Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, в якому зазначає, що 03 серпня 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який 10 листопада 2014 року був розірваний за рішенням суду. В шлюбі, а саме [INFO] народився син - [PERSON] . Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2014 року стягнуто аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно. Рішенням суду від 22 травня 2018 року збільшено розмір аліментів до 1000 гривень щомісячно. За рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року відповідача було позбавлено батьківських прав у відношенні сина [PERSON] . Дитина має інвалідність підгрупи «А», з діагнозом: ДЦП, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями, відсутністю ходьби і навиків самообслуговування (GMFCS-III), когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступеня, псевдобульбарна дизартрія, ВПР головного мозку (агенезія мозолистого тіла). Дитина проживає з нею, і на даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в лікуванні, розвитку. Так як прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років в 2021 році складає: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн., тому просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина з інвалідністю до 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити його лікування в повному обсязі та відвідування необхідних спеціалістів. Ухвалою від 31.05.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно медичного висновку № 40 від 13 жовтня 2017 року [PERSON] є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», з діагнозом: ДЦП, подвійна геміплегія зі стійкими вираженими руховими порушеннями, відсутністю ходьби і навиків самообслуговування (GMFCS-III), когнітивний дефіцит, загальне недорозвинення мови важкого ступеня, псевдобульбарна дизартрія, ВПР головного мозку (агенезія мозолистого тіла) (а.с.14). 08 липня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області постановлено рішення, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 05 червня 2014 року і до повноліття дитини (а.с.18-19). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи з 05 березня 2018 року. Крім того, стягнуто додаткові витрати на дитину, пов`язані з лікуванням та аліменти на утримання позивачки (а.с.20-23). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.24-26). [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с.27). 16 червня 2020 року [PERSON] одружилася та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних з батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Отже, з позбавленням батьківських прав припиняються не лише права, але й обов`язки за виключенням одного - утримувати дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд приймає до уваги, що Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня 2021 року - 2510 гривень, з 1 грудня 2021 - 2618 гривень. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про позовні вимоги [PERSON] , не надав суду заперечень проти позову і не надав доказів, що він не спроможний за станом здоров`я або в силу матеріального становища сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що з 1 липня 2021 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становитиме 1197, 50 гривень, а з 1 грудня 2018 року - 1309 гривень, і в наступному розмір прожиткового мінімуму на дитину буде поступово збільшуватися, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] повністю, та збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1000 гривень до 1500 гривень, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку В пункті 23 своєї Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» Пленуму Верховного Суду України зазначає, що відповідно до ст.192 СКрозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів по виконавчому листу, виданому на підставі рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року у справі № 180/405/18. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, а також те, що вона звільнена від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача стягується судовий збірв дохід держави в сумі 908 гривень.

Outcome: approved