Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем перебуває у розлученні та дитина знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач обовязки по утриманню дитини не виконує, просила стягнути з нього щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду додала, що з часу окремого проживання відповідача, останній жодної допомоги в т.ч. матеріальної на утримання сина не надав. Відповідач позов визнав частково та суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини проте розмір про який просить позивачка для нього є завеликий. Так як наразі він ніде не працює, то не має можливості сплачувати аліменти на дитину. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 08 жовтня 2014 року (а.с. 5). Від спільного шлюбу у них 14 листопада 2009 року народився син [PERSON]. Походження дитини від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актовому записі про народження останнього (а.с. 4). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою за місцем її проживання, тобто окремо від відповідача. Оскільки відповідач як батько неповнолітнього [PERSON] проживає окремо від нього, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на утримання дитини на користь позивачки.. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та повязане з цим розмір коштів потрібних на його утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України Про державний бюджет на 2015 рік прожитковий мінімум дітей віком до 6 років суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. є завищеними та виходячи з припису ст. 1 ЦПК України щодо справедливого вирішення справи, знаходить за необхідне про часткове задоволення вимог позивачки, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial