Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Тепломережа» Вугледарської міської ради» звернулось до Вугледарського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що КП «Тепломережа» Вугледарської міської ради» регулярно виконувало постачання теплової енергії відповідачам та проводило нарахування за спожиту теплову енергію за показниками загально будинкових (групових), індивідуальних (квартирних) приладів обліку, а за їх відсутністю відповідно до затверджених у встановленому чинним законодавством України нормами та тарифами. Однак, відповідачі, не заявивши відмови від споживання теплової енергії у встановленому порядку, тривалий час не виконують свої зобов`язання по сплаті отриманої теплової енергії у повному обсязі, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2017 року по 30.04.2020 року у розмірі 26486,52 гривень, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 51). Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 41). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти вимог позову та просили суд в їх задоволенні відмовити. Окрім того, зазначили про необхідність застосування до вимог позовної заяви трирічного строку позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, надала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 42, 56). Від відповідачів не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, вислухавши пояснення відповідачів та вивчивши долучені до даної цивільної справи документи та докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки №16 від 26 лютого 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Десантники 7», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа зазначеної квартири становить 44,77 кв.м. (а.с. 9). Відповідно до довідки про нарахування і оплату станом на 03 серпня 2020 року за площа квартири [ADDRESS] становить 43,9 кв.м., визначено, що за зазначеною адресою наявний тепловий лічильник. Окрім того, у довідці визначено, що зазначеною адресою рахується заборгованість станом на 30 квітня 2020 року у сумі 26486,52 гривень (а.с. 10). Згідно попереджень про погашення боргу від 16 січня 2020 року та від 07 травня 2020 року позивач мав намір повідомити відповідачку [PERSON] про наявність заборгованості за спожиту теплову енергію, яка станом на 01 травня 2020 року складала 26486,52 гривень. Однак, у зв`язку з тим, що за адресою: [ADDRESS] , двері представнику позивача не було відчинено, зазначені попередження були залишені в двері (а.с. 8). Відповідно до рішень Вугледарської міської ради №7/1-15 від 01.12.2015 року, №3 від 09.01.2014 року, № 5 від 20.01.2016 року та №242 від 19.10.2016 року на базі цілісного майнового комплексу структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» дільниці «Теплопостачання» створено комунальне підприємство по здійсненню діяльності з виробництва теплової енергії , транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії та надання послуги з централізованого опалення «Тепломережа» Вугледарської міської ради», яке визнано учасником договірних відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг для будинків комунальної власності територіальної громади міста, а саме: виробником послуг з виробництва, транспортування та реалізації теплової енергії з 01.01.2016 року (а.с. 13-14, 16, 17, 18). Згідно Статуту Комунального підприємства «Тепломережа» Вугледарської міської ради», затвердженого рішенням міської ради №7/1-15 від 01.12.2015 року (в редакції рішення міської ради від 26.07.2019 року №7/45-5), підприємство є юридичною особою, не має у своєму складі інших юридичних осіб, є самостійним господарським суб`єктом, може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем в господарському суді, судах загальної юрисдикції, третейському суді, укладати угоди. Підприємство є правонаступником майнових прав та обов`язків ТОВ «Водотеплокомунікація» (а.с. 19-20). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України наймач (споживач) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Як вбачається з наданого до суду договору про надання послуг з централізованого опалення №3522 від 22 лютого 2020 року не підписаний жодною з відповідачів, а містить лише запис, що від підпису договору відмовились (а.с. 11-12). У зв`язку з зазначеним суд позбавлений можливості пересвідчитись, що зазначений договір (умови договору) погоджений відповідачами, укладений з їх згоди та волевиявлення, а тому не може бути прийнятий судом, як доказ існування між сторонами договірних правовідносин. Однак, згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 даного Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналогічні правові норми передбачені у п. 1 ч. 1, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, який діяв до 01 травня 2019 року. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у цивільній справі №750/12850/16-ц, від 18 березня 2019 року у цивільній справі №210/5796/16-ц. З огляду на викладене, відсутність укладеного між сторонами договору не є підставою для звільнення відповідачів від сплати утвореної заборгованості за спожиті послуги, оскільки в даному випадку зобов`язання відповідачів з оплати послуг з постачання теплової енергії виникає на підставі закону. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року (далі Закону №2189-VIII від 09 листопада 2017 року) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 10 Закону №2189-VIII від 09 листопада 2017 року ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Регулювання відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги), здійснюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила). Так, згідно п. 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до п. 18 цих Правил. Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання : з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до п. 40 Правил розмір щомісячної\~плати (П)\~за послугу\~з централізованого\~опалення для\~населення (фізичних\~осіб)\~у разі\~відсутності у\~квартирі (будинку\~садибного типу)\~та на\~вводах у\~багатоквартирний будинок\~засобів обліку\~теплової енергії\~за розрахунковий\~період протягом\~опалювального сезону\~у разі\~застосування одноставкового\~тарифу визначається\~виконавцем за\~формулою: П = ТО\~х S х Кi\~х (ni/nкi); де ТО\~- одноставковий тариф на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) житлових будинків без будинкових та квартирних засобів обліку теплової енергії, гривень за 1 кв. метр (гривень за 1 куб. метр) за розрахунковий період протягом опалювального сезону (з податком на додану вартість); S - опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) споживача, який отримує послугу з централізованого опалення та не має будинкового або квартирного засобу обліку теплової енергії, кв. метрів (куб. метрів); Кі\~- коефіцієнт, що враховує відхилення в i-му місяці фактичної температури зовнішнього повітря та тривалості опалювального сезону від показників, врахованих під час розрахунку діючого тарифу; ni\~- тривалість опалювального періоду в i-му місяці, яка врахована у встановлених тарифах на послугу з централізованого опалення для населення (фізичних осіб) у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії; nкi\~- календарна кількість діб в і-му місяці. Так, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що законодавством визначено два способи нарахування оплати за отримані послуги з централізованого опалення, а саме: у разі наявності у споживача загальнобудинкового або квартирного лічильників, виходячи з показників таких лічильників; та згідно з установленими нормативами (нормами) споживання за формулою, передбаченою п. 40 Правил, основними складовими якої є: одноставковий тариф на послугу з централізованого опалення для населення, опалювана площа (об`єм) квартири, тривалість опалювального періоду. Як вбачається з наданої Комунальним підприємством «Тепломережа» Вугледарської міської ради» до суду довідки про нарахування і оплату станом на 03 серпня 2020 року, відповідачі мають тепловий лічильник, однак ні з даної довідки, ні з інших доданих до позовної заяви доказів та документів не вбачається який саме лічильник мають останні загальнобудинковий чи квартирний, що безпосередньо впливає на здійснення розрахунку вартості отриманих ними послуг з централізованого опалення. Більш того, надані до суду докази не містять показань таких лічильників за період з 01.03.2017 року по 30.04.2020 року, натомість містять суперечливу інформацію щодо опалюваної площі квартири [ADDRESS] , а саме, згідно довідки про нарахування і оплату станом на 03 серпня 2020 року площа зазначеної квартири становить 43,9 кв.м., а згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Десантники 7» №16 від 26 лютого 2020 року площа кватири визначена у 44,77 кв.м. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що відповідачі в судовому засіданні категорично заперечували проти визначеної позивачем суми заборгованості та задоволення вимог позову, зважаючи, що на підставі наданих позивачем доказів, суд позбавлений можливості перевірити здійснений Комунальним підприємством «Тепломережа» Вугледарської міської ради» розрахунок заборгованості, а також самостійно розрахувати/визначити розмір такої заборгованості. Більш того, суд вважає необхідним відзначити, що застосування іншого способу нарахування відповідачам оплати за отримані послуги з централізованого опалення за установленими нормативами (нормами) споживання за формулою, передбаченою п. 40 Правил, є неможливим, оскільки останні мають тепловий лічильник, а матеріали даної цивільної справи містять суперечливу інформацію щодо опалюваної площі квартири [ADDRESS] , та не містять будь-яких документів та/або доказів на підставі яких суд мав би можливість визначити розмір одноставкового тарифу на послугу з централізованого опалення для населення. Тому,\~суд приходить\~до висновку\~про недоведеність\~та необґрунтованість\~заявлених позивачем\~позовних вимог, а тому вважає доцільним та необхідним в їх задоволенні відмовити у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу між сторонами витрат зі сплати судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданих до суду платіжних доручень №3564 від 28 травня 2020 року та №3748 від 11 серпня 2020 року Комунальним підприємством «Тепломережа» Вугледарської міської ради» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 2102,00 гривень. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про не доцільність задоволення вимог позову КП «Тепломережа» Вугледарської міської ради» в повному обсязі, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень, а тому вважає необхідним у даній частині вимог позову відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed