Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] померла їх з відповідачем мати [PERSON] . На момент смерті, яка сталася в х.Шияни Ровенського району Білгородської області, їх матір була зареєстрована в селі Петрівка, Білокуракинського району , Луганської області. Позивачка вказала на те, що вона завжди піклувалася, допомагала їй, особливо останнім часом перед смертю дедалі частіше, оскільки вона була вже похилого віку та потребувала допомоги, а після її смерті перевезла з місця її смерті з іншої держави та здійснила її поховання. Разом із цим позивачка також піклувалася та піклується й допомагає по теперішній час відповідачу. За часів життя померла неодноразово виказувала, аби я після її смерті все те, що належало б їй, успадкувала та здійснила переоформлення спадщини на своє позивачка, але заповіт не залишила по причині раптової та передчасної смерті. Про ці обставини та особисту останню волю матері знав і відповідач, який не претендував на спадкове майно та на доказ чого ним було складено та посвідчено нотаріально заяву про відмову від прийняття спадщини, а позивачкою було складено заяву про прийняття спадщини. Являючись належною спадкоємицею майна померлої позивачка звернулася за місцем відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва на спадкове майно. Проте, постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з приводу оформлення спадщини позивачу було відмовлено через пропущений нею строк для подачі заяви та відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, підтверджуючих належність цього майна спадкодавцеві. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її, як належної спадкоємиці за законом звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю та просить суд його задовольнити. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 80 років в х.Шияни Ровенського району Білгородської області померла [PERSON] , про що Білокуракинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було зроблено актовий запис за № 228 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.10), свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.14) позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними дітьми померлої [PERSON] . Із довідки Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району № 57 від 22.01.2019р. вбачається, що померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] та смерть сталася в х. Шияни Ровенського району Білгородської області та на момент смерті разом із нею був зареєстрований відповідач (а.с.8). Із дослідженої в судовому засіданні заяви, посвідченої секретарем Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району та зареєстрованої в реєстрі за №37 (а.с.11) вбачається, що відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, а із заяви, посвідченої секретарем Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району та зареєстрованої в реєстрі за №36 вбачається, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] (а.с.9). Із відповіді Відділу у Білокуракинському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 153/102-19 від 25.03.2019р. (а.с.27) вбачається, що померла [PERSON] за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Заріччя» серії [NUMBER] від 28.02.1997р. розміром 9,56 в ум. кад. га. Згідно вказаної відповіді, на вказаний сертифікат за життя померла [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.06.2003р. реєстраційний № 608 про право власності на земельну ділянку [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,0061 га ріллі, що знаходиться на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району (а.с.28) та державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.2012р. реєстраційний № 442090001007812 про право власності на земельну ділянку площею 2,6830 га сіножатей кадастровий номер [NUMBER] . Після отримання за життя померлою державних актів на ріллю та сіножатей, сертифікат, що належав померлій [PERSON] був повернутий до Білокуракинської державної адміністрації. Із постанови нотаріуса вбачається, що позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено через пропущений шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджували б належність цього майна спадкодавцю (а.с.29). Нотаріус, відмовляючи в оформленні спадкових прав позивачу, зазначив не тільки про пропуск строку для прийняття спадщини, а й про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В судовому засіданні було встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.06.2003р. реєстраційний № 608 про право власності на земельну ділянку [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,0061 га ріллі, що знаходиться на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району виданий на ім`я [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.2012р. реєстраційний № 442090001007812 про право власності на земельну ділянку площею 2,6830 га сіножатей кадастровий номер [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] було втрачено. Таким чином, позивачка при винесенні окремого рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в будь-якому разі позбавлена можливості оформити свої спадкові права нотаріально. У зв`язку з чим, суд вважає можливим, визнавши причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визнати право власності на спадкове майно за позивачем. Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... . Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка, яка мешкала окремо й смерть матері сталася в іншому населеному пункті та іншій державі, у зв`язку з чим виникло дуже багато ускладнень, незважаючи на які позивачка перевезла та здійснила її поховання, оформила нотаріально заяву про прийняття спадщини, але своєчасно не подала її до нотаріального органу, а також через відсутність правовстановлюючих документів, що посвідчували б право власності належності спадкодавцю майна, своєчасно не звернулася до нотаріального органу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved