Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 06.11.2015 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 314. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Питання щодо стягнення аліментів вирішено добровільно. Спору, щодо розподілу спільно нажитого майна не мають. Однією родиною не мешкають з 19.01.2016 року. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що спочатку їх сімейне життя складалося добре, але протягом двох місяців після укладання шлюбу виявилось, що між ними різні погляди на сімейне життя. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Вважає, що надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказана вище обставина продовжується протягом тривалого часу, а спроби на примирення між нею та відповідачем в минулому не принесли жодних результатів, тому позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засідання наполягала на задоволенні позову, заперечувала щодо надання строку на примирення. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище Маркова. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і не заперечував з приводу його задоволення, підтвердив обставини, що призвели до розпаду сім»ї, викладені у позові [PERSON] Заслухавши сторін у справі, а також дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Сторони по справі зареєстрували шлюб 06.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №431249 про шлюб, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №314 і після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловікові Хомич, дружині Маркова. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Питання щодо стягнення аліментів вирішено добровільно. Спору, щодо розподілу спільно нажитого майна не мають. З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06.11.2015 року, і як вказує визнано сторонами - вони не мешкають однією родиною з 19.01.2016 року. Враховуючи нетривалий час перебування [PERSON] і [PERSON] у шлюбі, суд не вважає за необхідне надавати їм строк для примирення. Таким чином, з наданих в судовому засіданні пояснень сторін, судом встановлено, що позивачка і відповідач припинили шлюбні відносини через два місяці після його реєстрації. Спроби про примирення між ними не дали жодних позитивних результатів, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивач не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved