Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивачка ставить питання про стягнення з відповідачки грошових коштів в сумі 12700,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з донькою відповідачки [PERSON] має спільну дитину, на утримання якої сплачує аліменти. Наприкінці 2017 року у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12700,00 грн. У зв`язку з чим, позивач звернувся до [PERSON] з приводу погашення заборгованості, на що остання повідомила, що знаходиться за межами України, їх спільна дитина проживає з бабусею [PERSON] і всі питання щодо утримання можна вирішити з нею. Таким чином, позивач перерахував на рахунок [PERSON] суму аліментів у розмірі 12 700,00 грн. Однак в серпні 2019 року [PERSON] звернулася до позивача з позовом про стягнення боргу зі сплати аліментів. Кошти, перераховані бабусі, не були включені державним виконавцем до складу аліментів, оскільки відсутня письмова заява [PERSON] про таке включення. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача проти позову заперечила, подала письмовий відзив, в якому проти позову заперечила, пояснила, що [PERSON] не мала домовленостей з позивачем щодо отримання аліментів від нього. Онука передала їй прохання позивача отримати на пошті грошовий переказ, який, як вважала відповідач, є матеріальною допомогою для дитини. Тому отримані кошти витратила виключно на потреби онуки. Мати дитини про перекази дізналася тільки згодом, на отримання аліментів відповідача не уповноважувала. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2020 року у в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 16 квітня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 16 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 2 червня 2020 року, у зв`язку з відсутністю доказів сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 2 червня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача до 2 липня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 липня 2020 року розгляд справи відкладено до 20 серпня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є позивач. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми №591/802/17 від 11 квітня 2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Як вбачається з копій квитанцій позивач перерахував відповідачу аліменти 29 січня 2018 року суму в розмірі 4500,00 грн., 18 грудня 2019 року - 3000,00 грн., 10 лютого 2018 року - 1500,00 грн., 23 грудня 2017 року - 3700,00 грн. (а.с.10). Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.07.2019 року, сплачені суми коштів не включені до складу аліментів (а.с.12). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю, смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності набувача. Позивач посилається на те, що відповідач повідомила їй неправдиву інформацію, що [PERSON] уповноважила її на отримання аліментів на утримання дитини, та прийняла кошти. Посилання відповідача на те, що вона не вважала, що переведені кошти являються аліментами та сприйняла їх як додаткову допомогу дитині спростовуються квитанціями про переказ з відміткою «аліменти» (а.с.10). Будь-які аліментні зобов`язання між сторонами відсутні. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість та задоволення позовних вимог, оскільки право позивача порушене та підлягає захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved