киселі» та зобов'язати ТОВ А «Киселі» повернути належну їй земельну ділянку [ADDRESS], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 83/2012, зареєстрована в реєстрі за № 1-18438 в Первомайській державній нотаріальній конторі Харківської області) від 13.11.2012 року та Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 051817, виданого 11.05.2005 року Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області № 25 від 21.01.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010568000010, кадастровий номер 6324584500:08:000:0012 та не чинити їй перешкод у користуванні даною земельною ділянкою. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання також не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача вдруге у судове засідання не з'явився, не повідомив причини неявки та після уточнених позовних вимог заперечень на них не надав та не надав заяви про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при заочному розгляді, що не суперечить вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши уточнену позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, судом встановлено та неоспорюється сторонами, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після померлої матері - [PERSON] і вона спадщину прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (а.с.8). А саме, успадковано земельну ділянку [ADDRESS], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], померлій [INFO]. Останній земля належала на підставі Державного акту (а.с. 13-15). За життя спадкодавця уклала з ТОВ А «Киселі» договір оренди її землі від 20.08.2007 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель 21.01.2008 року за № 040868000011 (а.с.11-13). Термін дії договору 10 років. Згідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі та законом, тому умови зазначеного Договору оренди земельної ділянки розповсюджуються на правовідносини, які у зв'язку із прийняттям спадщини виникли між позивачкою та відповідачем. Ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Загальні підстави розірвання договору регламентовані ст. 651 ЦПК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В частині 2 цієї норми закону визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відносини сторін, пов'язані з орендою землі регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України Про оренду землі»). Згідно ст.ст.13-19 цього Закону, договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату, розмір якої, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду, індексації передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України, передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Після досягнення сторонами домовленості з усіх істотних умов відповідно ст. 18 ЗУ «Про оренду землі», підписання договору та його реєстрації, він набуває чинності та може бути змінений, припинений, розірваний лише на підставі умов договору. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Обґрунтовуючи позовні вимоги про розірвання договору оренди, позивачка посилається на порушення умов договору п.9-13 на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо внесення орендної плати у встановлений строк та у належному розмірі, що відповідно до ст. 38 договору є підставою для розірвання договору. Орендна плата відповідно до п.9 договору вноситься орендарем, тобто відповідачем по справі, проте доказів сплати її у належному розмірі, переведення грошей позивачу за 2012 і 2013 роки відповідач суду не надав, як і не надав доказів перегляду умов договору відповідно до його п.13 з урахуванням відповідної інфляції та підвищенням ціни. Суд відповідно до ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.«д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, тому підставою для розірвання договору оренди землі є систематичність несплати орендної плати (згідно норм права це два і більше разів), в даному випадку орендна плата була невиплачена в належному розмірі позивачу двічі протягом двох років. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. В ст. 32 Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає використанню земельної ділянки, а також з інших підстав, визначених законом. У відповідності зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, суд робить висновок, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за договором оренди землі, а тому це є підставою для задоволення позовних вимог, розірвання договору та повернення земельної ділянки позивачеві. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 114,71 грн., який вона сплатила при подачі позову.

Outcome: approved