Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач, Ковельське спеціалізоване лісогосподарське акціонерне товариство Тур (надалі позивач СЛАТ Тур) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення шкоди в розмірі 1500 грн., заподіяної підприємству у звязку з ліквідацією наслідків вчиненого відповідачами лісопорушення. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: згідно Державного акту на право постійного користування землею, позивач є постійним користувачем земель на території Ковельського району, на яких знаходяться лісові насадження. 06 березня 2015 року під час обстеження кварталу 10 Стеблівського лісництва, що проводилось інженером охорони і захисту лісу [PERSON], помічником лісничого Стеблівського лісництва [PERSON] за участі сільського голови Білинської сільської ради [PERSON], було виявлено забрудненість лісових насаджень. Зокрема, в східній частині кварталу, зі сторони села Колодниця, виявлено 1 кбм. твердих побутових відходів, серед яких переважали учнівські зошити та використана тара. Згідно написів, що містились на титульних сторінках учнівських зошитів, вказані зошити належали ученицям СШ№12 м. Ковеля Крістіні та [PERSON]. За наслідками предявлення педагогам СШ№12 м. Ковель зошитів, вилучених з місця виявлення побутових відходів, було встановлено, що родина [PERSON] мешкає в м. Ковелі по вул. Стуса,53. Оскільки кв.10 Стеблівського лісництва відноситься до приміських лісів, забруднення та засмічення яких погіршує естетичний та екологічний стан зеленої зони міста Ковеля, позивачем було вжито заходів для очищення засміченої приміської зони, у звязку з чим підприємство понесло витрати, повязані з вивезенням та утилізацією сміття, як то витрати на автотранспорт, паливно-мастильні матеріали, тощо. Оскільки СЛАТ ТУР не фінансується з державного бюджету, всі витрати по охороні та захисту лісів здійснюються виключно за кошти підприємства і в силу ст. 8, 43 Закону України Про відходи позивач має право на відшкодування шкоди, заподіяної підприємству унаслідок лісопорушення. Оскільки вимоги позивача про добровільне відшкодування шкоди залишились відповідачами без реагування, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, прохає позов задовольнити, стягнути з відповідачів в користь позивача майнову шкоду в розмірі 1500 грн., яка полягає у понесених підприємством витратах на ліквідацію забрудненості лісових насаджень, завантаження та вивезення твердих побутових відходів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду даної справи відповідно до вимог ст.ст.\~ 74,\~ 76 ЦПК України, в судове засідання не зявились повторно, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ ст.224 ЦПК України і проти чого не заперечив представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Обставини, зазначені позивачем у обґрунтування позову підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах даної справи. У відповідності до ст. 17 Лісового Кодексу України \~ у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ВЛ, виданого СЛАТ ТУР Білинською сільською Радою народних депутатів Ковельського району Волинської області відповідно рішення Волинської обласної ради народних депутатів від 17 березня 1994 року №17/11 і зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №6, позивач є постійним лісокористувачем і згідно Плану зовнішніх меж землекористування Стеблівського лісництва СЛАТ Тур, квартал 10 Стеблівського лісництва, де було виявлено побутові відходи, знаходиться у підпорядкування позивача. Статтею 19 Лісового кодексу України регламентуються права та обов'язки постійних лісокористувачів Постійні лісокористувачі мають: 1) право самостійно господарювати в лісах; 2) виключне право на заготівлю деревини; 3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації; 4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством; 5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства. Постійні лісокористувачі зобов'язані: 1) забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку. Факт виявлення 06 березня 2015 року у кварталі 10 Стеблівського лісництва 1 кбм. твердих побутових відходів, підтверджується відповідним Актом обстеження кварталу 10 Стеблівського лісництва СЛАТ Тур (а.с.4). Згідно вказаного Акту, комісією в складі сільського голови Білінської сільської ради [PERSON], інженера охорони і захисту лісу [PERSON], помічника лісничого Стеблівського лісництва [PERSON] у ході обстеження кварталу 10 Стеблівського лісництва, в східній частині кварталу (зі сторони села Колодниця) виявлено 1 кбм. Твердих побутових відходів, серед яких переважали учнівські зошити та використана упаковка. При аналізі відходів встановлено, що зошити належали Крістіні та [PERSON], ученицям ЗОСШ №12 м. Ковель. Як убачається з Акту обстеження кварталу 10 Стеблівського лісництва, у ході огляду місця виявлення відходів проводилось фотографування і було вилучено зразки відходів. Як фотознімки з місця виявлення відходів, так і зошити, титульні сторінки яких містять написи, що свідчать про належність зошитів ученицям СШ №12 м. Ковель Крістіні та [PERSON], долучені до матеріалів даної справи і досліджені у ході розгляду справи. (а.с.7,8). Таким чином у ході розгляду справи встановлено ту обставину, що виявлені 06 березня 2015 року у кварталі 10 Стеблівського лісництва тверді побутові відходи належать відповідачам [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 8 Закону України Про відходи відходи є об'єктом права власності. Право власності на відходи може переходити від однієї особи до іншої в порядку, передбаченому законом. Згідно ст. 15 вказаного Закону громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані: а) дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами; б) вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; в) виконувати інші обов'язки, передбачені законами, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. У ході розгляду даної справи встановлено, що відповідачами проігноровано вимоги Закону України Про відходи та вимоги чинних нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами, що призвело до забруднення лісу. У відповідності до вимог ст. 43,44 Закону України Про відходи підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України. Спори, що виникають у сфері поводження з відходами, вирішуються судом у встановленому законодавством порядку. Згідно з наданою позивачем калькуляцією витрат, понесених позивачем у справі у звязку з прибиранням зазначених вище відходів, а саме завантаження і перевезення відходів на сміттєзвалище на віддаль 30 км. з залученням транспорту, позивач поніс витрати у розмірі, який відповідає ціні позову 1500 грн. (а.с. 5). Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні доведено, що позивач поніс витрати в сумі 1500 грн., повязані з завантаженням та вивезенням твердих побутових відходів, належних відповідачам у справі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved