Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON] [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає належної матеріальної допомоги. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги уточнила, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також пояснила, що відповідач фізично здоровий, працює неофіційно та інших дітей не має. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 10.10.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON] [INFO] (а.с.3-7) Батьком дитини є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на її утримання дитини. При цьому судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, яка не працює, перебуваючи на обліку в Буринському центрі зайнятості, що вбачається з довідки виконавчого комітету Буринської міської ради та довідки Буринського районного центру зайнятості. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має нормальний стан здоров'я, працездатний, інших утриманців не має. Також судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставин, враховуючи доводи позивачки, суд вважає встановленим, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином,

Outcome: approved