Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою і знаходиться на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, донька проживає разом з позивачкою, відповідач на утримання доньки допомоги не надає, тому змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно, зазначила, що відповідач частково дитині допомагає, однак, суми допомоги не вистачає для забезпечення дитини в повному обсязі. Представик відповідача в судовому засіданні визнав позов частково. Зазначив, що відповідач частково в силу своєї матеріальної спроможності допомагає доньці, перераховує кошти на рахунок позивачки. Разом з тим, не заперечує проти часткового задоволення позову, зокрема, в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 вересня 2001 року по 03 вересня 2013 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 3). На даний час сторони по справі однією сім'єю не проживають, донька знаходиться на утриманні матері, відповідач матеріальну допомогу надає частково, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Крім того, проживанння дитини разом із позивачкою підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради від 08.10.2014 року за № 5225 (а.с. 4). Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача та позивача, не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки представником відповідача в ході розгляду справи не заперечувалось проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та сторонами не надано суду доказів розміру постійного заробітку відповідача, а також не заявлялись відповідні клопотання про витребування зазначеної інформації. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дочки не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», станом на 01.10.2014 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років є 1373 гривень. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано належних і достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 2000 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 2000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 1200 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітньої [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо її утримання ст. 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191 СК України,

Outcome: partial