Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що з 20.06.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Позивачка не працює, т.я. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати і також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця. до досягнення дитиною 3-річного віку, У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував, але не згоден з розміром аліментів, т.я. його заробітна платня складає близько 3000 грн., і він буде позбавлений засобів існування. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.06.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 559. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні, т.я. відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд вважає, що відповідач має постійне джерело доходу, працює, інших осіб як і перебувають на його утриманні не має, а отже, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом установлено, що позивака не працює, т.я. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому позбавлена можливості працювати і також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісяця Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial