Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 18.09.1999 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб реєструвався виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою. Питання стягнення аліментів вирішено в добровільному порядку. З 2017 року почали мешкати окремо. Причиною розпаду родини стали ті підстави, що останній час між позивачкою та відповідачем відбувалися сварки. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності почуття любові та взаєморозуміння. Останній час між ними відбувалися сварки. Примирення між нею та відповідачем не можливе, подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Спільне господарство ними разом не ведеться. Спору про поділ майна не має. Спору про місце мешкання дітей також не має, оскільки вони мешкають з позивачкою і після розірвання шлюбу будуть мешкати з нею. Між позивачкою та відповідачем досягнута згода щодо розірвання шлюбу, однак у позасудовому порядку не можуть це зробити, т.я. мають неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Також вказує, що питання стягнення аліментів вирішено добровільно. Строк для примирення не потрібен. У разі неявки відповідача не заперечує про винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони по справі зареєстрували шлюб 18.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №045482 про одруження, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №3, прізвище після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою. Питання щодо стягнення аліментів вирішено добровільно. Спору про поділ майна не має. Причиною розірвання шлюбу стали ті обставини, що позивач з відповідачкою не мешкають однією родиною з 2017 року. Між ними відсутні почуття любові та взаєморозуміння. Останній час відбувалися сварки, спільне господарство не ведеться. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною вже тривалий час, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивачка не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved