Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що її дід [PERSON] помер [INFO]. та спадщину по 1/3 частині прийняли його дружина [PERSON] та його доньки: [PERSON] і мати позивачки, [PERSON] В подальшому [INFO]. [PERSON] померла та після неї відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], і спадкоємцями стали позивачка та матір померлої - [PERSON] Позивачка, яка є єдиною дочкою [PERSON], отримала у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/6 зазначеного будинку. [PERSON] в управління або володіння спадковим майном не вступала і не звернулася до нотаріальної контори, а тому вважається такою, що відмовилася від спадщини і відповідна 1/6 частина будинку повинна була відійти позивачці. У листопаді 2013р. [PERSON] померла та заповіту не залишила. З врахуванням уточнень від 10.04.2015р. просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] після смерті [PERSON] В попередньому судовому засіданні [PERSON] надала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на частину будинку, в якій після уточнень остаточно просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] в м. Харкові, після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнений позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував та пояснив, що будинок належав дідові позивачки [PERSON] і після його смерті 2-ю ХДНК 15.03.1996 р. було видано свідоцтво про право власності на 1/3 частини будинку кожному з спадкоємців: жінка померлого - [PERSON] і двом донькам [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] у 2001р. відкрилася спадщина на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Донька [PERSON] звернулася до нотконтори та отримала свідоцтво на 1/6 частку будинку. Більше до нотконтори ніхто не звертався та не отримував свідоцтва про право на спадщину. В 2013р. бабуся позивачки [PERSON] померла залишивши заповіт на все своє майно на дочку [PERSON] Спадкодавець повинен звернутися до нотконтори у відповідний термін, а право на розпорядження майном виникає з моменту його реєстрації (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 23.01.2013р. в справі №6-164 цс 12) Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 06.02.2013р. в справі №6-167 цс 12 в ст.553 ЦК УРСР зазначено, що спадкоємець має право відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття. Вважається що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодних здій, що свідчить про прийняття спадщини. [PERSON] жодних дій для прийняття спадщини не здійснила і не зверталася до нотконтори, а тому її донька [PERSON] може успадкувати тільки 1/3 частку після смерті матері, а з врахуванням 1/3 частини будинку після смерті батька всього 2/3 частини. Позивачка є донькою [PERSON], а тому просить визнати право власності на 1/3 частину будинку з відповідною частиною надвірних будівель з врахуванням 1/6 частині, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.11.2001 р. 1/3 частину будинку складається з 1/6 частини, яка залишилася відкритою після смерті її матері, а 1/6 отримана нею у спадщину після смерті матері. На момент смерті [PERSON] у 2001р. в будинку мешкали [PERSON] та [PERSON], а [PERSON], відповідно до реєстрації почала мешкати з 2004р. [PERSON] згідно будинковій книзі мешкала по [ADDRESS] з 1944р. В зазначеному будинку один вхід, долі в натурі не виділені, в будинку 3 житлові кімнати. Представник позивачки [PERSON] уточнений позов підтримав, проти зустрічного позову заперечував, погодився з поясненнями іншого представника та зазначив, що [PERSON] було повідомлено, що спадщина у виді 1/6 частини після смерті доньки [PERSON], яка померла [INFO]. залишилася відкритою, однак [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, а тому 1/6 частини будинку з відповідною частиною надвірних будівель перходить до іншого спадкоємця. Яким є позивач [PERSON]. [PERSON] мешкала разом з [PERSON] за однією адресою та після смерті доньки користувалася будинком та предметами її побуту. Відповідачка [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов та пояснила, що в 1995р. помер її батько, а 15.03.1996 р. видано свідоцтво на спадщину на дружину померлого та на 2-х дочок по 1/3 частині на кожного. Частки фактично виділені не були, всі мешкали разом та вели спільне господарство. У [PERSON] було 2 чоловіки, з [PERSON] вона мешкала по [ADDRESS] та розірвала шлюб у 1973р. З [PERSON] [PERSON] мешкала по [ADDRESS] з яким у 1986р. розірвала шлюб та в 1990р. знов переїхала на [ADDRESS] з [PERSON] та онуком. 16.09.1990р. [PERSON] вийшла заміж за громадянина Швеції та виїхала з сином до Швеції. В подальшому [PERSON] до 1999р. мешкала у смп. Вовчанську, а потім знов повернулася на [ADDRESS] і на той час в будь якому шлюбі не перебувала. В серпні 2000р. сестру з зазначеної адреси забрала швидка невідкладна допомога і 15.09.2000р. їй зробили операцію. Після повернення з лікарні сестра лежала у залі, а вона доглядала за нею, робила їй перев'язки. 08.11.2000р. [PERSON] приїхала, щоб провідати матір. [INFO]. [PERSON] померла і [PERSON] на той момент не було. Подруга [PERSON] заволоділа документами [PERSON], а в подальшому нотаріальна контора повідомила про прийняття спадщини [PERSON] на 1/6 частину будинку, а частина залишилася відкритою за [PERSON], яка прийняла спадщину фактично користуючись речами померлої та мешкаючи за однією адресою. Вона привела мати [PERSON] до нотконтори для прийняття 1/6 частині, однак матері було усно відмовлено оскільки вона не мала відповідних документів. 30.11.201р. [PERSON] зателефонувала і зазначила що будинкова книга, свідоцтво про смерть [PERSON], технічний паспорт та документи про спадщину на 1/3 частину будинку знаходяться у неї. 05.07.2003р. її мати [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно їй. 24.02.2004р. їй довелося поновлювати домову книгу через міліцію. [INFO] померла її мати [PERSON], яка була зареєстрована і постійно мешкала з 15.11.1949р. та була знята з реєстрації 06.03.2014р. у зв'язку зі смертю. Вона звернулася до нотаріальної контори, однак у зв'язку з відсутністю документів на 1/6 частину їй відмовили у видачі свідоцтва. 14.09.2014р. [PERSON] приїхала до Харкова та привезла документи, але відмовилася йти з нею до нотконтори. 1/3 частину будинку вона отримала у спадок після смерті батька, 1/3 частину повинна отримати після смерті матері та 1/6 частини, яка також належить її матері, після смерті дочки [PERSON] та яка була відкритою. До теперішнього часу в будинку знаходяться речі та предмети побуту [PERSON] та [PERSON] Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення первісного позову заперечував, підтримав зустрічний позов та пояснив, що після смерті [PERSON] спадкоємцями по 1/3 частини спірного будинку стали [PERSON] - жінка померлого та його доньки [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] у 2001р. її донька [PERSON] звернулася до нотконтори та отримала свідоцтво на частку будинку. На той час [PERSON] в м.Харкові не мешкала, в будинку мешкали [PERSON], яка фактично прийняла спадщину та її дочка [PERSON] [PERSON] залишила заповіт на дочку [PERSON], яка не зверталася до нотконтори, але відповідно до ЦК України в редакції 2004р. може успадкувати в будь який час 1/6 частку яка залишилася після смерті [PERSON] та яку фактично прийняла мати [PERSON], та 1/3 частини яка залишилася після смерті матері. Представник 3-ї особи 2-ї ХДНК в судовому засіданні покладалась на розсуд суду та пояснила, що після смерті у 1995р. [PERSON] спадкоємцями по 1/3 частини будинку стали жінка померлого та його 2 доньки. Свідоцтво було видано в 4-х примірниках кожному та зареєстровано по 1/3 частині. 21.11.2001р. після смерті [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом дочці [PERSON] на 1/6 частину будинку, а 1/6 частина залишилася за [PERSON], яка спадщину фактично прийняла проживаючи в будинку з померлою і вважається такою що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] до нотконтори звернулася [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. У [PERSON] були документи на 1/3 частину, яка була зареєстрована за матір'ю і можливо було видати свідоцтво, але на 1/6 правовстановчих документів та реєстрації права власності не було у зв'язку з чим [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом [PERSON], яка мешкає по [ADDRESS]. В цьому будинку мешкав батько відповідачки [PERSON], який помер у 1995р., сестра [PERSON], яка померла у 2001р. та мати [PERSON], яка померла в 2013р. Донька [PERSON], [PERSON] мешкала в будинку нетривалий час, оскільки вийшла заміж, мешкала у Швеції та надсилала гроші матері, яка сама про це зазначала у 2000р., коли сплачувала кошти за проведення телефону. З якого та по який час [PERSON] мешкала по [ADDRESS] не знає, але з 2000р. бачив її постійно за цією адресою в домашньому одязі, де вона вела господарство (пасла гусей), мешкала у крайній кімнаті біля виходу з будинку. Після смерті [PERSON], в будинку, де є один вхід та три кімнати, які не замикаються на замки, мешкали [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що мешкає по сусідству з відповідачкою і по [ADDRESS] в будинку мешкали [PERSON], [PERSON] з чоловіком та [PERSON] Донька [PERSON], [PERSON] вийшла заміж та переїхала у Швецію приблизно у 1995р. Також вона знає, що раніше там мешкав і чоловік [PERSON] До 1992р. [PERSON] мешкала на Салтовці, а потім знов переїхала на [ADDRESS]. Вона з 1998 по 2000р. мешкала за іншою адресою, але навіщаючи батьків бачила [PERSON] по [ADDRESS]. З 2000р. по день смерті бачила [PERSON] за зазначеною адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] - донькою [PERSON] та у яких народився син [PERSON]. Сваха [PERSON] разом з онуком влітку 1999р. відпочивали та оздоровлювалися в її будинку в с.Волчанські хутори, який вона продала в кінці зазначеного року. Вона декілька разів приїжджала в [ADDRESS], де в будинку, який складається з 3-х кімнат мешкали сваха [PERSON], її мати [PERSON], а також невістка з чоловіком та сином, кімната яких була останньою. [PERSON] мешкала окремо та приходила на свята зі своїм чоловіком. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає близько 20 років та знаходиться з нею в дружніх стосунках. Також вона знала і мати [PERSON], яка разом з донькою [PERSON], зятем [PERSON], онуком [PERSON], а також зі своєю матір'ю [PERSON] постійно мешкали в будинку по [ADDRESS]. В першій кімнаті напроти кухні мешкала бабуся [PERSON], в залі - [PERSON] з онуком, а в останній кімнаті мешкали [PERSON] з чоловіком. [PERSON] вона в будинку не бачила. Між бабусею [PERSON] та її доньками були нормальні сімейні відносини. [PERSON] з онуком влітку 1999р. мешкали у Вовчанську. Вона приходила до [PERSON] кожного місяця до від'їзду останньої у Швецію восени 1999р. Зі слів [PERSON], після її від'їзду в будинку мешкали її бабуся [PERSON] та мати [PERSON], яка іншого місця проживання не мала і померла у 2001р. [PERSON], у зв'язку з віддаленістю, не змогла приїхати на похорони матері, а в подальшому прийняла спадщину. Суд вислухавши думку представників позивачки, відповідачку та її представника, представника 3-ї особи, свідків, перевіривши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження від 11.08.1953р. батьками [PERSON], [INFO].н. є [PERSON] та [PERSON], про що є відповідний запис за №1015. (т.1 а.с.51) [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний запис за №257, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON]. (т.1 а.с.52) [PERSON] помер [INFO]. у віці 74 роки, про що є відповідний запис за №7654.( т.1 а.с.59) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1996 р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Алтуніною Л.А. у р.1-1876, спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]. є в рівних долях дружина [PERSON], дочка [PERSON], що мешкають за адресою: [ADDRESS] та дочка [PERSON], що проживає за адресою: [ADDRESS]. Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з жилого будинку літ «А-1» з відповідною частиною надвірних будівель що знаходяться у [ADDRESS], які належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю ХДНК 15.11.1952р., р.30028/ІІ зареєстрованого в ХМБТІ 08.12.1952р. у р.23726, договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 26.12.1969р., реєстр №2-7102, зареєстрованого в ХМБТІ 08.01.1970р. у р.23726, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2-ю ХДНК 11.10.1986р., реєстр 3-3678, зареєстрованого в ХМБТІ 21.10.1986р. у р.23726, договору дарування, посвідченого 2-ю ХДНК 25.10.1986р., реєстр №3-3835, зареєстрованого в ХМБТІ 11.11.1986р. у р.23726. Зазначена 1/3 частина будинку зареєстрована в ХМБТІ 01.04.1996р. р.№23726 за [PERSON]. (т.1 а.с.5) У [PERSON] та [PERSON] [INFO]. народилася [PERSON], про що зроблено відповідний запис за №4404.( т.1 а.с.97) Згідно довідки начальника відділу РАГС Дзержинського РУЮ м.Харкова від 16.11.2001р. шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 10.06.1989р., актовий запис № 710, прізвища після укладення шлюбу «[PERSON] та [PERSON]», а відповідно довідки керівника органу РАГС м.Харкова від 16.11.2011р. у відділі РАГС Ленінського РУЮ м.Харкова 29.11.1991р. зареєстровано одруження [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 610, прізвища після укладення шлюбу «[PERSON] та [PERSON]». (а.с.99,100) [PERSON] померла у віці 50 років [INFO]., про що є відповідний запис за №18. (т.1 а.с.96) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2001 р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. у р.2-1965, спадкоємицею майна [PERSON], яка померла [INFO]. на 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS], є її дочка [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS]. 1/6 частини зазначеного житлового будинку залишилась відкритою за іншим спадкоємцем. (т.1 а.с.6) Державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. на адресу [PERSON] 21.11.2001р. направлено відповідь, щодо видачі 21.11.2001р. за р.№2-1965 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. на 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] на ім'я [PERSON], а частка [PERSON] - 1/6 частина будинку залишилася відкритою. (т.1 а.с.58) Як вбачається з заповіту від 05 липня 2003р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК Кухтенко Т.А. в р. №2-600 [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS] заповідала все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося дочці [PERSON]. (т.1 а.с.54) [PERSON] померла у віці 87 років [INFO], про що є відповідний запис за №14951.( т.1 а.с.53) Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян пенсіонер [PERSON], [INFO]. постійно мешкала по [ADDRESS] та знята з обліку у зв'язку зі смертю 06.03.2014р. (т.1 а.с.11-16,62,63) Згідно відповідей 2-ї ХДНК від 25.02.2015р., 06.03.2015р., 20.03.2015р. та 06.07.2015р. після смерті [PERSON], який помер [INFO] і на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] було заведено спадкову справу №133/1996, 15 березня 1996р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №212 було зареєстровано заяву від імені дружини померлого, [PERSON] та дочок померлого: [PERSON], які на день звернення до нотконтори були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка на день звернення до нотконтори була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 2-ю ХДНК 15.03.1996 р. за р.№1-1876 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я дружини померлого, [PERSON] та дочок померлого: [PERSON] і [PERSON]. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] і мешкала за адресою: [ADDRESS] було заведено спадкову справу №629/2001, 21.11.2001р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №1021 було зареєстровано заяву від імені дочки померлої [PERSON], яка на день звернення до нот контори була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 листопада 2001р., за реєстровим №2-1965 2-ю ХДНК було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] на ім'я дочки померлої, [PERSON], а 1/6 частина залишилася відкритою за [PERSON]. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. і мешкала за адресою: [ADDRESS] було заведено спадкову справу №100/2014, 05.03.2014р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №21 було зареєстровано заяву від імені дочки померлої [PERSON], яка на день звернення до нотконтори була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] про прийняття спадщини. Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалися. 05 квітня 2003р. за реєстровим №2-600 2-ю ХДНК був посвідчений заповіт від імені [PERSON], на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося яке вона заповідала дочці [PERSON]. На даний час [PERSON] до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] не зверталася. (т.1 а.с.84, 93,123,168,169) Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на них свідоцтва про право на спадщину) від 25.02.2015р. після смерті [PERSON], [INFO].н., яка померла [INFO]., відкрита спадкова справа (спадковий реєстр 55817679). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] інформація у спадковому реєстрі відсутня. Після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. відкрита спадкова справа (спадковий реєстр 1655766).( т.1 а.с. 86, 88, 90) Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 25.02.2015р. після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]., мається заповіт (№ у спадковий реєстр 8431629). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. інформація про заповіти у спадковому реєстрі відсутня. (т.1 а.с.87,89,91) Як вбачається з листа 2-ї ХДНК від 08.04.2015р. на адресу [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 1/6 частину нерухомого майна, що належало померлій 2-а ХДНК не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену частину.(т.1 а.с.147) Згідно відповіді Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану від 20.03.2015р., відповідно листа КП ХМБТІ від 16.03.2015р. згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2001р. 2-ю ХДНК, р.№2-1965; [PERSON] 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.03.1996 р. 2-ю ХДНК, р.№1-1876; [PERSON] 1/3 частина домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.03.1996 р. 2-ю ХДНК, р.№1-1876.( т.1 а.с.126,127) В подальшому Департаментом містобудування, архітектури та генерального плану 31.12.2015р. зазначено, що інформація КП ХМБТІ викладена в листі від 16.03.2015р. виявилась помилковою. Відповідно листа КП ХМБТІ від 09.12.2015р. замість «1/6 частини», яка зареєстрована за [PERSON], було вказано «1/3 частина», а також не зазначено ще одного співласника будинку [PERSON], за якою зареєстрована 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2-ю ХДНК від 15.03.1996р. ( т.1 а.с.225) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за матеріалами інвентаризаційної справи ХМБТІ після смерті [PERSON], який помер [INFO] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] по 1/3 частині за кожним зареєстровано за [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Після смерті [PERSON] право власності на 1/6 частину перейшло до її доньки [PERSON], а 1/6 залишилася за [PERSON], оскільки ніхто інший за спадщиною не звертався. Інформація в відповіді від 09.12.2015р. відповідає дійсності, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено що [PERSON] спадкує 1/6 частину, а 1/6 залишилася відкритою, тому перша відповідь є не вірною. Правовстановчим документом є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 21.11.2001р., за яким вона є власником 1/6 частини. Яким чином в інвекнтаризаційній справі у довідці про належність будівель було зазначено за [PERSON] 1/3 частина домоволодіння їй невідомо. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2016р. було задоволено адміністративний позов [PERSON], визнано протиправними дії КП «ХМБТІ» щодо змініи запису реєстрації у частині права власності на ім'я [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS], та зобов'язано Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстрації ХМР внести до реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний запис про реєстрацію права власності на 1/3 частину зазначеного домоволодіння на ім'я [PERSON] (т.3 а.с.63-68) Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017р. постанова Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2016р. скасована та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову [PERSON] до КП «ХМБТІ», Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту реєстрації ХМР, 3-я особа [PERSON], про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено. Дана постанова набрала законної сили. (т.3 а.с.109-112) Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Правовідносини, що виникли після смерті [PERSON] врегульовано ЦК УРСР в редакції 1963р. Спірний житловий будинок належав [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. яке приймається в якості належного та допустимого доказу і не заперечується сторонами. На час смерті [PERSON] вона була власницею 1/3 частини спірного житлового будинку як спадкоємиця за законом, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину і не заперечується сторонами. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. діяв ЦК УРСР в редакції 1963р., ст.ст.524,525 якого передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, а часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Після смерті [PERSON] спадкоємцями 1 черги передбачених ст.529 ЦК УРСР були дочка [PERSON] та її мати [PERSON]. Згідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР спадкоємець може прийняти спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, так і фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном. Вимоги щодо обов'язкового звернення спадкоємця до органів нотаріату ЦК 1963р. не містив, тому позивачі самі мали право визначити спосіб реалізації права у вигляді звернення до нотаріальної контори чи фактичного прийняття спадщини. Тому постійне проживання [PERSON], яка від спадщини не відмовилася, до та на час смерті з [PERSON], а також після смерті останньої за вказаною адресою свідчить про фактичне прийняття нею спадщини після смерті дочки, що узгоджується з вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР, які регулюють спірні правовідносини. Тобто на час смерті [PERSON] була власником 1/3 частини спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.03.1996р. та мала право, як спадкоємець за законом, який фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] на 1/6 частини спірного житлового будинку. ЦК України врегульовано порядок здійснення права на спадкування після 2004р. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. [PERSON], яка мешкала разом з [PERSON] та користувалась частиною спірного будинку, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом. Відповідно до волевиявлення [PERSON] у заповіті зазначено про перехід до [PERSON] всіх прав, що мала [PERSON] на час смерті, тобто права власності на 1/3 (після смерті чоловіка) та 1/6 частини (після смерті дочки [PERSON].), а саме на ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у цілому. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а тому первісний позов не підлягає задоволенню, проте уточнений зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачкою доведені обставини на які вона посилається в позові. Не отримання свідоцтва про право на спадщину не є підставою для втратиправа на спадщину, а лише неможливість розпорядженням нерухомим майном, про що зазначено в постанові Верховного Суду України в справі №6-164цс12 в д 23.01.2013р. Оскільки частка [PERSON] після смерті чоловіка складала 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, а 1/6 частина - після смерті доньки [PERSON], то [PERSON] успадкувала 1/3 та 1/6 частини, що дорівнює ? частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] Правовстановчим документом є свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21.11.2001р. 2-ю ХДНК, р.№2-1965 відповідно до якого [PERSON] успадкувала 1/6 частину зазначеного будинку. Реєстрацію право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] за [PERSON] на підставі зазначеного свідоцтва суд вважає помилковою та не приймає до уваги, оскільки КП «ХМБТІ» виконувало лише функції реєстрації права власності і не було наділене повноваженнями про передачу у власність відповідного майна, а підставою права власності був відповідний установчий документ, яким є свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.11.2001р. Тому суд не приймає доводи представників позивача про реєстрацію права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями за [PERSON], який не є доказом права власності. Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, позивачка [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не могла отримати свідоцтва у зв'язку з поважними причинами, що підтверджується відповіддю 2-ї ХДНК від 08.04.2015р., а саме відсутністю документа про право власності на 1/6 частини будинку за спадкодавцем [PERSON], у зв'язку з чим не мала можливості реалізувати своє право на спадщину, тому її право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.3, 15 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 883 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved