Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщеннями в будинку № 51 по вул. Челябінській в м. Запоріжжі. В позові вказала, що їй належить будинок № 51 по вул. Челябінській в м. Запоріжжі на підставі договору довічного утримання від 22.11.2006 року, посвідченому державним нотаріусом сьомої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованому в реєстрі за № 1-990.(Відчужувачі за зазначеним договором померли в 2010 році). Зазначене право зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідач, який є сторонньою позивачці особою (знайомий), зареєстрований 27.11.2012 року, оскільки мав намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мав. В зазначеному будинку він ніколи не проживав, своїх речей там не мав, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному будинку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком. Позивачка до суду не зявилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з'явився, надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у його відсутності. Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці належить будинок № 51 по вул. Челябінській в м. Запоріжжі на підставі договору довічного утримання від 22.11.2006 року, посвідченому державним нотаріусом сьомої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованому в реєстрі за № 1-990.(Відчужувачі за зазначеним договором померли в 2010 році). Зазначене право зареєстроване товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідач, який є сторонньою позивачці особою (знайомий), зареєстрований 27.11.2012 року, оскільки мав намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мав. В зазначеному будинку він ніколи не проживав, своїх речей там не мав, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному будинку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб. До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачці будинком на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі. Між тим судом встановлено, що відповідач ніколи в будинку не мешкав. Перебування відповідача на обліку в належному позивачці будинку створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення. У звязку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved