Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Гуменець, вул. Без назви, 83, Пустомитівського району Львівської області, який складається з коридору, коридору, коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, житлової кімнати, кухні та кладови загальною площею 107,8 кв. м., з яких 63,6 кв. м. житлової площі та 44,2 кв. м. допоміжної площі, що належав [PERSON], який помер 22.06.2010 року. Свої вимоги мотивує тим, що 22 червня 2010 року помер батько позивачки [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Гуменець, вул. Без назви, 83, Пустомитівського району Львівської області, який складається з коридору, коридору, коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, житлової кімнати, кухні та кладови загальною площею 107,8 кв. м., з яких 63,6 кв. м. житлової площі та 44,2 кв. м. допоміжної площі. За життя [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 59. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок, який знаходиться в селі Гуменець, Пустомитівського району, Львівської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці [PERSON], яка проживає разом з ним в селі Гуменець, Пустомитівського району Львівської області. Позивачка вказує, що спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] вона прийняла, так як 22 вересня 2010 року звернулася до Пустомитівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та 09 березня 2011 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площами 0,4001 га та 1,2303 га, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією відповідних свідоцтв серія ВРД № 703203 та ВРД № 703204 відповідно. Однак, у позивачки виникли труднощі з оформленням права власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок померлого [PERSON] Труднощі полягають в тому, що спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, унеможливлює оформлення спадкових прав позивачки у нотаріальній конторі. У зв'язку з цим, вона змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку. На підставі наведеного позивачка у позовній заяві просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області не зявився, однак від сільського голови надійшла заява, в якій просить суд розглядати справу без участі представника [PERSON] сільської ради, вважають, що позовні вимоги про визнання права власності такими, що підлягають задоволенню. Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Судом встановлено, що 22 червня 2010 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 218461, видане 23 червня 2010 року [PERSON] сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 05. Спадкодавець за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, а отже у відповідності до ст. 328 ЦК України правомірно, набув право власності на житловий будинок за адресою: с. Гуменець, вул. Без назви, 83, Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 217 від 31.03.2017 року. Відповідно до якої за померлим [PERSON], який помер 22.06.2010 року згідно погосподарської книги № 1 с. Гуменець [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 2006-2010 роки, погосподарської книги № 2 с. Гуменець [PERSON] сільської ради за 2011-2015 роки, погосподарської книги № 2 с. Гуменець [PERSON] сільської ради за 2016-2020 роки числиться житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями в с. Гуменець по вул. Без назви № 83 Пустомитівського району Львівської області. Технічні характеристики підтверджуються технічним паспортом від 29 червня 2016 року. Відповідно до якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Гуменець, № 83, Пустомитівського району Львівської області складається з коридору, коридору, коридору, житлової кімнати, житлової кімнати, житлової кімнати, кухні та кладови загальною площею 107,8 кв. м., з яких 63,6 кв. м. житлової площі та 44,2 кв. м. допоміжної площі. Встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] на випадок смерті своїм майном розпорядився на власний розсуд, склавши заповіт посвідчений секретарем Гуменецької ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 59. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: належний йому на праві особистої власності житловий будинок, який знаходиться в селі Гуменець, Пустомитівського району, Львівської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці [PERSON], яка проживає разом з ним в селі Гуменець, Пустомитівського району Львівської області. Спадкоємців, які мали б право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту судом не встановлено. Судом встановлено, що 22 вересня 2017 року позивачкою, відповідно до ст. 1269 ЦК України, до Пустомитівської державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] та 09 березня 2011 року було отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площами 0,4001 га та 1,2303 га, цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією відповідних свідоцтв серія ВРД № 703203 та ВРД № 703204 відповідно. Однак, у позивачки виникли труднощі з оформленням права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Гуменець, по вул. Без назви № 83 Пустомитівського району Львівської області. Труднощі в оформленні права власності на вказане майно у нотаріальній конторі полягають у тому, що спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. Зазначені обставини, обєктивно свідчать, що позивачка, в силу вимог ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця. Приписами ст. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд керувався тим, що згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст.328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. А ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, позивач, як спадкоємець за заповітом вчинив дії, що обєктивно стверджують факт прийняття спадщини та відсутність заперечень з боку відповідача, а також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved