Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач, на час звернення до суду - ЖБК № 2 ЗТТУ, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку у розмірі 3 217 грн. 72 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що ЖБК № 2 ЗТТУ був створений у 1966 році з метою забезпечення житлом членів кооперативу і їх сімей шляхом будування кооперативного житлового будинку за адресою: [ADDRESS], з подальшим житлово-комунальним обслуговуванням квартир, будинку та прибудинкової території. Позивач є виконавцем з надання житлово-комунальних послуг власникам квартир будинку через укладення відповідних договорів з виробниками послуг: 1) з постачання холодної води та водовідведення у період з 01.01.2006 року по 20.10.2014 року; 2) з постачання гарячої води та тепла у період з 01.01.2007 року по 25.02.2014 року; 3) з постачання електричної енергії на освітлення будинку у період з 12.04.2007 року по теперішній час; 4) зі збирання, вивезення та захоронення твердих побутових відходів у період з 01.11.2010 року по теперішній час; також є виробником та виконавцем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, згідно з протоколами загальних зборів членів ЖБК та власників квартир у період з 30.10.2010 року по теперішній час. Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] в період часу з січня 2013 року по січень 2016 року взагалі не здійснює оплату позивачу за надані ним житлово-комунальні послуги та послуги по утриманню будинку, у зв'язку з чим за вказаний період часу виникла заборгованість у розмірі 3 217 грн. 72 коп. Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія від 29.09.2015 року про погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги та обслуговування будинку. Проте, відповідач суму заборгованості не погасив. Відповідач [PERSON] надав письмові заперечення, у яких проти позову заперечив. Зазначає, що він не є членом ЖБК, між ним та ЖБК відсутні будь-які договірні відносини. Надані позивачем договори № 301/2 від 01.01.2006 року, № 501096 від 01.01.2007 року, № 897 від 12.04.2007 року, № 34003397 від 01.11.2010 року свідчать про те, що ЖБК не є виконавцем послуг, а є споживачем послуг, які надає виконавець. Отже, із позовом до суду звернулася неналежна особа. Відповідач має особисті зобов'язання та договірні відносини з компанією постачальника, тобто виконавцем, який надає відповідачу комунальні послуги. Позивачем не надано первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтвердили понесені відповідачем витрати на надання житлово-комунальних послуг в сумі стягуваного боргу. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В судових засіданнях представники сторін підтримали доводи, викладені у позовній заяві, уточненнях до неї та в запереченнях на позов. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб залучені КП «Водоканал», Концерн «МТМ», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», ВАТ «Запоріжжяобленерго», ТОВ «Ремондіс Запоріжжя». Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2016 року, відповідно до ст. 37 ЦПК України, замінено позивача - ЖБК № 2 ЗТТУ на ОСББ «КОСМОС-ЗТТУ». Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. 25.01.1966 року був створений Житлово-будівельний кооператив № 2 ЗТТУ. На підставі вимог Постанови КМУ від 20.10.1992 року № 593 «Про подальший розвиток будівельної (житлової) кооперації», ЗУ «Про власність», Житлового кодексу УРСР, Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, розпорядження Запорізької обласної Ради народних депутатів від 22.08.1985 року було розроблено та прийнято на загальних зборах членів кооперативу статут ЖБК № 2 ЗТТУ. Загальними зборами членів ЖБК № 2 ЗТТУ від 20.02.2016 року було прийнято рішення про перетворення кооперативу в ОСББ «КОСМОС-ЗТТУ». Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку від 02.05.2016 року за адресою: [ADDRESS] було прийнято рішення про створення юридичної особи ОСББ «КОСМОС-ЗТТУ». Вказане перетворення було зареєстровано 04.05.2016 року державним реєстратором та внесене в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З моменту державної реєстрації ОСББ «КОСМОС-ЗТТУ» визначено повним правонаступником ЖБК № 2 ЗТТУ. Відповідно до п. 1.2 Статуту ЖБК створений з метою забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей шляхом будування кооперативного житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, серії А00 № 202563, державну реєстрацію житлово-будівельного кооперативу № 2 ЗТТУ проведено виконавчим комітетом Запорізької міської ради 25.01.1966 року. Згідно з абзацом 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам із метою провадження їх господарської діяльності. Позивач як юридична особа зобов'язаний забезпечувати експлуатацію житлового будинку відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (Затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76). Згідно з пунктом 1.1. цих Правил, вони визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій шляхом забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням. Пунктом 1.5. цих же Правил передбачено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мін'юсті України 21.08.2004 року за № 1046/9645 (зі змінами). Відповідно до п. 15 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186, житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію й ремонт належного йому жилого будинку (будинків) та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією в будинку кооперативу провадиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно і законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення: споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договорі відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією і сторін. [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.01.2008 року є власником квартири [ADDRESS], в якій він зареєстрований, згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.10.2015 року та постійно проживає в квартирі, згідно з актом про проживання від 01.10.2015 року. Позивач є виконавцем з надання житлово-комунальних послуг власникам квартир будинку через укладення відповідних договорів з виробниками послуг, а саме: - з постачання холодної води та водовідведення, згідно з договором № 301/2 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації від 01.01.2006 року, укладеного з КП «Водоканал», у період з 01.01.2006 року по 20.10.2014 року; - з постачання гарячої води та тепла, згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2007 року, укладеного з Концерном «МТМ», у період з 01.01.2007 року по 25.02.2014 року; - з постачання електричної енергії на освітлення будинку, згідно договору № 897 про постачання електричної енергії від 12.04.2007 року, укладеного з ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких МЕМ, у період з 12.04.2007 року по теперішній час; - також є виробником та виконавцем послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території, згідно з протоколами загальних зборів членів ЖБК № 2 ЗТТУ та власників квартир № 1 від 30.10.2010 року, № 4 від 14.10.2012 року, у період з 30.10.2010 року по теперішній час. Відповідно до вищевказаних договорів позивач є абонентом, який передає послуги від виробника до безпосередніх користувачів та забезпечує оплату переданих послуг виробникам. Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] не здійснює оплату за отримані ним житлово-комунальні послуги та послуги по утриманню будинку, внаслідок чого за період з січня 2013 року по січень 2016 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 3 217 грн. 72 коп., у т.ч. технічне обслуговування, утримання будинку - в сумі 1 834 грн. 31 коп., постачання холодної води та каналізація - в сумі 167 грн. 79 коп., постачання гарячої води та опалення - в сумі 869 грн. 22 коп., утилізація побутового сміття - в сумі 346 грн. 40 коп. На пред'явлену позивачем претензію від 29.09.2015 року про погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги та обслуговування будинку відповідач не відреагував та суму заборгованості не погасив. Згідно зі ст. ст. 145, 151, 156 ЖК України, п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 08.10.1992 року № 572, п. 3 ст. 46, 48 Примірного Статуту ЖБК, затвердженого Постановою Ради Міністрів УССР від 30.04.1985 року № 186, член ЖБК, власник квартири, а також повнолітні члени його сім'ї зобов'язані виконувати умови Статуту кооперативу, своєчасно вносити платежі за комунальні послуги, внески на поточний і капітальний ремонт будинку і експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкових територій (технічне обслуговування). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. За правилами ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 382 ЦК України - власникам квартири в багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). На підставі ч. 3 ст. 32 цього Закону - розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктами 12, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на житлово-комунальні послуги затверджує орган місцевого самоврядування розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Таким чином, з наведених норм права вбачається, що обов'язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій законодавець покладає тільки на власника квартири, тобто, у даному випадку - на [PERSON] Статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Стосовно заперечень відповідача, то судом встановлено, що між сторонами не укладалися договори щодо надання комунальних послуг, послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Та, не дивлячись на це, позивач надає [PERSON] послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, які останній споживає. А звідси, враховуючи вимоги ст. 11 ЦК України, між сторонами виникли правовідносини, що випливають з їх дій, які породжують цивільні права та обов'язки. Тому, виходячи із цього, ОСББ «КОСМОС-ЗТТУ», яке є правонаступником ЖБК № 2 ЗТТУ, на підставі ст. 16 ЦК України, має право на звернення до суду за захистом свого майнового права та інтересів, пов'язаних з відшкодуванням боргу, який виник за надання комунальних послуг, послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] від наданих послуг у встановленому Законом порядку не відмовлявся. Надані відповідачем договори, укладені ним з Концерном «МТМ» та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗМЕМ, рахунок ТОВ «Запоріжгаз збут» про сплату боргу, судом до уваги не приймаються, з наступних підстав. Так, договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води був укладений між [PERSON] і Концерном «МТМ» 03.03.2014 року. В той же час, позивач був виконавцем послуг з постачання гарячої води та тепла, згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2007 року, укладеного з Концерном «МТМ», у період з 01.01.2007 року по 25.02.2014 року, тобто за інший період часу, який не входить в предмет та підставу позову. Договір про користування електричною енергією від 23.05.2013 року був укладений між [PERSON] та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких МЕМ відносно конкретної квартири, в якій мешкає відповідач, з відкриттям особового рахунку. В той же час, позивач був і залишається виконавцем послуг з постачання електричної енергії на освітлення будинку (а не квартири), згідно з договором № 897 про постачання електричної енергії від 12.04.2007 року, укладеного з ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких МЕМ, у період з 12.04.2007 року по теперішній час. Тобто, предмет зазначених укладених договорів між позивачем з ВАТ «Запоріжжяобленерго» та між відповідачем з ВАТ «Запоріжжяобленерго» є різним. Рахунок ТОВ «Запоріжгаз збут» Запорізького ВР за жовтень 2015 року свідчить про наявність у відповідача заборгованості в розмірі 431 грн. 12 коп. з оплати послуг з газопостачання. Проте, позивачем не заявлялося позовних вимог про стягнення з відповідача боргу з газопостачання. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні строків та порядку оплати послуг по технічному обслуговуванню будинків і прибудинкової території та за комунальні послуги, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, які підлягає стягненню. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач при нарахуванні вартості комунальних послуг та послуг по технічному обслуговуванню будинку і прибудинкової території цілком обґрунтовано виходив з того, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим, приймаючи до уваги вимоги ст. ст. 319, 322, 360 ЦК України, зобов'язаний приймати участь в утриманні зазначеного нерухомого майна. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved