Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 р. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач з березня 2013 р. по теперішній час знаходиться на заробітках в Росії. З квітня 2013 р. він матеріальної допомоги на утримання сім'ї не надає, тільки двічі давав гроші на утримання сина. В добровільному порядку щомісячно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовився. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Її доходом є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 889,17 грн. щомісячно. Відповідач працює, має постійний дохід, але місце його роботи їй не відоме. Відповідач є здоровим, на його утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має. Позивачка вважає, що має право на утримання від [PERSON] розмір якого вона визначає в 1000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] просить стягнути на її користь з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повнолітнього віку, а також просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення їх сином [PERSON], [INFO] трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наша газета» № 193 (3856) від 28.12. 2013 р. ( а.с. 27). Відповідно до вимог ст. 122 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформацій не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. У зв'язку з тим, що фактично не було можливості встановити місце проживання або перебування відповідача, судом було зароблено оголошення у пресі. Також відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідомі, викликаються в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. 20.01.2014 р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено: Позивачка дійсно перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO] р. народження, про що свідчить запис в свідоцтві про народження (а.с. 9). Позивачка перебуває на обліку в Первомайському міському центрі зайнятості у якості безробітної відповідно до довідки Первомайського міського центру зайнятості від 19.09.2013 р. (а.с. 12.). Вона також отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку про що свідчить довідка Управління праці та соціального захисту населення від 19.09.2013 р. (а.с. 10). Відповідно до довідки Начальника УЖКГ та КБ від 12.09.2013 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з нею мешкає її дитина [PERSON] (а.с. 13). Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує стан здоров'я і матеріальне положення сторін і вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільно відповідач свій обов'язок з утримання неповнолітньої дитини не виконує, не дивлячись на те, що його матеріальне положення дозволяє таку допомогу надавати, у зв'язку з чим аліменти з нього підлягають стягненню в судовому порядку. Суд вважає за можливе визначити до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина Івана у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до повноліття дитини, оскільки відомостей про те, що відповідач непрацездатний або з якоїсь іншої причини не може сплачувати аліменти на утримання дитини суду, не надано, також суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі викладеного і

Outcome: approved