overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, де вказала, що вона є наймачем квартири № 97 по Мелітопольському шосе, 4 в м. Бердянську. В цій же квартирі значиться прописаною її донька [PERSON], яка не мешкає в квартирі з 1996 року, вона виїхала на інше постійне місце проживання в м. Київ, і з того часу у квартирі не з»являється, обовязків по утриманню квартири не несе. На підставі не проживання більше, ніж 6 місяців просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і пояснила, що донька виїхала до м. Києва, сказала, що знайшла там роботу, інколи телефонує, але з того часу ніколи не приїздила, а вона сама у звязку з цим не може вирішити питання щодо приватизації квартири, тому вимушена вирішувати питання щодо зняття доньки з реєстрації. Відповідачка вдруге до суду не явилася, про дату слухання справи сповіщена через засоби масової інформації, заперечень проти позову не надала, про причини неявки не сповістила, і суд зі згоди позивача на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України розглядає справу заочно. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили суду, що вони як сусіди знають, що донька [PERSON] покинула мати, виїхала з квартири до м. Києва приблизно у 1996 році, більше ніколи не з»являється, претензій на квартиру не заявляла, свої речі в ній не тримає, матері не допомагає. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з ордеру № 1084 від 05. 11. 1968 року, копії довідки КП «Житлосервіс -2А» від 27. 05. 2015 року, у квартирі № 97 по М. шосе, 4 в м. Бердянську значаться зареєстрованими [PERSON] та її донька [PERSON]. Позивачка зазначила, що відповідач витрат на утримання квартири не несе, за комунальні платежі грошей не надає, своїх речей не тримає. На підставі не проживання в квартирі більше, ніж 6 місяців просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування у вищезазначеній квартирі. За правилами ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відсутність відповідача більше, ніж шести місяців у квартирі без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] За таких обставин, коли доведено, що відповідачка не проживає у квартирі більше, ніж 6 місяців без поважних причин, суд вважає за можливе визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, де вказує, що 09 листопада 2002 року вона уклала шлюб з позивачем, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Сторони мають від даного шлюбу двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. З червня 2013 року сторони почали жити окремо між собою не спілкуються, а відповідач допомоги позивачці на утримання дитини не надає. Тому, позивачка просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на дитину до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомив суду визнання позову та просьбу вирішити справу без його присутності. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо відповідач не виконує покладений на нього ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини. Тому суд, на підставі ст.ст.181, 182 СК України, вважає необхідним покласти на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання дитини у частці від заробітку, як те передбачено ст.183 СК України. А задоволення позову, за правилами ст.ст. 88, 367 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат та обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вони на з 2005 року по березень 2013 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В цей період у них народилася спільна дитина - син [PERSON]. Однак з березня 2013 року відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на її утриманні, але він не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що вона працює продавцем, отримує заробітну плату близько 1500 грн., однак цих коштів не вистачає на утримання дитини. Відповідач проживає окремо, працює за наймом на будівництві, отримуючи значно більший дохід ніж вона, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила позов задовольнити. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. За згодою позивачки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина - син [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач, який проживає окремо і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується показами позивачки, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім'ї. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів які необхідно стягувати з відповідача на утримання дитини, суд приймаючи до уваги його матеріальне становище, те що він хоча офіційно і не працевлаштований, однак працює за довговорами найму в сфері будівництва, фізично здоровий, а також матеріальний стан позивачки та дитини, вважає, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що 06 травня 2008 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №20 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Робоча в с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області. За життя померлий [PERSON] заповіт не складав. При зверненні до Криничанської державної нотаріальної контори з документами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок позивачці було відмовлено, у звязку з виправленнями в правовстановлюючому документі. Тому позивачка просить визнати в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на вищезгаданий житловий будинок. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Реєстраційна служба Криничанського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. У судово засіданні встановлено, що 06 травня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-КИ №215925, виданим виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №38. Позивачка є рідною донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 824553, виданим Аульським сільським РАЦС Криничанського району 08 червня 1955 року актовий запис № 58; свідоцтвом про укладення шлюбу серії 111-КИ № 261739, виданим 30 квітня 1983 року відділом РАЦС Дніпровського району м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, актовий запис № 256, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 11-КИ №302979, виданим відділом РАЦС Дніпровського району м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, актовий запис № 672 з [PERSON]. Після смерті батька [PERSON] позивачка прийняла спадщину подавши заяву про прийняття спадщини до Криничанської державної нотаріальної контори 02.10.2008року №1240. Інші спадкоємці за законом від спадщини відмовилися в установленому законом порядку. Спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Робоча, №20 в с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 січня 1992 року Криничанською держаною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Верхньодніпровському бюро технічної інвентаризації 06 лютого 1992 року за №5, за реєстром № 62. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, з тих підстав, що 09.07.2013 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Однак, у цьому шлюбі в них народилося восьмеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив спілкування з ними і не надає жодної допомоги на утримання дітей. Вона ніде не працює, а утримання, виховання та навчання дітей потребує матеріальних витрат. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, а відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, та просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 09.07.2013 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області. Під час пербування сторін у шлюбі в них народилося восьмеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується доданими до матеріалів справи свідоцтвами про народження останніх. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків і не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, а оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з нього слід утримувати аліменти. - 2 - Враховуючи ту обставину, що відповідач ніде не працює, не має регулярного заробітку (доходу), розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами гл. 15 Сімейного Кодексу України, зокрема, згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття; ст. 184 цього ж Кодексу - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, з тих підстав, що 09 червня 1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Великоберезнянському райвідділі ЗАГСу Закарпатської області за актовим записом № 17. Спільне життя в них не склалося через різні погляди на нього. За час спільного проживання між ними постійно виникали сварки, під час яких відповідач її бив, завжди був неврівноваженим, що може бути пов'язано з його психічною хворобою. Останній час він постійно погрожує їй вбивством. Вони втратили будь-яку повагу один до одного. У цьому шлюбі неповнолітніх дітей в них не має. Відтак, спільне господарство не ведуть, сімейним життям не проживають вже більше восьми місяців. За таких підстав, вважає, що їх шлюб існує тільки формально і подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, заходів до примирення вживати недоцільно. Просить шлюб розірвати. Сторони подали до суду заяви, в яких позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, а відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, та просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 09 червня 1984 року Великоберезнянським райвіддом ЗАГСу Закарпатської області за актовим записом № 17 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.09.1990 року). Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки, під час яких відповідач бив позивачку. Сторони спільне господарство не ведуть, сімейним життям не проживають вже більше восьми місяців, неповнолітніх дітей в них не має. Поновлювати сімейні відносини вони не мають наміру, а тому їх шлюб існує тільки формально. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. - 2 - Згідно з ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, з тих підстав, що 21 жовтня 1989 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Стричавській сільській раді Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 10. Однак, фактично у шлюбних відносинах вони не перебувають, оскільки мають різні характери і постійно сперечаються, а відтак спільне господарство не ведуть та жодних сімейних відносин не підтримують. Вже більше дев'яти років відповідач проживає окремо, має іншу сім'ю, їх спільні діти є повнолітніми. За таких підстав вважає, що шлюб існує тільки формально, подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам та намірам, а тому просить не давати строк на примирення і шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу, відновлювати дошлюбне прізвище не бажає. Сторони подали до суду заяви, в яких позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, а відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, та просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим до задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 21 жовтня 1989 року Стричавською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 10 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.10.1989 року). Спільне проживання та сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинилися, шлюб існує лише формально, оскільки вже більше дев'яти років відповідач проживає окремо і має іншу сім'ю. Їх спільні діти є повнолітніми. Поновлювати сімейні відносини сторони не мають наміру. Ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, буде суперечити нормам людської моралі та інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. - 2 - Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 6,920 га, що розташована в адміністративних межах Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Криничанського районного суду від 12 грудня 2011 року спадкоємицею [PERSON] стала її мати [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, у відповідності до умов якого все своє майно заповіла позивачці. [INFO] [PERSON] померла. При зверненні до Криничанської державної нотаріальної контори з документами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачці було відмовлено, у зв'язку з тим, що не підтверджується факт належності спадкового майна спадкодавцеві. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищезгадану земельну ділянку. Представник відповідача - Преображенська сільської ради у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Криничанського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], спадкоємцем якої рішенням Криничанського районного суду від 12 грудня 2011 року визнана [PERSON] на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 6,920 га, кадастровий номер 1222085500:02:001:5040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області. За життя спадкодавиця не встигла виготовити Державний акт на земельну ділянку. Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 13, який не змінювався та не скасовувався. Позивачка подала у встановлений законом строк заяву до Криничанської державної нотаріальної контори. Спадкоємці, які мали право на частку у спадковому майні відмовились від спадщини на користь позивачки. Інших спадкоємців, які мали право на обов'язкову частку немає. Тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS]. Позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини, як вона вважає з поважних причин, оскільки через її необізнаність у законодавстві, вона не подала заяву про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З метою забезпечення та реалізації, прав позивачки як спадкоємця, їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а після вирішення справи у суді звернутися в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті її батька. Без продовження строку в судовому порядку для подачі письмової заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, позивачка немає можливості оформити своїх спадкових прав після смерті свого батька. В зв'язку з цим позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для подання письмової заяви про прийняття спадщини в Жмеринську районну державну нотаріальну контору після смерті [PERSON], померлого [INFO], продовживши цей строком на три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позовні вимоги позивача визнає, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 Цього кодексу. Відповідно до змісту ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved