Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачки, в якому просить суд визнати за нею право на спадщину за законом та визнати за нею право власності на 66,6 % від сумісної власності квартири № 4, що знаходиться в будинку № 10-а по вул. Будівельників в м. Арцизі Одеської області та виділити їй дві житлові кімнати, які визначені на план-схемі під №№ 1, 3, відповідною площею 16,64 та 10,78 кв.м., житлову кімнату, визначену по схемі під №2, площею 15,0 кв.м. визнати за відповідачкою, а вітальню, туалет та ванну кімнату, визначені цифрами 4, 6, 7, а також кухню під цифрою 5 визнати їх сумісною власністю, посилаючись на те, що позбавлена можливості оформити свої спадкові права з причини відсутності заяв учасників сумісної власності на виділ їх часток сумісної власності. Сторони в судове засідання не зявилися. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, згідно якій вона позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою про слухання справи за її відсутності, згідно якій відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копій свідоцтв про смерть [PERSON] померла 03 квітня 1995 року, актовий запис № 20 (а.с. 7). [PERSON] померла 06 червня 2009 року, актовий запис № 101, [PERSON] помер 29 листопада 2013 року, актовий запис № 699 (а.с. 6, 8), які перебували у шлюбі з 18 липня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9). [PERSON] є батьком позивачки та вітчимом відповідачки. [PERSON] є матірю позивачки та відповідачки та донькою [PERSON] Позивачка народилася 23 лютого 1989 року, що підтверджено копією її паспорта громадянина України та свідоцтвом про народження. В свідоцтві про народження позивачки батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Дівоче прізвище «Парпалак» змінене позивачкою на наявне «Топалова» внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 5, 10 - 11). Відповідачка народилася 16 квітня 1975 року, що підтверджено копією її паспорта громадянина України та свідоцтвом про народження. В свідоцтві про народження відповідачки батьками вказані [PERSON] та [PERSON] Дівоче прізвище «Бобова» змінене відповідачкою на наявне «Колесникова» внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 25.02.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало померлому 29.11.2013 року [PERSON] (а.с. 12, 27). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, [PERSON] зазначений власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13 17), яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1993 року належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 18 - 19). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом, або рішенням суду. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про права на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 1/5 часток вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 18). [PERSON] померла 03.04.1995 р., [PERSON] померла 06.06.2009 р., [PERSON] помер 29.11.2013 р. (а.с. 6 - 8). Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] від 25.02.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю заяв співвласників на виділ їх часток у праві спільної часткової власності на вищезазначене житло. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Матеріалами справи підтверджується, що після смерті [PERSON] 03.04.1995 року, частку сумісної власності успадкувала її донька [PERSON], як спадкоємець першої черги. Таким чином, частка [PERSON] збільшилась до 2/5 часток. Після смерті [PERSON] 06.06.2009 року її частку, як спадкоємці першої черги успадкували в рівних частках [PERSON] та її діти позивачка [PERSON] та відповідачка [PERSON] Після смерті [PERSON] 29.11.2013 року, його частку успадкувала спадкоємиця першої черги позивачка [PERSON] Таким чином, з урахуванням часток, отриманих позивачкою та відповідачкою за результатами приватизації квартири, та часток отриманих ними в порядку спадкування за законом, а також домовленості, що досягнута між сторонами, позивачка [PERSON] має право на 66,6% від загальної площі квартири, відповідачка [PERSON] має право на 33,3% від загальної площі квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею за законом, вона є особою яка прийняла спадщину, а відповідно, саме до неї переходить право власності на зазначену частку квартири в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved