Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 16.03.2006 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що з серпня 2014 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, окремо проживають та мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Також позивачка зазначила, що малолітня дочка проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомогає, участі у вихованні дочки не приймає, при цьому, матеріальне становище позивачки не надає можливість гідно утримувати дочку та належно забезпечувати її життя, а тому позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільної дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, проте, оскільки відповідач на дайний час не працює, він не має можливості сплачувати аліменти, проте, зазначив, що у разі матеріальної спроможності він готовий допомагати позивачці утримувати їх спільну дочку. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 16.03.2006 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Встановлено та підтверджено відповідачем, що малолітня [PERSON] проживає з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, має нерегулярний та мінливий заробіток, а тому суд в порядку ст. 184 СК України, вважає за необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що позивачка [PERSON] працює та отримує заробіток, розмір якого є недостатнім для утримання себе та малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також, судом встановлено та підтверджено сторонами, що подружжя на протязі тривалого періоду часу не підтримують сімейно-шлюбні відносини, спільного господарство не ведуть, проживають окремо, у зв'язку з чим намір про збереження сім'ї не встановлено, а тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. З урахуванням матеріального становища сторін, проживання з позивачкою неповнолітньої дочки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 1 200 грн. щомісячно до досягненню дитиною повноліття, в тому числі, враховуючи положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік».

Outcome: partial