Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, в якому просить задовольнити її позовні вимоги, вказуючи, що 05 серпня 2015 року померла її тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку № 70, що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.. Молодіжна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруд № 1 та належить померлій [PERSON], на яке вона претендує як єдиний спадкоємець за законом, оскільки спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що померлою не було належним чином оформлено право власності на приналежний їй житловий будинок, а також в неї відсутні документи підтверджуючі родинні відносини між нею та померлою тіткою, у зв'язку з чим позивачка звертається до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно заяви позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутністю, погодившись з позовними вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2015 року померла рідна тітка позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом на: житлового будинку № 70, що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.. Молодіжна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруд № 1 та належить померлій [PERSON]. В встановлений законом шестимісячний термін позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку з тим, що померлою при житті не було оформлено правоуставнолюючі документи на спірний житловий будинок. Однак, факт підтверджуючий належність спірного житлового будинку померлій [PERSON] підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради № 27 від 04.02.2016 року, технічною документацією а матеріалах справи. Відкриту після смерті тітки спадщину позивачка фактично прийняла до свого володіння, оскільки постійно надавала їй допомогу, проводила її поховання, на даний час підтримує будинок у господарському порядку, сплачуючи усі податки та комунальні платежі, а також проводить ремонти, оброблює закріплену за будинком земельну ділянку, здійснюючи діяльність, повязану з користуванням та володінням спадкового майна. У відповідності зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмовлення від неї. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини на житловий будинок позивачці було відмовлено, оскільки померлою не було належним чином оформлено право власності на приналежний їй житловий будинок, а також в неї відсутні документи підтверджуючі родинні відносини між нею та померлою тіткою, в звязку чим позивачка звернулася до суду з позовною заявою. Факт того, що [PERSON] є рідною тіткою позивачки, [PERSON], підтверджується заявами свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON], яка померла 05.08.2015 року дійсно являється рідною тіткою [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 25) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до п.1 ст.273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців першої черги чи заповіту, або спадкоємців які б мали право на обовязкову спадкову частку не має. Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 295/01-16 від 18.02.2016 року спадкова справа до майна померлої 05.08.2015 року [PERSON] заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, яке складається з: житлового будинку № 70, що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.. Молодіжна в с. Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 39,6 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», споруд № 1 та належить померлій [PERSON], яке відкрилось за законом після смерті її рідної тітки [PERSON], яка померла 05.08.2015 року обґрунтовані та підлягають задоволенню, попередньо встановивши факт родинних відносин та факт приналежності майна померлій.

Outcome: approved