overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею та [PERSON] в рівних частинах право власності на житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району, як за спадкоємцями після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та якій належав цей будинок. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник відповідача Глибочицької сільради до суду також не з'явився, але повідомив суд, що справу просить розглянути без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], Житомирського району, належить померлій [PERSON], після смерті якої єдиними спадкоємцями за законом є [PERSON] та [PERSON] Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], технічним паспортом, виготовленим на ім'я [PERSON], довідкою виконкому Глибочицької сільради №207 від 28.01.2011 року про те, що померлій належав вищевказаний будинок, довідкою державного нотаріуса Андруса А.В. №464/01-16 від 10.03.2015 року про те, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачі, а також постановами вказаного нотаріуса №463/02-31 від 10.03.2015 року та №486/02-31 від 11.03.2015 року про відмову позивачам у видачі на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний будинок, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом після смерті [PERSON] не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка просить суд визнати її власником нерухомого майна - трьохкімнатної квартири [ADDRESS], мотивуючи тим, що за власні кошти та власними силами створила нерухоме майно, однак у неї відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка та її представник не з'явились, однак, останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить справу розглядати у його відсутності. Представник Бучацької міської ради в судове засідання не з'явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати за його відсутності. Представник житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» в судове засідання не з'явився, однак, згідно поданої заяви, позов визнає і просить справу розглядати за його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: 1.В 1989 році при виконкомі Бучацької міської ради створено ЖБК «Молодіжний». Згідно статуту даний кооператив створено для будівництва 70-квартирного житлового будинку в [ADDRESS] за власні кошти членів ЖБК. 2.В 2002 році прийнято рішення зборами ЖБК про реорганізацію житлового будинку і замість 70-квартирного вирішено будувати 42-квартирний будинок. На підставі цього рішення розроблено іншу технічну документацію. 3.В 2005 році відбувся розподіл квартир між членами ЖБК. Згідно рішення загальних зборів від 20 березня 2005 року [PERSON] передано у власність квартиру №37. 4.За власні кошти [PERSON] провела всі облаштувальні роботи в квартирі, підвела до квартири газ, воду та електроенергію. 5.З [PERSON] уклали договори: Бучацький ККП - на водопостачання, водовідведення та вивіз сміття; Бучацький РЕМ - на постачання електроенергії; Бучачгаз - на постачання побутового газу. 6.Правовстановлюючих документів на квартиру немає, що перешкоджає [PERSON] зареєструватися за адресою [ADDRESS], оформити субсидії та на власний розсуд розпорядитися квартирою. 7.Підрядна організація -Бучацька МПМК-4, яка проводила будівництво, не виконала умови договору на будівництво житлового будинку, роботи не завершила і протягом 15 років члени кооперативу індивідуально завершили будівельні та облаштувальні роботи в квартирах. 8.Ринкова вартість трьохкімнатної квартири [ADDRESS] станом на 22.09.2016 року становить 259090 грн. За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що позивачка [PERSON] правомірно набула право власності на житло. Оскільки в адміністративному порядку отримати свідоцтво про право власності позивачка не може, чим порушуються її права, тому її право власності підлягає захисту в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка просить суд визнати її власником нерухомого майна чотирьохкімнатної квартири № 2, що знаходиться по вул. С.Крушельницької, 10 в м. Бучач Тернопільської області, мотивуючи тим, що за власні кошти та власними силами створила нерухоме майно, однак у неї відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, однак, остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Представник Бучацької міської ради в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов визнав і просить справу розглядати за його відсутності. Представник житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний» в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов визнає і просить справу розглядати за його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: 1.В 1989 році при виконкомі Бучацької міської ради створено ЖБК «Молодіжний». Згідно статуту даний кооператив створено для будівництва 70-квартирного житлового будинку в м.Бучач по вул.С.Крушельницької,10 (колишня вул. Кірова) за власні кошти членів ЖБК. 2.В 2002 році прийнято рішення зборами ЖБК про реорганізацію житлового будинку і замість 70-квартирного вирішено будувати 42-квартирний будинок. На підставі цього рішення розроблено іншу технічну документацію. 3.В 2005 році відбувся розподіл квартир між членами ЖБК. Згідно рішення загальних зборів від 20 березня 2005 року [PERSON] передано у власність квартиру №2. 4.За власні кошти [PERSON] провела всі облаштувальні роботи в квартирі, підвела до квартири газ, воду та електроенергію. 5.З [PERSON] уклали договори: Бучацький ККП - на водопостачання, водовідведення та вивіз сміття; Бучацький РЕМ на постачання електроенергії; Бучачгаз на постачання побутового газу. 6.Правовстановлюючих документів на квартиру немає, що перешкоджає [PERSON] зареєструватися за адресою м.Бучач вул. С.Крушельницької,10/2, оформити субсидії та на власний розсуд розпорядитися квартирою. 7.Підрядна організація -Бучацька МПМК-4, яка проводила будівництво, не виконала умови договору на будівництво житлового будинку, роботи не завершила і протягом 15 років члени кооперативу індивідуально завершили будівельні та облаштувальні роботи в квартирах. 8.Ринкова вартість чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] станом на 04.07.2016 року становить 300700 грн. За встановлених обставин, суд приходить до переконання, що позивачка [PERSON] правомірно набула право власності на житло. Оскільки в адміністративному порядку отримати свідоцтво про право власності позивачка не може, чим порушуються її права, тому її право власності підлягає захисту в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка просить суд визнати недійсним державний акт серії ЯГ №297957 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0923 га, кадастровий номер 1822086800:02:001:0116, яка розташована в [ADDRESS] та призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який видано 08 травня 2007 року на ім'я [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що дарування від 15 грудня 2006 року на підставі якого [PERSON] було видано оспорюваний державний акт рішенням Житомирського районного суду від 27.05.2014 року визнано недійсним. В судове засідання учасники судового процесу не з'явились, представник позивача, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, представник позивача позов підтримує, вказаний відповідач визнає, а третя особа покладається на розсуд суду. Представник Управління Держземагентства у Житомирському районі, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 15.12.2006 року, укладеного між позивачкою та відповідачем [PERSON], на ім'я останнього було видано державний акт серії ЯГ №297957 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0923 га, кадастровий номер 1822086800:02:001:0116, яка розташована в [ADDRESS], та призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 6-7). Також судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду від 27 травня 2014 року, визнано недійсним вищевказаний договір дарування (а.с. 8-9). Водночас, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 25 вересня 2014 року наведене рішення Житомирського райсуду в частині визнання недійсним згаданого договору залишено без змін (а.с. 10-11). Отже, між сторонами діють земельні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, наявність того факту, що договір дарування на підстав якого було видано оспорюваний державний акт рішенням суду визнано недійсним, суд вважає є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка просить суд визнати неправомірними відмови у дачі згоди на виготовлення проїзного документа дитині та виїзд дитини за кордон сину [PERSON] 1997 року народження, мотивуючи тим, що це не відповідає ін тересам дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, а суду пояснила, що до 13 грудня 2001 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем по справі [PERSON] У даному шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO], який на даний час зна ходиться у неї на вихованні та повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. В даний час вона проживає і працює в Чеській Республіці, і має намір щоб неповнолітній син [PERSON] теж проживав та навчався у Чеській Республіці. Оформлення проїзного документа дитини та дозвіл на виїзд дитини за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків, од нак відповідач відмовився йти до нотаріуса без поважних на те причин, а без проїз ного документа та дозволу на виїзд дитини за кордон, син не зможе виїхати в Чеську Республіку на навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином по відомлявся про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Бучацького районного сектору Держав ної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини : 13 грудня 2001 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] У даному шлюбі народився син: [PERSON], [INFO], який даний час знаходиться на виховані по зивачки та повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Згідно із Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документом дитини громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в Україну є проїзний документ дитини, оформлення якого провадиться на підставі нотаріально засвідченого кло потання (згоди) обидвох батьків . Статтею 4 цього ж Закону передбачено, що за відсутності згоди од ного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про обгрун тованість поданого позову і вважає, що виїзд неповнолітньої дитини ра зом із матір'ю за кордон провадиться в її інтересах, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка просить суд визнати реєстрацію відповідача в кв. [ADDRESS], недійсною і виписати з її квартири, де вона проживає зі своїм сином, відповідача. Вказує, що відповідач її чоловік, який у 1996 році почав оформлення приватизації їх спільної квартири за вказаною адресою на її ім'я, оскільки на той час він вже був громадянином СРСР і працював в Якутії за контрактом з 1977 року. Для цього він знявся з реєстрації в Росії і приїхав до м. Харків, зареєструвався в їх квартирі на час відпустки для оформлення приватизаційних документів. Після закінчення відпустки і завершення оформлення приватизаційних документів він повернувся до міста праці в Якутії, Росія, відновив там реєстрацію і направив до м. Харкова телеграму про зняття з реєстрації в її квартирі. Але його ніхто з реєстрації не зняв і від продовжує бути зареєстрований в її квартирі, при цьому є громадянином РФ. Відповідач про дачу розгляду повідомлений повісткою. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є кв. [ADDRESS], власниками якої є позивачка [PERSON] і [PERSON], повнолітній син позивачки, відповідно до свідоцтва про право власності від 12.03.1993 року. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка просить визнати реєстрацію відповідача у спірній квартирі недійсною. При цьому не вказує коли відбулась реєстрація відповідача в квартирі, хто давав згоду на його реєстрацію, в якості кого він там був зареєстрований. Доказів, яки б підтверджували позовні вимоги позивачки, вона суду не надала. Немає довідки з місця проживання про осіб, які зареєстровані в спірній квартирі і зареєстрований в неї відповідач. Копію паспорта громадянина СРСР [PERSON] зі штампом про реєстрацію його за вказаним адресом суд не приймає, оскільки цей паспорт не існує і є недійсним. Згідно паспорту громадянина РФ відповідач з 1996 року зареєстрований в Росії і в Україні зареєстрований не був. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд розглянув позов в межах заявлених позовних вимог і з урахуванням наведеного відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка просить суд визнати частково недійсним договір дарування від 28.11.2005 року, укладеного між [PERSON] та відповідачем, а саме визнати недійсною вказівку у пункті 1 даного договору про те, що земельна ділянка, площею 0,57 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована по [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька успадкувала земельну ділянку, площею 0,83 га, яка призначена для обслуговування будинку та ведення особистого підсобного господарства, та розташована в с. Буки, Житомирського району. В подальшому при виготовленні технічної документації на цю земельну ділянку з'ясувалось, що вона розташована за адресою [ADDRESS]. Разом з тим, за цією адресою помилково було зареєстровано право власності на іншу земельну ділянку, яка належить відповідачу на підставі вищевказаного договору дарування, у зв'язку із чим позивачка не може зареєструвати право власності на успадковану земельну ділянку. В судове засідання учасники судового процесу не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримує, а відповідач визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 28.11.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір дарування частини житлового будинку та земельної ділянки, у відповідності до якого [PERSON] подарував, тобто безоплатно передав, а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,57 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS] (а.с. 9-10). Також судом встановлено, що позивачка у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.1996 року успадкувала земельну ділянку, площею 0,83 га, яка призначена для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства, та згідно довідки виконкому Буківської сільської ради №255 від 12.05.2014 року розташована в [ADDRESS] (а.с. 5, 6, 8). В свою чергу, у відповідності до довідок виконкому Буківської сільради №256 і №257 від 12.05.2014 року вищевказана земельна ділянка, площею 0,57 га, яка належить відповідачу насправді розташована в [ADDRESS], розташована лише належна [PERSON] ? частина житлового будинку. Отже, наявність того факту, що у вказаному вище договорі дарування від 28.11.2005 року невірно зазначено, що земельна ділянка, площею 0,57 га, розташована в [ADDRESS], суд вважає, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у с.Підгірне Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що померла [PERSON], догляд за якою здійснювала позивачка, за життя склала заповіт, яким заповіла своє майно позивачці. Позивачка про вказаний заповіт не була повідомлена, про його наявність дізналася у липні 2016 року. Оскільки вона не була спадкоємницею померлої за законом, тому з заявою про прийняття спадщини не зверталася до нотаріальної контори. З вказаної причини позивачка пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, просить поновити його, що необхідно для оформлення спадщини. Сторони у судове засідання не з'явилися, суду надано заяви позивачки, Підгірненської сільської ради та нотаріальної контори про розгляд справи без їх участі та участі представників. Заперечень проти позовних вимог відповідач та третя особа не мають. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є громадянкою України, що підтверджено її паспортом (а.с.5), копія якого є у справі. [PERSON] померла [INFO] у с.Підгірне Василівського району запорізької області у віці 64 роки, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.4), копія якого також є у справі. 25 грудня 2002 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповіла позивачці належну їй земельну ділянку площею 6, 16 га, що належала їй на підставі Державного акту [NUMBER], копія якого є у справі. Заповіт за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, посвідчений секретарем Підгірненської сільської ради, на час смерті спадкодавця не був змінений чи скасований (а.с.8, 9). Відповідно до довідки вказаної сільської ради на час смерті зі спадкодавцем ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.7). Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Таким чином, оскільки позивачка пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про наявність заповіту, вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], її позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд встановлює позивачці додатковий строк для прийняття спадщини на протязі шести місяців, що необхідно для оформлення спадщини у нотаріальній конторі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька перебувала за межами України в Російській Федерації, у зв'язку із чим не змогла в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримує, а представник відповідача покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], Житомирського району, але позивачка не змогла прийняти вказану спадщину у встановлений законодавством шестимісячний строк, у зв'язку із тим, що після смерті батька перебувала за межами України. Вказані факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 11), довідкою виконкому Іванівської сільради №317 від 07.05.2014 року про те, що [PERSON] належить вказаний житловий будинок (а.с. 8), а також постановою приватного нотаріуса [PERSON] №02-14/32 від 28.05.2014 року, згідно якої позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 7). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, враховуючи те, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO] На попередньому судовому засіданні позивачка підтримала вказаний позов та пояснила, що після смерті матері вона не змогла вчасно прийняти спадщину, так як помилково вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки проживає в будинку матері та користується її майном. Представник сільради до суду не з'явився, але вказана сільська рада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути у відсутності її представника. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що після смерті матері позивачки залишилось спадкове майно, але позивачка не змогла прийняти спадщину у встановлений законодавством шестимісячний строк, оскільки помилково вважала, що фактично прийняла її, оскільки проживає в будинку матері та користується її майном. Вказані факти підтверджують наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть матері позивачки, технічним паспортом, який виданий на ім'я [PERSON], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також постановою державного нотаріуса №1370 від 05.10.2009 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини та довідкою державного нотаріуса про те, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, враховуючи те, що позивачка з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved