Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачка просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON] станом на 11.03.2018 року за адресою: [ADDRESS], та визнати за нею право власності на 1\\4 частину кв. 300, в буд. 85, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові в порядку спадкування за законом після [PERSON]. Вказує, що у 2008 році помер [PERSON] і після нього залишилась спадщина у вигляді 1\\4 частини вказаній квартири. Померлий є її батьком, а тому вона є спадкоємцем першої черги. у листопаді 2014 року вона і її сестра [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після батька. Але їм було відмовлене у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки померлий і вони, на час відкриття спадщини, були зареєстровані за різними. Але вона фактично проживала зі спадкодавцем в спірній квартирі, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину після батька. Відповідач [PERSON] міська рада про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою під розписку. Але представник відповідача в судове засідання не зявився і про причини неявки суду не повідомив. Суд розглядає справу на підставі наданих доказів. Третя особа просить розглянути справу за її відсутністю. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є 1\\4 частина кв. 300, в буд. 85, по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, власником якою був [PERSON], якій помер 11.03.2008 року. Спадкоємцями першої черги після померлого були його дружина [PERSON], а також дві дочки позивачка [PERSON] і третя особа по справі [PERSON]. Ст. 1268 ЦК України встановлене, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ст. 1269 ЦК України встановлене, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, на час відкриття спадщини, 11.03.2008 року, на день смерті спадкодавця [PERSON], спільно з ним в квартирі була зареєстрована і проживала його дружина [PERSON], яка відповідно до положень ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вона у встановлений шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. Позивачка на час відкриття спадщину була зареєстрована за адресою: [INFO] б. 4 , де і зареєстрована на теперішній час. Після смерті батька у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після нього не зверталась і звернулась спільно зі своєю сестрою [PERSON] лише у при кінці 2014 року. Також, після смерті батька позивачка не зверталась до суду і з позовом до матері, яка фактично прийняла спадщину з дня відкриття спадщини і є власником спірної частини квартири, як належала померлому [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала суду належних доказів того, що вона на час відкриття спадщини проживала спільно зі спадкодавцем Суд не приймає в якості належного доказу акт від 05.03.2015 року, складений двома сусідами по спірній квартирі, про те, що вона проживає в спірній квартирі з 1972 року, оскільки письмові докази свідчать про те, що своїм місцем проживання позивачка вважала б. 34 по вул. Магістральній в м. Харкові. Також не є належним доказом і відповідь Управління ПФУ у Московському районі в м. Харкові про те, що позивачка отримує пенсію з 1995 року через поштове відділення 61123, оскільки ці відомості не свідчать про те, що вона проживала спільно з батьком. Не спростовування права матері [PERSON], під час її життя, остання померла 19.09.2013 року, на спадщину після померлого батька, яка стала власником спадщини з дня її відкриття, також свідчить про те, що позивачка не мала права на спадщину і не прийняла спадщину після батька. Після смерті матері позивачка і її сестра [PERSON] прийняли спадщину, звернувшись у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини, і кожна з них отримала свідоцтва про право на спадщину на 1\\8 частини спірної квартири. Таким чином, до смерті матері вони визнавали, що вона є власником спірної частини квартири, що підтвердила позивачка в судовому засіданні, і не звертались з заявами про прийняття спадщини після батька. Спільна заява позивачки і її сестри [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини після батька свідчить про те, що на спадщину після батька претендує і третя особа, але вона до участі в справі в якості відповідачки не притягнута і позов до неї не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні вказаного позову про встановлення факту проживання з батьком на час відкриття спадщини і визнання за позивачкою права на спадщину після батька.

Outcome: dismissed