Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач, ПАТ « Дельта Банк»звернувся до суду з позовною заявою позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат вказуючи в позовній заяві , що 23.08.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-04047-230807. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 1439,00 грн. на умовах, визначених договором із сплатою процентів та комісійних. Згідно Договору відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки за його користування. Але, в порушення умов кредитного договору, станом на 27.03.2014 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 1480,75 грн., а саме: - заборгованість за сумою кредиту - 1158,40 грн; - заборгованість за відсотками - 0,05 грн.4 - заборгованість за комісіями - 322,30 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 1480,75 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Про причину неявки суд не сповістив і не надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач в своїй заяви не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи. Дослідивши та давши аналіз матеріалам справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору № 001-04047-230807 від 23.08.2007 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 1439 грн. на придбання певного майна. Відповідно до ст. ст. 526 та 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і сторони повинні виконувати належним чином умови договору. Пунктом 2.3 кредитного договору №001-04047-230807 від 23.08.2007 року передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати частину заборгованості за кредитною лінією. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 27.03.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 1480,75 грн. Таким чином, із наданих суду письмових доказів встановлено, що відповідач не виконав умови кредитного договору, тому сума заборгованості 1480,75 грн. підлягає стягненню з нього на користь позивача. Позивачем надано суду письмові докази , а саме платіжне доручення № 32205524 від 17.04.2014 року про сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та ст. ст. 526, 611 ЦК України,

Outcome: approved