Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №ВLаЖГА00040985 від 06 червня 2011року у розмірі 105\~739,57грн., яка складається з: 11\~064,06грн. прострочена до повернення сума кредиту, 5\~274,60грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 6 396, 16грн. комісія за розрахункове обслуговування, 83 004, 75грн. - плата за пропуск платежів. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №ВLаЖГА00040985 від 06 червня 2011року, відповідно до умов спеціальної частини якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 15\~000,00грн., термін повернення кредиту 06 червня 2014року, за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка 15% процентів річних. Представник позивача зазначає, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконав договірні зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, однак відповідачка від виконання зобовязань ухиляється. Невиконання відповідачкою зобовязань по кредитному договору зумовило звернення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до суду із відповідним позовом. У судове засідання 18.12.2015року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу адресно довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 03.06.2011року відповідачка - [PERSON] звернулася до ПАТ «ВіЕйБі Банк» з заявою анкетою на отримання «Кредиту готівкою» та відкриття поточного рахунку. 06.06.2011року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00040985, відповідно до спеціальної частини якого сума кредиту складає 15\~000,00грн. Термін повернення кредиту 06 червня 2014року. Процентна ставка 15,00% річних. Комісія за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. Штраф, передбачений п.4.2 загальної частини договору складає 25% від суми кредиту. Пеня, передбачена п. 4.3 загальної частини договору (ставка) складає 0,50%. Пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів). Відповідно до п. 1.2. загальної частини договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00040985 від 06.06.2011року банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, значеній в п.1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору. Кредит надається позичальнику на поточні потреби. Відповідно до п.п. 1.5., 1.6. загальної частини договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00040985 від 06.06.2011року за користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 Спеціальної частини договору. За обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п.4 спеціальної частини договору. Згідно п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 3.3.2.договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00040985 від 06.06.2011року позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку в порядку, передбаченому п.2.5. загальної частини договору. Не пізніше визначеного п.2 спеціальної частини договору терміново повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Невиконання відповідачкою своїх зобовязань по кредитному договору, зумовило звернення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1-3 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором банківського обслуговування №ВLаЖГА00040985 від 06.06.2011року станом на 11.08.2015року, у відповідачки наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 105\~739,57грн., та складається з: 11\~064,06грн. прострочена до повернення сума кредиту, 5\~274,60грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 6 396, 16грн. комісія за розрахункове обслуговування, 83 004, 75грн. - плата за пропуск платежів. Доказів сплати зазначеної суми відповідачкою, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення 11\~064,06грн. простроченої до повернення суми кредиту, 5\~274,60грн. прострочених відсотків за користування кредитом, 6 396, 16грн. комісії за розрахункове обслуговування, 83 004, 75грн. - плати за пропуск платежів, заявлені на підставі розрахунку, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1\~057,40грн. підлягає стягненню з відповідачки до державного бюджету України.

Outcome: approved