Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 15.01.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області, актовий запис № 47. Від цього\~шлюбу неповнолітніх\~дітей не\~мають.Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що в них різні склади характеру, спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на його розірванні. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦСу, позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляд справи. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, двічі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач повідомлявся про виклик до суду та відповідно до ч. 11ст. 128 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином та повторно не зявився в судове засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивачки, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 309499 вбачається, що 15.01.2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 47 (а. с. 3). В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер, його відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачкою у позовній заяві. Подальше спільне життя чоловіка [PERSON], та дружини [PERSON], збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Враховуючи вищевикладене, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Але, у позовній заяві позивач зазначив, що понесені витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок з відповідача на його користь не стягувати. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved