Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з останньої на її користь суму боргу за розпискою від 20 квітня 2013 року у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень. Позивачка у судовому засіданні не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, в матеріалах справи є її заява, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги позивачки визнає, заперечень немає. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 20.04.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], паспорт серії [NUMBER], отримала від позивачки гроші в сумі 40 000 грн. (сорок тисяч гривень), які зобов'язалася повернути до 20.04.2014 року. На підтвердження вказаного договору позики відповідачкою було складено письмову розписку про отримання від позивача зазначеної суми грошових коштів, засвідчену особистим підписом боржника. Однак, у встановлений строк відповідачка позивачу грошей не повернула. Від повернення позики відповідачка усіляким чином ухиляється. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вказує ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 526, 611, 626, 638, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 174, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved