Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що з 07.03.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В даному шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на її утриманні, відповідач не допомагає вести домашнє господарство, дітьми не цікавиться, матеріально не допомагає, не виконує свій батьківській обов`язок, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзиву на позов не подав, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій він зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного: Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07.03.2003 року відділом РАГС Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис № 41. У даному шлюбі в сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , від 06.11.2003 року, яке знаходиться в матеріалах справи та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.04.2016 року, яке знаходиться в матеріалах справи Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 27 липня 2020 року - дня звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дітей, їх потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своїх дітей шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, а відповідач визнав позов, то з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 50% розміру судового збору, що становить 420,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved