Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач Одеська міська рада за первісним позовом звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, в якому просить визнати спадщину після смерті [PERSON] , що складається з однокімнатної квартири загальною площею - 34,2 кв.м.,житловою площею - 17,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відумерлою. Просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій серія та номер: 4-182, та видане [PERSON] 19.11.2018 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Білик О.Г. Витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради квартиру [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 4 666,50 гривень. Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили це рішення є підставою для Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для скасування: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 44117989 від 19.11.2018 року, прийнятого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Білик Оленою Георгіївною, а також є підставою для реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею - 17,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] за зустрічним позовом звернулася до відповідача Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, Житлово-будівельний кооператив «Малиновський -11», в якому просить визнати [PERSON] спадкоємицею 4 черги щодо майна [PERSON] [INFO] , померлої [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,2 кв.м, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , 1945 року народження, про складено актовий запис № 7294 та підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.07.2017р. серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в спадкову масу якої входить квартира [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 15769180, про що свідчить інформаційна довідка № 65221160. Спадкове майно: квартира [ADDRESS] , перебуває у веденні Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-11», членом якого спадкодавець була з 1991 року і до дня смерті. Факт спільного проживання позивачки та померлої [PERSON] підтверджується довідкою ЖБК «Малиновський-11» № 163 від 14.08.2017 р. про фактичне місце проживання позивачки та спадкодавця в одній квартирі, ведення ними спільного господарства, наявності між [PERSON] та [PERSON] взаємних прав та обов`язків по утриманню спірної квартири, в якій вони спільно проживали. Також довідкою ЖБК «Малиновський-11» 216 від 11.09.2017 р. підтверджується, що [PERSON] проживала без реєстрації в квартирі [ADDRESS] разом із [PERSON] ЖБК «Малиновський-11» є установою, яка обслуговує будинок, в якому розташована спірна квартира, веде відповідний реєстр власників, отримує комунальні платежі, є правомочною організацією щодо видачі відповідних довідок про місце проживання мешканців цього будинку. Будинок за адресою: [ADDRESS] не відноситься до житлового фонду територіальної громади. З моменту спорудження вказаного будинку він перебуває у приватній формі власності співвласників цього ж будинку. У відповідності до частини 1 статті 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Отже, даний багатоквартирний будинок, з моменту його спорудження є колективною власністю членів ЖБК, якими є всі власники квартир в цьому будинку. Прийняттям 14 травня 2015 року Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Державою Україна створені правові умови, які усунули органи місцевого самоврядування від впливу на розпорядження об`єктами нерухомого майна - багатоквартирними будинками, які на підставі цього Закону передані в повне відання співвласникам цих будинків. Отже, шляхом передачі багатоквартирних будинків в управління власникам квартир, разом з цим це є передачею прав щодо повного управління цим будинком разом із правом вирішення всіх питань прав власності (користування), що виникають у цьому будинку. Таким чином підтвердження певних фактів проживання тих чи інших членів ЖБК у будинку повністю покладається на зазначену юридичну особу. Тому надання будь яких довідок ЖБК «Малиновський-11» є правомірним та узгодженим із нормами чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Прийняттям 14 травня 2015 року Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Державою Україна створені правові умови, які усунули органи місцевого самоврядування від впливу на розпорядження об`єктами нерухомого майна - багатоквартирними будинками, які на підставі цього Закону передані в повне відання співвласникам цих будинків. Отже, шляхом передачі багатоквартирних будинків в управління власникам квартир, разом з цим це є передачею прав щодо повного управління цим будинком разом із правом вирішення всіх питань прав власності (користування), що виникають у цьому будинку. Таким чином підтвердження певних фактів проживання тих чи інших членів ЖБК у будинку повністю покладається на зазначену юридичну особу. Тому надання будь яких довідок ЖБК «Малиновський-11» є правомірним та узгодженим із нормами чинного законодавства. Допитані у судовому засіданні свідки пояснили суду: -свідок [PERSON] пояснила суду, що з 2008 року вона була сусідкою [PERSON] . Сусідка [PERSON] вела себе дуже дивно, і вона написала заяву голові ЖБК, в якому просила щоб [PERSON] взяла на себе турботу про [PERSON] .. З 2012 року [PERSON] постійно проживала в квартирі разом з [PERSON] , жили однією сім`єю, в квартирі появилось спальнім місце для позивачки, одяг позивачки. Похорони організовувала також позивачка. -свідок [PERSON] підтвердив, що з 2011 року [PERSON] стала проживати з [PERSON] в її квартирі. Були проблеми з чистотою на сходовій клітині і [PERSON] прибігала і казала, що [PERSON] сплатила за житло-комунальні послуги, чому не прибрано.Оплата за послуги здійснювалась через банк. [PERSON] не оформляла субсидію. Свідок спостерігав, що [PERSON] часто знаходилась [PERSON] в квартирі. Домової книги немає, є карточки. -свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює листоношею, знає [PERSON] близько 30 років. Вона дружила з покійною [PERSON] . Свідок носила [PERSON] пенсію, вона була неохайна, недоглянута, на неї скаржились сусіди, стала втрачати пам`ять, позивачка почала з нею жити у її квартирі. Вона носила їм пенсію обом у спірну квартиру, бо знала, що вони проживають в спірній квартирі. В квартирі стало комфортно, прибрано, свідок бачила одяг [PERSON] в квартирі. -свідок [PERSON] пояснив, що з 1990 року знає [PERSON] та [PERSON] , підтвердив, що вони разом проживали однією сім`єю в квартирі [PERSON] з 2011 року, позивачка допомогла покійній, бо вона була одинока, купувала продукти, мед для [PERSON] , сплачувала комунальні платежі, вели господарство разом. Про заповіт [PERSON] нічого не говорила. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до cт 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1) Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадку\-вання, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст..1259 цього Кодексу. За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менше як п 'ять років до часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини спадкоємцем особисто подається заява нотаріусу, як це передбачено ч. 2 ст. 1269 ЦК України. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановляться строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 2 статті 1220 ЦК України визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Позивачка за зустрічним позовом 16.09.2017 p., тобто протягом встановленого 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавиці, звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. -14.09.2017 року за заявою позивачки відкрито спадкову справу. Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 49100629 від 14.09.2017 p., реєстрація спадкової справи після смерті [PERSON] іншими особами не здійснювалась, лише за заявою [PERSON] Державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , про що 16.09.2017 р. прийнято постанову, в якій нотаріус посилається на необхідність підтвердження родинних відносин з померлою. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 p. у справі 520/13695/17 була задоволена заява [PERSON] в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] . Вказане рі\-шення 17.10.2018 року було залишено чинним Апеляційним судом Одеської області, внаслідок чого [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги, 19.11.2018 р. набула право власності на успадковане майно шляхом отримання в Третій одеській державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину. Згодом, Одеською міською радою, рішення суду першої та апеляційної інстанції було оскаржено в касаційному порядку. За наслідками розгляду касаційної скарги, справа вдруге була переглянута Одеським апеляційним судом, внаслідок чого апеляційна скарга Одеської міської ради була задоволена, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 р. скасоване. Скасовуючи рішення суду першої інстанції у справі № 520/13695/17, апеляційний суд визнав, що існує спір про пра\-во на спадкове майно, яке передбачає вирішення цього спору у цивільному судовому процесі в загальному провадженні. Так, згідно ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійс\-ним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а та\-кож у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержу\-ють особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно матеріалів спадкової справи, яка була витребувана судом під час розгляду справи № 520/13695/17 в порядку окремого провадження, вбачається, що інші спадкоємці після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу ві\-дкриття спадщини. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов 'язки. Зазначений п 'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з ураху\-ванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім 'єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов 'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо. Згідно п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвер\-дженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зі змінами та доповненнями) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, те\-зами) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у і смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Також, п. 3.1. глави 10 Порядку передбачається, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз 'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, (п. 3.2.) Отже, позивач за зустрічним позовом , звернулася до нотаріуса у встановлений термін з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса Білик О.Г. від 15.09.2017 р. № 6139/02-14. Між тим, у відповідності до п. 3.29. глави 10 Порядку у разі заведення спадкової справи встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначе\-на державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нота\-ріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана но\-таріусом та скріплена його печаткою. Саме в такому порядку й була заведена спадкова справа щодо майна померлої, а саме на підставі заяви позивачки як спадкоємиці, що прийняла спадщину, і якій в подальшому, було надано нотаріусом зазначеного вище листа (від 15.09.2017 р. № 6139/02-14). Саме з листа нота\-ріуса заявниця дізналась про те, що їй, для одержання свідоцтва про право на спадщину, необ\-хідно, між інших наявних у неї документів, надати нотаріусу документ, який підтверджує ро\-динні стосунки з померлою. У відповідності до п. 4.2. глави 10 Порядку доказом родинних та інших відносин спадко\-ємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В даному випадку слід звернути увагу на той факт, що [PERSON] , шляхом подання заяви до нотаріуса, підтвердила намір прийняти спадщину, а відтак це підтверджує, що вона від спадщини не відмовлялась; її не було усунуто від спадкування і вона є такою, що прий\-няла спадщину, і для набуття права на спадщину виконала всі передбачені законом зобов`язання. Вважаємо, що слід також враховувати норму частини 3 статті 1268 ЦК України, яка встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив відмову від неї. Крім цього, скасування рішення у справі окремого провадження, на підставі якого позн\-ачкою було підтверджено факт проживання з померлою однією сім`єю, не є фактом усунення позивачки від права на спадкування. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи,

Outcome: dismissed