Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири №13 в житловому будинку № 281 по вул. Головна в м. Чернівці на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.1997 року. В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON]А, [PERSON], [PERSON], що підтверджується випискою із домової книги від 05.11.2018 року. Але відповідачі фактично не проживають у цій квартирі протягом 15-ти років, що підтверджується актом складеним у присутності сусідів мешканців цього ж будинку, та мешканці квартир особисто засвідчили факт не проживання усіх відповідачів. Позивачу відомо, що відповідачі проживаю у США, але точне місце проживання їй не відоме. Реєстрація місця проживання відповідачів перешкоджає їй реалізувати свої майнові права як власнику квартири у звязку з цим просить суд, ухвалити рішення де відповідачів визнати таким особами , що втратили право на користування квартирою №13 в будинку №281 по вул. Головна в м. Чернівці, та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. Ухвалою судді від 21.01.2019 року у справі відкрито провадження. Розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді від 14.03.2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначений розгляд справи по суті. У судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи по суті до канцелярії суду представником позивача адвокатом [PERSON] подана письмова заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявився, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надавали. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~Дослідивши матеріали,\~суд встановив,\~наступні фактичні\~обставини та\~відповідні ним\~правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що позивачу на праві особистої власності належить житлова квартира № 13 в житловому будинку № 281 по вул. Головна в м. Чернівці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 16.05.1997 року. Відповідачі в квартирі № 13 в житловому будинку № 281 по вул. Головна в м. Чернівці зареєстровані як наймачі із 24.05.2005 року, що підтверджується довідкою Відділу ведення територіальної громади Чернівецької міської ради від 05.11.2018 р. Відповідачі протягом останніх 15-ти років не проживають в квартирі № 13 в житловому будинку № 281 по вул. Головна в м. Чернівці без поважних причин, що підтверджується актом № 8 від 08.11.2018 року , який складений комісією з жителів будинку та затверджено директором ПП «Порядок в домі». \~ Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. [PERSON] приватної власності є непорушним. З ч. 1 ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З ч. 2 ст. 319 ЦК України вбачається, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З ч. 2 ст. 405 ЦК України вбачається, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved