Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 01.10.2005 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 20.12.2005 року у них народилася донька [PERSON]. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачем близько трьох років не проживають, дитина живе з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач живе окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснивши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі визначеному позивачкою. Він офіційно не працює, однак періодично виконує будівельні роботи за договорами найму. Інших утриманців не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав. Так, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони з 01.10.2005 року по 22.09.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому 20.12.2005 року народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачкою, що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою Буринської міської ради, копіями паспортів сторін(а.с.4-8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставинах, суд вважає встановленим, що відповідач, згідно Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини та має таку можливість, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, оскільки визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Таким чином,

Outcome: approved