Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач керівник Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особи на стороні позивача комунального некомерційного підприємства міської ради «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивує тим, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2019 у справі №456/5065/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування даного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Зазначений вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та 13.05.2019 набрав законної сили. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] 22.07.2018 о 17:45 годині, проявивши злочинну недбалість, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transport», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись зі швидкістю 50 км/год автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку до міста Київ, проїжджаючи ділянку 616 км+500 м у м. Стрию Львівської області, при наближенні до повороту на вулицю Маркіяна Шашкевича проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою, передбаченою 1.14.3 додаток 2 ПДР України, перед яким зупинились два легкових автомобілі, та, не обравши таку швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля, при тому з метою уникнення зіткнення з цими автомобілями змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя, такими своїми діями створивши аварійну обстановку, яка призвела до наїзду керованим ним автомобілем на малолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася на правому узбіччі авто дороги Київ-Чоп у напрямку руху до м. Київ. Внаслідок наїзду малолітня потерпіла [PERSON] згідно з висновком експерта від 30.11.2018 отримала проникаючий багатофрагментарний вдавлений перелом черепа в лівій тім`яній ділянці, перелом основи черепа, забій головного мозку важкого ступеня, отогемолікворею зліва, скрапульовану рану лівої тім`яної ділянки, підшкірну гематому лівої тім`яної ділянки. Вказані пошкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент спричинення. Згідно листа комунального некомерційного підприємства Львівської міської ради «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» №849 від 19.07.2019, малолітня потерпіла [PERSON] , 2011 р.н., знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії на нейрохірургічному відділенні з 22.07.2018 по 13.08.2018. Вартість лікування хворої [PERSON] становить 29326 грн. 12 коп., а саме: 3 дні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії становить 12720 грн. 69 коп. (1 ліжкодень коштує - 4240 грн. 23 коп.) та 19 днів у нейрохірургічному відділенні - 16605 грн. 43 коп. (1 ліжкодень коштує - 873 грн. 97 коп.) Фінансування лікування хворої [PERSON] проводилось за рахунок коштів міського бюджету. На день, пред`явлення позову кошти, затрачені комунальним некомерційним підприємством Львівської міської ради «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» на лікування малолітньої потерпілої [PERSON] , засудженим [PERSON] невідшкодовані. Таким чином, внаслідок вчиненого злочину заподіяно матеріальну шкоду комунальному закладу охорони здоров`я, що перебуває у власності позивача, а саме - Львівської міської ради, через понесені місцевим бюджетом витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. З огляду на вказане, беручи до уваги, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, останній зобов`язаний відшкодувати до місцевого бюджету міста Львова витрати в сумі 29326 грн. 12 коп., понесені комунальним некомерційним підприємством Львівської міської ради «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» на стаціонарне лікування малолітньої потерпілої від кримінального правопорушення, судовий збір покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з?явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак представник позивача, прокурор Стрийської місцевої прокуратури Львівської області Налапша І.М., подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи комунального некомерційного підприємства Львівської міської ради «Міська дитяча клінічна дитяча лікарня м. Львова» в судове засідання не з?явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача та відповідача, зважаючи на подані ними заяви, та представника третьої особи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з?явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з?ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2019 року вбачається, що [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України\~та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. У відповідності до\~ст. 75 КК України\~звільнено [PERSON] , від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов?язки. Згідно пунктів 1, 2 ч. 1\~ст. 76 КК України\~зобов?язано [PERSON] , періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Даний вирок набрав законної сили. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 22.07.2018 о 17:45 годині, проявивши злочинну недбалість, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transport», д.н.з. [NUMBER] , та рухаючись зі швидкістю 50 км/год автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку до міста Київ, проїжджаючи ділянку 616 км+500 м у м. Стрию Львівської області, при наближенні до повороту на вулицю Маркіяна Шашкевича проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою, передбаченою 1.14.3 додаток 2 ПДР України, перед яким зупинились два легкових автомобілі, та, не обравши таку швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого автомобіля, при тому з метою уникнення зіткнення з цими автомобілями змінив напрямок руху та виїхав на узбіччя, такими своїми діями створивши аварійну обстановку, яка призвела до наїзду керованим ним автомобілем на малолітнього пішохода [PERSON] , [INFO] , яка знаходилася на правому узбіччі авто дороги Київ-Чоп у напрямку руху до м. Київ. Внаслідок наїзду малолітня потерпіла [PERSON] згідно з висновком експерта від 30.11.2018 отримала проникаючий багатофрагментарний вдавлений перелом черепа в лівій тім`яній ділянці, перелом основи черепа, забій головного мозку важкого ступеня, отогемолікворею зліва, скрапульовану рану лівої тім`яної ділянки, підшкірну гематому лівої тім`яної ділянки. Вказані пошкодження відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя на момент спричинення. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А тому судом береться до уваги те, що [PERSON] , було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2\~ст. 286 КК України, внаслідок якого потерпіла [PERSON] , отримала тяжкі тілесні ушкодження. Дані обставини доказуванню не підлягають. На запит № 05-48-2568 вих-19 від 11.07.2019 року комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» заступнику керівника Стрийської місцевої прокуратури Касприк П., надіслано відповідь №849 від 19.07.2019 року, про те, що [PERSON] , 2011р. народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та нейрохірургічному відділенні з 22.07.2018р., по 13.08.2018р. Вартість лікування хворої [PERSON] , становить 29326 грн. 12 коп. Фінансування лікування хворої проводилось за рахунок коштів міського бюджету. Як вбачається із вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області на час розгляду Стрийським міськрайонний судом кримінального провадження відносно [PERSON] , за ч. 2\~ст. 286 КК України\~цивільний позов у порядку\~ст.128 КПК України\~прокурором не заявлявся. В той же час факт лікування потерпілого та витрати на них підтверджуються відповіддю на запит прокурора комунальним некомерційним підприємством «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» від 19.07.2019 року за №849. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1\~ст. 1206 Цивільного кодексу України\~особа, яка вчинила злочин, зобов?язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров?я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Окрім того, відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року\~сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров?я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] , зобов?язаний у відповідності до вимог\~ст.1206 ЦК України\~відшкодувати 29326 грн. 12 коп.- витрат, понесених закладом охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] , від злочинних дій. Суд бере до уваги, що відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров?я з вини [PERSON] , на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров?я та забезпечення пов?язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Відповідно до п. 3 ч. 1ст.\~89\~Бюджетного кодексу\~України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать, окрім іншого, видатки на охорону здоров?я. Згідно п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року\~стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до інформації міської дитячої клінічної лікарні м. Львова фінансування лікування потерпілої, здійснювалося з державного бюджету у вигляді медичної субвенції та місцевого бюджетів (міський бюджет м. Львова). Відповідно до Положення про Управління охорони здоров?я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, управління є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 року № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до\~Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно з п.7-8 розділу «Компетенція управління» вищевказаного Положення, управління охорони здоров?я організує фінансове забезпечення підпорядкованих комунальних підприємств, установ та організацій та їх матеріально-технічне забезпечення, а саме: розроблення бюджетного запиту сфери охорони здоров?я на підставі бюджетних запитів підпорядкованих комунальних підприємств, установ та організацій для подання фінансовому управлінню міської ради у встановлені ним терміни та порядку; отримання бюджетних призначень на охорону здоровя через їх затвердження у рішенні про міський бюджет, доведення у встановленому порядку до підпорядкованих комунальних підприємств, установ, організацій відомостей про обсяги асигнувань; здійснення внутрішнього контролю за повнотою надходжень отриманих підпорядкованими комунальними підприємствами, установами, організаціями коштів та ефективністю їх використання; здійснення контролю та аналізу використання залучених підпорядкованими комунальними підприємствами, установами, організаціями коштів інших підприємств, установ, організацій та з інших джерел на їх утримання. Відповідно до ч. 7\~ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України\~особа, яка не пред?явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред?явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з\~ст. 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений законом. Частиною 3\~ст. 56 ЦПК України\~передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб?єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч. 6\~ст. 23 Закону України « Про прокуратуру»\~однією з форм представництва інтересів держави є звернення до суду з позовом (заявою, поданням). Водночас слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року передбачено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям і лише прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до статей\~6,\~7,\~13,\~143 Конституції України\~може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Як встановлено, під час дослідження матеріалів, ні в ході досудового розслідування, ні під час судового провадження у суді, ні після винесення вироку, ні медичним закладом, ні Львівською міською радою в особі її виконавчого органу - Управління охорони здоров?я не вжито заходів представницького характеру щодо відшкодування вказаних витрат, здійснених на лікування потерпілої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Також, з огляду на те, що комунальне некомерційне підприємство «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» відноситься до установ комунальної власності, а кошти, які надаються на лікування хворих, надходять із державного бюджету та міського бюджету м. Львова, у даному випадку відсутність коштів призводить до ненадходження коштів до бюджету, що ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому, відтак суд враховує, що Стрийська місцева прокуратура з метою захисту державних інтересів в межах своєї компетенції звернулася із позовом в інтересах держави в особі виконавчого органу Львівської міської ради - Управління охорони здоровя департаменту гуманітарної політики про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинних дій. Вказані вище обставини свідчать про порушення інтересів держави та є підставою для звернення прокурора в суд для захисту інтересів держави. А тому позовні вимоги прокуратури є законними та юридично і документально обгрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Крім того суд враховує, що відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. А тому прокурор є звільнений від сплати судового збору, оскільки предметом спору є матеріальні збитки, завдані державі внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 6 ст.141ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved