Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є користувачем домоволодіння [ADDRESS]. Вселилася вона до цього домоволодіння разом з родиною на підставі ордеру № 255 від 21 березня 1966 року виданого Одеською міською радою. Позивачка просить суд визнати за нею право користування вказаним домоволодінням, оскільки вона бажає оформити в подальшому право власності на вказане домоволодіння. Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, не повідомив про причину неявки та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є користувачем домоволодіння [ADDRESS]. Вселилася вона до цього домоволодіння разом з родиною на підставі ордеру № 255 від 21 березня 1966 року виданого Одеською міською радою. Позивачка зареєстрована за вказаною адресою, а також на неї оформлено особистий рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно. переважно або тимчасово. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення затверджено Радою Міністрів Української PCP. Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.64 ЖК УРСР члени сім ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.1 ст.9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, про те що позивачка має право користування спірним домоволодінням, а тому її позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved