Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 року звернулася до суду із зазначеним позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дитини не займається, ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. З урахуванням викладеного, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання з?явився, позовні вимоги підтримав. Прокурор прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження від 11.05.2011 року, актовий запис № 425, виданого Індустріальним ВДРАЦС РС ДМУЮ. Згідно висновку Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.03.2015 року за № 18/3-197 орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], яка позбавлена піклування з боку батька. Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не надавав йому будь-якої матеріальної допомоги. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов*язані поважати дитину. З огляду на ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав зокрема у тих випадках, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п.15, 16 дані роз'яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність передбачених пп. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] і вважає за необхідне вимоги задовольнити. Позовні вимоги в частині стягненню аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволенню не підлягають, оскільки такі позовні вимоги подаються окремою позовною заявою та розглядаються в межах іншого позовного провадження, у зв'язку з тим, що мають різний предмет спору.

Outcome: approved