Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що 25 жовтня 2012 року у віці 86 років померла її мати [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 343537 від 26.10.2012 року. На момент смерті [PERSON] на праві приватної власності їй належала 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право власнсті від 10.07.2001 року № 16/1670 підтверджується, що вказана квартира, загадьною площею 44,8 кв.м., належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON]Ф, [PERSON] та [PERSON] (донька [PERSON]Ю.) у рівних частках. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 22.07.2013 року, підтверджено факт державної реєстрації права власності га квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON]В, у розмірі частки 1/3 у кожного окремо. Померла [PERSON] не залишила після смерті заповіту. Позивачка, згідно до ст. 1261 ЦК України, як донька померлої має першу чергу право на спадкування. На час відкриття спадщини позивачка була зареєстрована та постійно проживала з спадкодавцем. З метою реалізації свого права щодо набуття у власність спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії з підстав відсутності державної реєстрації права власності у померлої [PERSON] на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При житті [PERSON] не здійснила державної реєстрації права власності на частку спірного майна. Здійснення державної реєстрації за померлою особою суперечить чинному законодавству, а відсутність такої реєстрації перешкоджає позивачці [PERSON] належним чином оформити їй спадщину. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно, що належить спадкодавцю [PERSON],[INFO], на момент її смерті, а саме 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи через оголошення в газеті «Урядовий Кур`єр», суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що померлій [PERSON] на праві приватної власності належала 1/3 частка квартири №36, будинк №19, по кварталу Гаєвого в м. Луганську. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.07.2001 року відділу приватизації житлового фонду Луганської міської ради, квартира, що знаходится за адресою: м. Луганськ, кв. Гаєвого, 19/36 дійсно належить на праві приватної спільної власності гр. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, загальна площа картири становить 44,3 кв.м. Свідоцтво видане за розпорядженням від 10.07.2001 року № 1190. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 22.07.2013 року підтверджено факт державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] у розмірі частки 1/3 у кожної окремо. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується сідоцтвом про народження № 1V- УР № 1636923 від 29.04.1962 року. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленного статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки міського КП «Центрожилком» філіал №1 №420 від 30.07.2013 року та відповідним записом у паспорті громадянина України, підтверджено, що спадкоємець [PERSON] також була зареєстрована та спільно проживала з спадкодавцем [PERSON] за адресою: м. Луганськ, кв. Гаєвого 19, кв.36. Позивачка звернулася в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, нотаріус Двадцять першої Київської Державної нотаріальної контори за № 2321/02-31 від 28.09.2015 року відмовив їй в оформленні спадщини, з підстав відсутності державної реєстрації права власності померлої [PERSON] на частку квартири, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, квартал Гаєвого, будинок №19, кв.№36, та надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна соба має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 частини 2 цієї статті встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховогого Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає за позивачкою визнати право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, квартал Гаєвого 19, кв.№36 та належало спадкодавцю [PERSON], яка померла 25 жовтня 2012 року в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved