Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю Духоти І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ДельтаБанк» заборгованість на загальну суму 1 415 грн. 26 коп. за кредитним договором №002-07071-020508 від 02 травня 2008 року та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що через неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повернення грошових коштів за вказаним договором станом на 23 червня 2014 року наявна заборгованість у зазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача - Духота І.В. не з'явився, заявив клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку - відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено судовими повістками, в судове засідання повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. 02 травня 2008 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 002-07071-020508, чинний з моменту укладення та до повного виконання зобов'язань за ним, відповідно до умов якого банк (позивач) зобов'язався надати позичальнику (відповідачу) кредит на придбання майна у розмірі 1 939,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % та кінцевим терміном повернення не пізніше « 1» травня 2009 (а.с. 5-7). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи кредитний договір, зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконати зобов'язання за цим договором, отже погодився з усіма його умовами (а.с. 5-7). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів позичальнику, що підтверджується меморіальним ордером на 1 939,00 грн. (а.с.3). При цьому, як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 23 червня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 1 415 гривень 26 копійок, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 1 182,51 грн., заборгованості за відсотками - 0,03 грн. та заборгованості за комісіями - 232, 72 грн. (а.с.4 зв). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № 002-07071-020508 від 02 травня 2008 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved