Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач - КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги та квартплаті в сумі 9 442,55 грн. Під час судового розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13 513,50 грн. у зв'язку зі зміною періоду заборгованості (з 01.01.2006 р. по 01.10.2013 р.). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а також зареєстрована у вказаній квартирі згідно довідки за формою № 3 від 26.11.2012 року, № 1485. Заборгованість відповідача по квартплаті та комунальним послугам станом на 01.10.2013р. складає 13 513,50 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що розрахунок заборгованості, з урахуванням заяви відповідачки про застосування 3-річного строку позовної давності, що стало підставою для скасування заочного рішення у справі, був здійснений позивачем з урахуванням часу перебування справи у провадженні суду - по 01.10.2013р., оскільки відповідач так і не здійснила оплати наявної заборгованості. Посилаючись на Цивільний кодексу України, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, відповідно до яких тягар утримання майна належить власнику, а обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення, представник позивача просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечувала з тих підстав, що вона хоча і є власником квартири, проте, протягом останніх чотирьох років фактично проживає за іншою адресою і комунальними послугами не користується. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в з огляду на наступне. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.162 Житлового Кодексу УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить йому на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно п. 7 Правил користування житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2001р. Згідно довідки ЖРЕО №404 від 29.10.2013р., заборгованість по квартплаті (особовий рахунок 2365) станом на 01.10.2013р. складає 4 562 грн. 77 коп.. а заборгованість за комунальні послуги - 8 968 грн. 68 коп., а всього 13 531 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 57 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Суд критично оцінює доводи відповідача щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку квартплати та плати за комунальні послуги через її фактичне не проживання у квартирі протягом останніх чотирьох років, оскільки належних доказів звернення відповідачки до ЖРЕО №404 з заявою та документами, що підтверджують її фактичну відсутність за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, суду не надано. Враховуючи те, що належними доказами підтверджений факт заборгованості відповідача по житлово-комунальним послугам, розрахунок здійснений в межах 3 - річного строку позовної давності, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову про стягнення наявної заборгованості. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по справі - 223 грн. 60 коп. судового збору, який належить стягнути з відповідача. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved