Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 01.11.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №014/79790/74/85224 за умовами якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 456547 гривень у строк до 01.11.2027 року, а [PERSON] зобовязався повертати кредитні кошти щомісячними платежами, а також сплачувати проценти за користування кредитом. У звязку з тим, що [PERSON] належним чином не виконав зобовязання, виникла заборгованість у розмірі 659862 гривні 77 копійок, які позивач просив стягнути на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON].В., у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та в звязку з неявкою в судове засідання відповідача провести розгляд справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у звязку з неявкою відповідача, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитного договору №014/79790/74/85224 від 01.11.2007 року ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства „[PERSON] [PERSON] надало [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 456547 гривень на строк до «01» листопада 2027 року, а [PERSON] зобовязався повертати суму отриманого кредиту, а також сплачувати проценти за користуванням кредитом у розмірі 12,95 процентів річних. Відповідно до п. 10.1 зазначеного договору позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості, за кожний день прострочення. Згідно заяви про видачу готівки від 07.11.2007 р. підтверджується, що позивач виконав свої договірні зобовязання, та [PERSON] отримав кредитні кошти. Судом встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання за умовами кредитного договору в частині щомісячної сплати кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 659862 гривні 77 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості до позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині дострокового повернення кредитних коштів є правомірними. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач згідно платіжних доручень від 18.01.2010р. сплатив судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати по ІТЗ у розмірі 120 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 659862 гривні 77 копійок, а також судові витрати у розмірі 1820 грн.

Outcome: approved