Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на здійснену добудову площею 47,6 кв.м частини нежитлової будівлі, магазину по вул. І.Франка, 120а с. Батятичі, Кам'янка-Бузького р-ну Львівської області та у зв'язку із цим встановити перерозподіл часток власників даної нежитлової будівлі у межах: [PERSON] - 61/100 (300 м.кв) та СТ «Надбужжя» Кам»янка-Бузької Райспоживспілки - 39/100 (193,2 м.кв.) відповідно. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у її власності перебуває частина нежитлової будівлі магазину площею 252,4 кв.м по вул. І.Франка, 120а с. Батятичі Кам»янка-Бузького р-ну Львівської області. 08.08.2012р. на вищезгадану будівлю був виготовлений технічний паспорт з визначенням усіх стін та перегородок, а також сходи, що знаходились перед входом в приміщення. В подальшому, при проведенні ремонтних робіт, було виявлено тріщини в передній стіні будинку а також руйнацію сходової клітки, тому було вирішено здійснити часткову реконструкцію будівлі, внаслідок якої була збільшена площа частини нежитлової будівлі, що мені належить на 47,6 кв.м. Зазначає, що 05.04.2016 року КП «Червоноградське МБТІ» виготовило технічний паспорт на її частину будівлі з урахуванням реконструкції на загальну площу 300 кв.м., а також був проведений технічний огляд технічних конструкцій та інженерних мереж за результатами якого експертом було встановлено можливість експлуатації обєкта нерухомості, проте, на даний час вищевказану будівлю вона може узаконити виключно в судовому порядку. У судове засідання позивачка не зявилася, але подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання подала заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечила, просить проводити розгляд справи у її відсутність. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить частина нежитлової будівлі магазину площею 252,4 кв.м., яка розташована по вул. І.Франка, 120а с.Батятичі Кам»янка-Бузького району Львівської області, на підставі витягу про державну реєстрацію прав КП «Червоноградське МБТІ» серії СЕІ №839723 від 27.12.2012 р. Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2012р. на вищезгадану будівлю був виготовлений технічний паспорт з визначенням усіх стін та перегородок, а також сходи, що знаходились перед входом в приміщення. [PERSON] здійснила часткову реконструкцію будівлі, внаслідок якої була збільшена площа частини нежитлової будівлі, що їй належить на 47,6 кв.м. і 05.04.2016 року КП «Червоноградське МБТІ» виготовило технічний паспорт на її частину будівлі з урахуванням реконструкції на загальну площу 300 кв.м, що підтверджується копією інвентаризаційної справи №10577. 06.04.2016р. був проведений технічний огляд технічних конструкцій та інженерних мереж; за результатами якого експертом було встановлено можливість експлуатації обєкта нерухомості. Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою с. Батятичі по вул. І.Франка,120а, згідно договору купівлі-продажу №563753 від 21.02.2012 року, було придбане [PERSON] у райспоживспілки і така була надана їй в постійне користування згідно державного акту на право користування землею за № 040366 від1992 року. З листа голови правління Кам»янка-Бузької РСС [PERSON] № 13 від 07.06.2016 р., у зв'язку із набуттям права власності [PERSON] на приміщення, райспоживспілка не заперечує проти набуття [PERSON], права користування або власності цієї ділянки на якій розташоване придбане нею нежитлове приміщення. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Законодавством України передбачено два порядки прийняття до експлуатації житлових будинків, будівель, іншого нерухомого майна: прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що будувались відповідно до затвердженого проекту, прийняття до експлуатації закінчених будівництвом обєктів, що споруджувались без затвердженого проекту та дозволу. У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва) від 330.03.2012р. №6, самочинним вважається нове будівництво, реконструкція зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови. Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівельних споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, і затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства 24.06.2011 року № 91, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 830/19568, на даний втратив чинність, а іншого аналогічного порядку не було прийнято. Через відсутність чіткого механізму реалізації положень порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт позивач позбавлений права оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку. Цивільний кодекс України встановлює можливість визнання права власності за певних умов, при цьому не містить додаткових умов, які повязані безпосередньо з процедурою здійснення будівельних робіт. Відповідно формальні порушення процедури не можуть впливати та визначати можливість або неможливість визнання права власності, оскільки це прямо не передбачено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (законного користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Із ст. 376 ЦК України вбачається, що для застосування ч. 5 ст. 376 ЦК України, суд повинен встановити наявність права власності чи користування на земельну ділянку особи, що просить визнати права власності, відсутність наявності порушень будівельно-технічних, санітарних норм при здійсненні самочинного будівництва, відсутність порушення прав інших осіб. Оскільки позивач є законним користувачем земельної ділянки, а його право користування земельною ділянкою не оспорюється, то в цій частині умови передбачені ст. 376 ЦК України виконані. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних і держави. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до „ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи неможливість оформити право власності на самочинно збудоване майно в адміністративному порядку, а також відсутності встановлених ст. 376 ЦК України обставин, що унеможливлюють визнання права власності на самочинне будівництво, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved