Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд з позовом про відшкодування витрат на навчання. 30.08.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявоюОдеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат на навчання. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 754/9917/17ц, номер провадження 2/754/844/18, передана судді Бабко В.В. у зв'язку з звільненням судді [PERSON] Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їх користь кошти у сумі 29 134,72грн за навчання, посилаючись на те, що у 2010 році [PERSON]. був зарахований курсантом Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. Відповідно до вимог Закону України «Про міліцію « від 20.12.1990 № 565-ХІІ проходив службу в орган внутрішніх справ України з 08.08.2010 року по 01.04.2014. Згідно наказу МВС України від 17.03.2008 № 113 «Про реорганізацію вищих начальних закладів МВС України» Одеський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ реорганізовано у Одеський державний університет внутрішніх справ та передано до його складу вищезазначений Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ Згідно наказу МВС України від 28.07.2011 № 490 «Про реорганізацію вищих начальних закладів МВС України» Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ було ліквідовано, після ліквідації відповідач [PERSON] був переведений до Одеського державного університету внутрішніх справ, з яким уклав Договір № 20 (що підтверджується копією договору в матеріалах справи) про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. 2014 році відповідач закінчив університет внутрішніх справ та був відряджений до УМВС України в АР Крим для подальшого проходження служби, призначений на посаду Оперуповноваженого по боротьбі зі злочинами на вантажі сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Сімферополь Управління МВС України на Придніпровській залізниці згідно наказу № 19о/с від 03.03.2014 року. Згідно наказу № 46 о/с УМВС України від 16.05.2014 відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ. Особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку із тим, що відповідач з моменту звільнення та по сьогоднішній день добровільно не відшкодував витрат понесених університетом за його навчання, позивач звернувся в суд та просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, посилаючись на викладанні обставини в позовній заяві, та просив стягнути суму заборгованості за навчання в розмірі 29 134,72грн з [PERSON]. Останнє місце реєстрації відповідача [PERSON] є [ADDRESS] так як починаючи з 27.03.2014 року поштові відправлення, які спрямовані УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим і м. Севастополя і повертаються у зворотному напрямку. За даних обставин УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення на півострів. У зв'язку з цим відповідач [PERSON] був повідомлений через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявкою учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідача. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та приходить до слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» проходив службу в органах внутрішніх справ України з 08.08.2010 по 01.04.2014. Згідно наказу МВС України від 17.03.2008 № 113 «Про реорганізацію вищих начальних закладів МВС України» Одеський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ реорганізовано у Одеський державний університет внутрішніх справ та передано до його складу вищезазначений Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ Згідно наказу МВС України від 28.07.2011 № 490 «Про реорганізацію вищих начальних закладів МВС України» Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ було ліквідовано, після ліквідації відповідач [PERSON] був переведений до Одеського державного університету внутрішніх справ, з яким уклав Договір № 20 (що підтверджується копією договору в матеріалах справи) про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. 2014 році відповідач закінчив Кримський юридичний інститут Одеського державного університету внутрішніх справ та був відряджений до УМВС України в АР Крим для подальшого проходження служби, призначений на посаду Оперуповноваженого по боротьбі зі злочинами на вантажі сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Сімферополь Управління МВС України на Придніпровській залізниці згідно наказу № 19о/с від 03.03.2014 року. Відповідно до п.2.3.5. договору № 20 про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений Замовником, і відпрацювати не менше трьох років. На підставі висновку службового розслідування № 5/3242 від 15.05.2014 і наказу УМВС від 15.05.2014 № 101, згідно з «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» відповідача було звільнено з органі МВС, з утриманням грошового забезпечення з 01.04.2014 року, відповідно до витягу з наказу який знаходиться в матеріалах справи. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не відпрацював трьох років відповідно до договору № 20 про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, який був укладений між позивачем та відповідачем 05.09.2011 році. Відповідно до пункту 2.3.6. у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком договору № 20 про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, який був укладений між позивачем та відповідачем. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторона. Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Та згідно з п. 2 Про порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодування здійснюються в фактичних витратах, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та зворотному напрямку, за направленням до місця служи після закінчення навчального закладу,оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429 також зазначається, що університет діє у складі МВС України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору. Університет, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин з боку курсантів або молодих фахівців, випускників звертається для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були втрачені на їх утримання. Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Контракт про проходження служби в поліції укладається: заступниками керівників територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах, науково-дослідних установ, вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та керівниками структурних підрозділів зазначених органів, закладів та установ - на термін три роки з правом продовження контракту на той самий термін. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення грошових коштів в сумі 29 134,72грн є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 704,80грн. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 704,80грн.

Outcome: approved