Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, свої вимоги мотивувала тим, що 01 січня 2012 року вона була прийнята на посаду секретаря до ДП «Санаторій Україна» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», який 06 січня 2015 року було реорганізовано у ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». 29 січня 2015 року вона звільнилася з роботи за угодою сторін, згідно з наказом № 33-к від 29 січня 2015 року, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» їй нараховано і не виплачено заробітну плату за період з 01.09.2014 р. по 29.01.2015 року загалом в розмірі 8 811,76 грн., з яких: за вересень 2014 року - 3 800,00 грн. 05 коп.; за листопад 2014 року - 1 987 грн. 74 коп.; за грудень 2014 року - 877 грн. 07 коп.; за січень 2015 року - 2 146 грн. 95 коп.. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.05.2015 року по справі №367/2886/15-ц з ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на її користь присуджено стягнути заборгованість по нарахованій і не виплаченій заробітній платі за період з 01.09.2014 р. по 29.01.2015 року в розмірі 8 811,76 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6 138,75 грн., компенсацію втрати частини доходів (інфляційні нарахування), у розмірі 90,51 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн., а всього 16 041,02 грн. Вказане рішення набуло законної сили, проте досі не виконано, що підтверджується Постановою про повернення виконавчого листа ВП №47973554, відповідач добровільно виконати рішення суду і сплатити на її користь заборгованість по заробітній платі відмовляється. Вважає дії ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» незаконними, оскільки за законом повний розрахунок з нею мав бути проведений в день її звільнення з роботи. Оскільки відповідач станом на день звільнення повний розрахунок по заробітній платі не провів, чим допустив заборгованість, яка станом на 25.12.2015 року становить в розмірі 8 811,76 грн., то він зобовязаний сплатити на її користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка за період з 19.05.2015 року по 25.12.2015 року складає в розмірі 30 828 грн. 60 коп. (4904 грн. 74 коп. /сума заробітної плати за останні два календарні місяці роботи (грудень, січень)/:35 днів /кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні календарні місяці роботи/= 140 грн. 13 коп./ розмір середньоденної заробітної плати х 220/кількість днів затримки/). У звязку з вищевикладеним просить стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторій Україна» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця» на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку з 19.05.2015 року по 25.12.2015 року в розмірі 30 828 грн. 60 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, по тим підставам, що несвоєчасна виплата заробітної плати [PERSON] виникла у звязку з проблемами платоспроможності банку, а не ДП «Санаторій «Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», подав письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 01 січня 2012 року позивачка була прийнята на посаду секретаря до ДП «Санаторій Україна» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», який 06 січня 2015 року було реорганізовано у ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». 29 січня 2015 року [PERSON] звільнилася з роботи за угодою сторін, згідно з наказом № 33-к від 29 січня 2015 року, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» позивачці нараховано і не виплачено заробітну плату за період з 01.09.2014 р. по 29.01.2015 року загалом в розмірі 8 811,76 грн., з яких: за вересень 2014 року - 3 800,00 грн. 05 коп.; за листопад 2014 року - 1 987 грн. 74 коп.; за грудень 2014 року - 877 грн. 07 коп.; за січень 2015 року - 2 146 грн. 95 коп.. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.05.2015 року по справі №367/2886/15-ц з ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на користь [PERSON] присуджено стягнути заборгованість по нарахованій і не виплаченій заробітній платі за період з 01.09.2014 р. по 29.01.2015 року в розмірі 8 811,76 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 6 138,75 грн., компенсацію втрати частини доходів (інфляційні нарахування), у розмірі 90,51 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн., а всього 16 041,02 грн. Вказане рішення набуло законної сили, проте досі не виконано, що підтверджується Постановою про повернення виконавчого листа ВП №47973554. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою КМ України від 08.02.1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється за останні два календарні місяці роботи, що передують події з якою повязана відповідна виплата. Оскільки позивач була звільнена в січні 2015 року то за розрахунок беруться 2 останні місяці роботи, що передують місяцю її звільнення, тобто листопад та грудень 2014 року. Як встановлено рішенням Ірпінського міського суду від 19.05.2015 року у справі №367/2886/15-ц і як сам позивач вказує, позивачу було нараховано та не виплачено: за листопад 2014 р. -1987,74 грн.; за грудень 2014 р. 887,07 грн. Отже, сума заробітної плати за два місяці, які передували звільненню становить 2874,81 грн. Кількість відпрацьованих днів позивачем за листопад та грудень, які передували звільненню, становить 43 дні, а не 35, як вказує позивач у розрахунках. Таким чином, розрахунок буде наступний: 2874,81 грн. (сума заробітної плати за останні два місяці, які передували звільненню) : 43 днів (кількість відпрацьованих робочих днів за листопад, грудень 2014 рік) = 66,85 грн. (розмір середньої заробітної плати) х 220 (днів затримки) = 147008,33 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У звязку з вищевикладеним, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача. На підставі викладеного ст. 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved