Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні власністю позивачки, шляхом приведення об'єкту у попередній стан та знесення прибудови, що закриває вікно до [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не споруджувати будь-яких будівель та споруд на земельній ділянці по [ADDRESS] що межує з вікнами [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у запереченнях на позов. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2006 року. [PERSON] є власником [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2008 року. Відповідно до листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.08.2011 року встановлено, що [PERSON] самовільно виконав роботи по демонтажу покрівлі належної йому квартири [ADDRESS] з метою прибудови другого поверху, чим значно погіршив технічний стан будинку. Відповідачу неодноразово направлялись приписи про відновлення покрівлі, на які [PERSON] не відреагував. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Відповідно до п.5, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України №6 від 30.03.2012 року», відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом приведення об'єкту у попередній стан, необхідно частково задовольнити. Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов'язання [PERSON] не споруджувати будь-яких будівель та споруд на земельній ділянці по [ADDRESS] що межує з вікнами [ADDRESS], на підставі нижче наведеного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. При цьому, перелік способів захисту не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що до суду особа може звернутися у разі наявного порушеного права, таким чином враховуючи, що вимоги позивачки віднесенні до майбутнього, суд не має можливості встановити чи буде у майбутньому порушене її права, а тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial