Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач - Новогуйвинська селищна рада Житомирського району звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказала про те, що 21.10.2011р. голова Житомирської районної державної адміністрації видав розпорядження №1026 яким затвердив проекти землеустрою щодо 61 земельної ділянки та передачі їх у власність 61 особі для ведення особистого селянського господарства. Вищевказане розпорядження не відповідає вимогам закону з тих підстав, що вказані земельні ділянки, на момент винесення розпорядження, перебували у комунальній власності Новогуйвинської селищної ради та не були у віданні Житомирської РДА. Особи, яким передано у власність земельні ділянки, отримали державні акти на право власності на них, на підставі незаконного розпорядження. Тому позивач просить визнати вказане розпорядження недійсним, а державні акти на право власності на земельні ділянки щодо 46 осіб недійсними та скасувати їх. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з обставин, наведених в ньому. Представник відповідача - Житомирська районна державна адміністрація, незважаючи на неодноразові належні повідомлення про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив, надіслав заперечення проти задоволення позову. Відповідачі - громадяни надіслали до суду заяви про невизнання позову з проханням розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи - територіальної громади смт.Гуйва, Житомирського району, [PERSON] не заперечив проти задоволення позову, а представник [PERSON], щодо рішення по позову, поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконання про те, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав: -правовідносини регулюються ст., ст. 152, 155,212, розділом 10 перехідних положень ЗК України, ст.19 Конституції України; -в судовому засіданні встановлено те, що 21.10.2011 р. голова Житомирської РДА видав розпорядження №1026 яким затвердив проекти землеустрою по 61 земельній ділянці та передав їх у власність відповідачам - громадянам / а.с.7 т.1/; -постановою Богунського районного суду м.Житомира від 30 січня 2008 р. та відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 11 лютого 2009 р. встановлено те, що спірна земельна ділянка з державної власності перейшла в комунальну - в межі смт.Гуйва. З вищенаведеного вбачається те, що на момент винесення розпорядження головою Житомирської РДА - 21.10.2011р. спірна земельна ділянка перебувала у віданні Новогуйвинської селищної ради. Зазначене також підтверджується рішенням Житомирської обласної ради № 229 від 08.09.2011р. проектом землеустрою щодо встановлення змін меж смт.Гуйва та присвоєнням кадастрового номеру; -відповідно до вимог ст.17 ЗК України, до компетенції місцевих державних адміністрацій відноситься розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України. Відповідно до п.12 десятого розділу Перехідних положень ЗК України розпорядження землями державної і комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, здійснюється відповідними сільськими, селищними, міськими радами; -ст.19 Конституції України зазначає те, що орган державної влади (Житомирська РДА), посадові особи цього органу, повинні діяти лише на підставі та в межах, спосіб передбачений Конституцією та законами; - вищенаведене вказує на те, що при прийнятті розпорядження №1026 від 21.10.2011 р., голова Житомирської РДА діяв за межами своїх повноважень; -відповідно до ст.155 ЗК України та Конституції, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, який порушує вимоги закону, такий акт визнається недійсним; -беручи до уваги те, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані на підставі незаконного розпорядження, то і в частині визнання недійсними цих державних актів, виданих громадянам, позов підлягає задоволенню; -відповідно до вимог ЦПК України, суд, при розгляді справи, обмежений тільки позовними вимогами, заявленими позивачем. Позивач зазначив у позові про те, що просить скасувати розпорядження в цілому. Відповідно до розпорядження, яке оскаржується, воно стосується 61 громадянина /а.с.7/, а позивач вказав відповідачами тільки 46 осіб - громадян. Тому суд позов, в цій частині, задовольняє частково; -крім того, суд бере до уваги і ту обставини, що саме орган державної влади виніс незаконне розпорядження і, у зв'язку з цим, тягар винуватості лежить на ньому. Тому суд, виходячи з принципу справедливості, відносить судові витрати на рахунок держави та не стягує їх з громадян-відповідачів по справі. Суд не виносить окрему ухвалу по справі, про винесення якої просив представник місцевої громади, з тих підстав, що на час винесення рішення, посадові особи до яких можливо застосувати заходи впливу у зв'язку з їх незаконними діями, в Житомирській РДА не працюють. На підставі вищенаведеного, ст., ст. 152, 155, 212, розділом 10 перехідних положень ЗК України, ст. 19 Конституції України,

Outcome: partial