Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] 2004 року народження та [PERSON] 2012 року народження , в розмірі , який передбачає Закон України у вигляді частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з грудня 2020 року і до повноліття дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона, позивачка [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в 2000 році у Відділі ДРАЦС Івано-Франківської області, про що зроблений актовий запис №8 . У шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] 2004 р.н. та [PERSON] 2012 р.н. Шлюб між ними не розірвано. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі, який передбачає Закон України. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. 26 травня 2021 року та 25 червня 2021 року від позивачки [PERSON] на електронну пошту суду надійшли заяви, відповідно до яких позивачка просить справу за її позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів розглядати у її відсутності. Позов підтримує. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.15,26). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.25) , у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено судом, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них народилися: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] (а.с.6), копією свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 08.10.2004 року (а.с.4), та копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.04.2012 року (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей , з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому , суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved