Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 27 січня 2015 року зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Монастір, № документу 00200, актовий запис № 10, Туніської республіки, від спільного життя дітей не мають. Позивачка посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалось у звя`зку з тим, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові, взаєморозуміння і підтримки. Міх ними постійно виникають сварки та непорозуміння, внаслідок чого збереження шлюбу та спільне проживання стало неможливе і суперечить їх інтересам. Сім`я фактично розпалась, шлюб існує формально. Просила розірвати шлюб. Зазначила, що відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи вважається повідомленим належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило (а.с.21,28). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 січня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Монастір, № документу 00200, актовий запис № 10, Туніської республіки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судові витрати необхідно залишити за позивачем згідно з її заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved