Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, вказуючи, що відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву з проханням справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, належно дослідивши докази які є в матеріалах справи та оцінивши їх, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували 25 грудня 1997 року шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов`язку утримувати дітей не досягнуто. За таких обставин, кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Вимоги про стягнення аліментів з батька дитини пред`явлено позивачкою у твердій грошовій сумі, рівній 2 000,00 грн., щомісячно. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі позивачка мотивує тим, що відповідач має можливість виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі та те, що її син є інвалідом 2-ї групи з дитинства. Таким чином, з огляду на обумовлені ч.1 ст.184 СК України обставини (нерегулярний, мінливий дохід) розмір аліментів підлягає визначенню у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які б вказували не необхідність звільнення відповідача від обов`язків щодо утримання дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Таким чином, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає визначити до стягнення аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1000,00 грн. щомісячно. Доводи ж позивача щодо розміру аліментів у 2000,00 грн. з огляду на обставини справи задоволенню підлягають частково. Посилання позивачки на ту обставину, що їх із відповідачем дитина є інвалідом другої групи, як на підставу стягнення із відповідача суми аліментів в розмірі 2000 грн. суд не приймає до уваги, так як позивачкою не надано суду доказів того, що захворювання сина потребує додаткових витрат на його утримання та лікування, а також інших доказів на підставі яких суд міг би зробити висновок, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у зазначеном позивачкою в позові розмірі. Приймаюче таке рішення, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує також дані про відповідача, його матеріальний стан та те, що має мінливий нестабільний дохід. Крім того, суд вважає, що такий розмір аліментів жодним чином не порушує прав дитини, так як є значно вищим від мінімально встановленого розміру аліментів державою. Також суд вважає, що не будуть порушені і права позивачки, так як у разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом, який не пов`язаний зі сплатою аліментів (ст. 185 СК України). Визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до положень ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial