Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що тривалий час постійно проживала з спадкодавцем однією сімєю, так як остання була людиною похилого віку та потребувала стороннього догляду, а тому просила суд встановити факт проживання з спадкодавицею протягом п»яти років та як за спадкоємицею четвертої черги визнати в судовому порядку право власності на спадкове майно. В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] з»явилися, заявлені вимоги підтримали і позивачка пояснила, що вона ще в 70-ті роки познайомилася з [PERSON], у них склалися дружні людяні відносини, вони систематично спілкувалися між собою і враховуючи те, що в силу свого віку та стану здоров»я стала потребувати сторонньої допомоги вона в 2002 році стала на облік до територіального центру соціального обслуговування одиноких громадян, соціальні працівники періодично допомагали їй в привозці та порубці паливних дров, однак, так як така допомога надавалася від випадку до випадку, [PERSON] попросила її по мірі своїх можливостей допомагати їй по господарству і починаючи приблизно з 2008 року вона стала фактично з [PERSON] проживати однією сім»єю, кожного дня потрібно було то принести дров та розпалити грубу, то купити продукти харчування, випрати речі, прибратися в квартирі і т.д., а так як крім неї у [PERSON], [INFO], яка померла 07 липня 2015 року у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської області, не було близьких родичів або спадкоємців, тому вона, як особа, яка прожила з спадкодавицею однією сім»єю більше п»яти років, просила суд встановити даний факт в судовому порядку та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на цілу 2-х кімнатну житлову квартиру за № 5, загальною площею 49,32 кв.м., житловою площею 38,62 кв.м., інвентарною вартістю 40 537,00 грн., яка розташована в м. Радомишль Житомирської області по вул. Мала Житомирська, 55 і становить 17/100 цього житлового будинку і які належали [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 21.08.1991 року Радомишльською держнотконторою Житомирської області за реєстром № 1280. В судовому засіданні представник Радомишльської міської ради [PERSON] з»явилася, висловила свою думку щодо позову, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. В судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду про те, що дійсно вони підтверджують той факт, що [PERSON] багато років дружила з [PERSON], яка проживала в [INFO], а коли остання в силу свого віку та стану здоров»я стала потребувати сторонньої допомоги, то, починаючи з 2008 року по день смерті [PERSON], 07.07.2015 року, фактично стала проживати разом з нею, тому що потрібно було і прибратися в квартирі, наносити з криниці води, наносити дров та розпалити грубку, наварити їжі та випрати білизну, при цьому повідомили про те, що зрідка, час від часу у покійної при житті бували соціальні працівники, однак. їх допомога в основному полягала в привозці та рубці дров, надання гуманітарної допомоги. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює на посаді заступника територіального центру соціального обслуговування одиноких громадян і [PERSON] з 2002 року по день смерті в липні 2015 року перебувала на обліку в Центрі і вона перебувала під соціальним супроводом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду про те, що вона проживає неподалік від будинку, в якому проживала [PERSON] і вона бачила як в серпні 2015 року [PERSON] разом зі своєю дочкою вивозила на велосипеді якісь речі з квартири покійної [PERSON] Вислухавши пояснення сторін у справі, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Як пояснила заявниця та що підтвердили в суді свідки, вона ще в 70-ті роки познайомилася з [PERSON], у них склалися дружні людяні відносини, вони систематично спілкувалися між собою і враховуючи те, що в силу свого віку та стану здоров»я [PERSON] потребувати сторонньої допомоги, вона в 2002 році стала на облік до територіального центру соціального обслуговування одиноких громадян, соціальні працівники періодично допомагали їй в привозці та порубці паливних дров, однак, так як така допомога надавалася від випадку до випадку, [PERSON] попросила її по мірі своїх можливостей допомагати їй по господарству і починаючи приблизно з 2008 року вона стала фактично з [PERSON] проживати однією сім»єю, кожного дня потрібно було то принести дров та розпалити грубу, то купити продукти харчування, випрати речі, прибратися в квартирі і т.д., а так як крім неї у [PERSON], [INFO], яка померла 07 липня 2015 року у віці 86 років в м. Радомишль Житомирської області, не було близьких родичів або спадкоємців. Також судом встановлено та вбачається з [PERSON] обстеження соціального стану проживання гр. [PERSON] (яка померла 07 липня 2015 року) від 15 липня 2015 року, який проведений депутатом Радомишльської міської ради [PERSON] з участю громадян-сусідів вбачається, що [PERSON] постійно проживала та здійснювала догляд за хворою [PERSON], [INFO], починаючи з 2008 року по день смерті останньої, тобто до 07.07.2015 року (а.спр.17). Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за Законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як П»ЯТЬ років до відкриття спадщини. Як встановлено судом, [PERSON] проживала разом з спадкодавицею [PERSON] однією сім»єю більше п»яти років, а тому, в силу ст. 1264 ЦК України, вона має право як спадкоємець четвертої черги успадкувати згадане вище майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обовязки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу від 21 серпня 1991 року Виконком Радомишльської міськради продав, а [PERSON] купила за 3089 руб. 2-х кімнатну квартиру № 5 в м. Радомишлі Житомирської області по вул. Леніна, 55 (перейменована вул. [PERSON]), реєстраційний номер БТІ 3071, кадастрова книга № 16, стор. 124 від 25 лютого 1992 року (а.с.16). Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зазначене підтверджується крім показів заявника та свідків також зібраними письмовими доказами, а саме копіями наступних документів: паспорта громадянина України (а.с. 06), свідоцтва про смерть(а.с.07), технічним паспортом (а.с. 09-14), Договором купівлі-продажу квартири (а.с. 15, 16) та інш. Приймаючи до уваги викладене та те, що позивачка надала докази, які свідчать про право власності спадкодавця на спадкове майно та те, що іншим шляхом спадкові права позивача не захистити, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved