Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 02.06.2014 року звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2007 року був укладений кредитний договір № 007-20950-271207 між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] на отримання платіжної картки шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень, з лімітом на день відкриття лінії 3 500 гривень. Відповідно до Договору держатель картки зобов'язаний щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Банк свої зобов'язання виконав, а відповідач порушив умови кредитного договору і тому станом на 25 грудня 2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 543,45 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 3 446,17 гривень, заборгованості за відсотками 3 147, 40 гривень, заборгованості за комісіями 4 949, 88 гривень. Прохає стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у вказаній в сумі. У судове засідання представник позивача Марченко О.О., який діє на підставі довіреності /а.с.32/, не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує повністю та в обґрунтування своїх позовних вимог надав письмове пояснення /а.с.30-31/, в якому вказав, що банк надає кредит шляхом відкриття Держателю відновлюваної відкличної кредитної лінії в сумі 30 000, 00 грн. для розрахунків за товарами, що придбаваються Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком та вчинення інших операцій передбачених договором. При цьому умовами договору передбачено, що ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Перегляд або зміна здійснюються відповідно до внутрішніх процедур банку та умов даного договору. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Інформація зміну розміру кредитного ліміту та строків введення в дію зазначаються у щомісячній виписці або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після сплину строку надання попередньої, на умовах погоджених сторонами у договорі. Згідно даного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в тарифах, частка обов'язкового погашення тіла кредиту складає 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування (комісії), суми заборгованості минулих періодів. Про ознайомлення позичальника з тарифами свідчить його підпис під текстом самого договору та під тарифами. Відповідно до п. 5.2 договору - він набуває чинності з дати його укладення сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Відповідно до розрахунку ціни позову, що міститься в матеріалах справи - станом на 25.12.2012 р. заборгованість за кредитним договором № 007-20950-271207 складає 11543, 45 грн., тіло кредиту - 3 446,17 гривень, заборгованості за відсотками 3 147, 40 гривень, заборгованості за комісіями 4 949, 88 гривень. Відповідачем з карткового рахунку за час користування платіжною карткою було всього знято 6 860,00гривень, сплачено 7 755,00 гривень. Таким чином, тіло кредиту збільшувалося за рахунок поточного зняття готівки та зменшувалося за рахунок часткового зарахування сплачених коштів в рахунок погашення тіла кредиту. Інша частина сплачених сум зараховувалася на погашення нарахованих відсотків та комісій. Після того, як позичальник припинив сплату заборгованості по кредиту - непогашеним залишилося тіло кредиту в сумі 3 446,17 грн., а сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам та комісії почала збільшуватися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що 27.12.2007 року отримала кредит від банку для придбання меблів. Останній раз сплатила в грудні 2009 року. До цього часу банк їй направляв листи з подяками за своєчасні платежі. Але з початку 2010 року листи на її адресу припинилися, банк жодного разу не повідомив її про заборгованість, вона вважала, що погасила кредит. Більш того, на початку 2013 року в цьому ж банку вона знову отримала кредит, і тільки у березні 2013 року колекторська фірма повідомила їй про заборгованість у розмірі 11 500 гривень і дала строк 2 тижня на погашення. Проте, як працівники банку про заборгованість її офіційно не повідомляли. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності 3 роки до основного кредиту і 1 рік до штрафних санкцій, який повинен обчислюватися від останньої дати внесення нею платежу, і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до кредитного договору № 007-20950-271207 від 27.12.2007 року, укладеного між ТОВ КБ «Дельта» та [PERSON], банк надає останній кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30 000 гривень та на день укладання цього Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 гривень строком кредитування протягом 364 календарних днів; Держатель картки зобов'язаний щомісяця у строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом, держатель сплачує пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами /а.с.7- 11,57-64/. Як видно з розрахунку заборгованості відповідач здійснив останній внесок 15.12.2009 року, станом на 25.12.2012 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 11 543,45 гривень, яка складається з: тіла кредиту - 3 446,17 гривень, заборгованості за відсотками 3 147, 40 гривень, заборгованості за комісіями 4 949, 88 гривень /а.с. 12 -13, 65-71/. Відповідно до Статуту ПАТ «ДельтаБанк», зареєстрованого 26.06.2012 року, ПАТ «ДельтаБанк» є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта» /а.с. 5-6/. Ухвалами Люботинського міського суду Харківської області від 12.06.2013 року та від 04.12.2013 року позовні заяви ПАТ «ДельтаБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були повернуті позивачу /а.с.17-18/. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у відповідності до ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. У відповідності до ч.1.ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які божник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти /споживчий кредит/ або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони уклали споживчий кредит. Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» - кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 30.03.12 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 31 - враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги /стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо/, положення п. 7 ч. 13 ст. 11 вказаного Закону застосовується й до додаткових вимог банку /іншої фінансової установи/. Відповідно до ст. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Відповідно до ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; відповідно до ч. 5 вказаної статті - за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові / частини 3-4 статті 267 ЦК України/. Відповідно до пункту 5,10 Правил здійснення операцій з картковими рахунками, відкритими фізичними особами - держатель зобов'язаний щомісячно до 15-го числа місяця, що слідує за місяцем виникнення заборгованості, сплачувати обов'язків мінімальний платіж, який складається з платежу від суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, нарахованих процентів за обслуговування кредитного залишку, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за Овердрафтом / а.с.62/. Суд вважає, що строк позовної давності почав спливати після невнесення відповідачем протягом місяця /до 15-го числа січня місяця 2010 року/ мінімального платежу після останнього платежу, тобто з 16.01.2010 року і до основної вимоги /тіла кредиту/ він триває до 16.01.2013 року. Позивач звернувся до суду 02.06.2014 року, тобто після сплину строків позовної давності, заяв про поновлення строку позовної давності з поважних причин не подавав. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed