Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на ту обставину, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2007 року, зареєстрованого Павлівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №1, та було видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД № 040930. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки спільне життя не склалось, з березня 2015 року шлюбні відносини між позивачем і відповідачем перестали існувати через відсутність взаєморозуміння і поваги. В квітні 2015 року позивачка разом з дітьми переїхала проживати до України к своїм батькам у село Павлівку Білокураинського району Луганської області. На теперішній час сторони проживають окремо в різних державах. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не займався вихованням дітей. На цій підставі позивачка втратила почуття поваги, любові та прив`язаності до відповідача, без яких жоден шлюб не може існувати. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що збереження родини є неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, надіславши відповідь від 09.10.015 року, згідно якої відповідач згоден на розірвання шлюбу, однак твердження позивачки про те, що він зловживає алкогольними напоями, зраджує дружині та має намір заключити шлюб з іншою жінкою є невірними. Також є невірними твердження про те що вони домовились про виховання дітей і що немає спору про місцезнаходження дітей. Відповідач бажає, щоб його молодша донька виховивалась у [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 20 січня 2007 року Павлівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1 та видано свідоцтво про одруження серія 1-ЕД № 040930. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинились, з квітня 2015 року сторони проживають окремо, а шлюб існує формально. Під час спільного проживання у них появились сварки, непорозуміння, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Згідно з частиною першою статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексуУкраїни. Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з положеннями частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на викладене та те, що позивач має протилежні з відповідачем погляди на принципи побудови сімейних та шлюбних відносин, - подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, слід визнати такими, що будуть суперечити інтересу позивача, що має істотне значення, та полягає у побудові сімейних і шлюбних відносин за його власними уявленнями про шлюб та сім`ю, а тому позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved