Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 20 липня 2013 року актовий запис про шлюб №45 складений відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Одеської області, що підтверджує свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON],[INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків і не дбав про взаємну повагу один до одного. Сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь. Сім'ю зберегти неможливо, оскільки фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо. На примирення не згодна. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила справу слухати у її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився тричі. Про дату час судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв клопотань не надавав, тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого долучений до справи. Від шлюбних відносин із відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків і не дбав про взаємну повагу один до одного. Сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь. Сім'ю зберегти неможливо, оскільки фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільни. Суд застосовуючи норми матеріального права виходив з такого. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до ч.2 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила шлюб після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи ту обставину, що на даний час дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Іванівської селищної ради Одеської області, відповідач свою позицію з аного питання уду не зазначив, запечень не надав, вважає, що дана вимога підлягає задоволенню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі ст. 3, 36, 51, 104-105, 110 СК України,

Outcome: approved