Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну частку(пай), посилаючись на те, що 05.06.1996 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з права на земельну частку(пай), що належала померлій на підставі сертифікату серії КР № 0064111, виданого [PERSON] райдержадміністрацією Кіровоградської області 26 березня 1997 року, розміром 6,00 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колишнього КСП ім. Енгельса, розташованої на території [PERSON] селищної ради, Новоархангельського району Кіровоградської області. Батько позивачки [PERSON] помер 08 травня 2009 року так і не оформивши свідоцтво про право на спадщину, яке залишилося після його покійної матері, тому спадкоємцем вищевказаного майна є позивачка, яка приходиться онукою померлій [PERSON]. При зверненні до державного нотаріуса 25 лютого 2016 року позивачці було відмовлено, оскільки\~ спадщина на право на земельну частку, не може бути оформлена по закону тому, що реєстрація сертифікату КР № 0064111 відбулася 26 березня 1997 року після смерті [PERSON], що суперечить законодавству. Оскільки вирішити даний спір в добровільному порядку неможливо позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом. Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Кіровоградської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи\~ реєстраційної служби Головного управління юстиції в Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності сторін та третіх осіб на підставі письмових доказів. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Як встановлено 05 червня 1996 року померла бабуся позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 278402 /а.с.10/. Згідно світлокопії свідоцтва про народження серії ЯЭ № 911551 [PERSON] народилася 01.01.1957 року, її батьком записаний [PERSON]/а.с.7/. \~ \~ \~ \~ 08 травня 2009 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 284831 /а.с.8/. 29 березня 1928 року народився [PERSON], його матірю записана [PERSON], що підтверджується світлокопією посвідки про народження серії УД № 974322 /а.с.9/. Згідно довідки [PERSON] селищної ради, від 21.01.2016 року, гр. [PERSON] [INFO], проживала і була зареєстрована до дня смерті 05.06.1996 року по вул. Шкільна, 24 в с. Солдатське Новоархангельського району Кіровоградської області. В даному домоволодінні проживала сама /а.с.11/. 26.03.1997 року на імя померлої було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР № 0064111 про право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Енгельса розміром 6 га., в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) /а.с.12/. \~ \~ \~ \~25.02.2016 року державний нотаріус відмовив позивачці в оформлені спадщини, оскільки вищезазначений сертифікат видано після смерті спадкодавця, що суперечить законодавству /а.с.13/. Відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2014 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що \~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦП України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 80 ЗК України, суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Ст. 81 ЗК України вказує на те, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Позивачка є громадянкою України, проживає на її території та має право набути право власності на земельну ділянку при прийнятті спадщини. Позивачка, є єдиним спадкоємцем земельної ділянки, що залишилась після смерті [PERSON] - за законом, і не може бути позбавлена права на вищезазначену земельну ділянку.\~\~ А тому суд, на підставі викладеного, вважає за доцільне та у відповідності до цивільного законодавства, визнати за позивачкою право власності на вищевказану земельну ділянку. Суд задовольняючи позовну вимогу виходить із засад справедливості, як фундаментального принципу права у практичній площині. На підставі наведеного та

Outcome: approved