Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до м. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 листопада 2011 року на автодорозі Боярка-Малютянка, мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілі «Chery», державний № [NUMBER] (водій [PERSON], власник [PERSON].) та «ВАЗ», державний № Ж [NUMBER] (водій [PERSON]). В результаті ДТП, завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2011 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент вчинення ДТП, як водія транспортного засобу, не була застрахована (відповідно до листа № 871). Оскільки винуватцем ДТП, яким є відповідач, є особа яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, то після вищевказаної події потерпіла в ДТП особа звернулась до позивача із заявою про відшкодування шкоди. Позивач на підставі Звіту № 191 та Звіту № 204 та інших зібраних документів по справі, враховуючи витрати потерпілого на проведення авто товарознавчого дослідження, здійснив регламентну виплату потерпілій, в розмірі 23 744 грн. 02 коп. Отже позивачу завдано матеріального збитку розмірі 23 744,02 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 23 744,02 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн., та витрати на оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Представник позивача направив заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через офіційний друкований орган ЗМІ. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено в судовому засіданні, 03.11.2011 року о 12 год. 45 хв. на 0 км + 400 м автодороги Боярка - Малютянка [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д/н [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху не врахував дорожню обстановку, в результат чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Chery» д/н [NUMBER], який рухався на зустріч. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач [PERSON] був визнаний судом винним у скоєнні вищеназваної дорожньо-транспортної пригоди та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.11.2011 року. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Звіту № 191 та Звіту № 204 та інших зібраних документів по справі, враховуючи витрати потерпілого на проведення авто товарознавчого дослідження, позивач здійснив регламентну виплату потерпілій стороні, в розмірі 23 744 грн. 02 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 2603 від 31.05.2012 р. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved