Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], яким просила визнати за нею право власності на спадкове майно, житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, мотивуючи тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору її дідові, [PERSON], який помер 16.02.2014 року, та бабі, [PERSON], яка померла 12.01.2015 року, належало по 1/2 частині житлового будинку по вул.Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області. Дане господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в якому, станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані вищезазначені особи. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з належної йому 1/2 частини даного будинковолодіння, спадкоємицею за заповітом стала його онука, позивачка по справі [PERSON] В шестимісячний строк вона подала до Першої Снятинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, та стала співвласницею 3/8 частин спірного будинковолодіння, оскільки її баба, [PERSON], на час смерті свого чоловіка була непрацездатною та відповідно до ст.1241 ЦК України мала право на обов'язкову частку у спадщині в розмірі 1/8 частини, тобто половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом (спадкоємцями за законом були би [PERSON] та сторони по справі за правом представлення після смерті їх батька, а сина спадкодавця - [PERSON], який помер 24.03.2011 року, яким би належало за законом по 1/4 частині) . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з належної їй 5/3 частин даного будинковолодіння (1/2 належна + 1/8 успадкована). Після її смерті спадкоємцями першої черги за законом за правом представлення стала позивачка, та її рідна сестра, відповідачка у справі [PERSON]. На час смерті [PERSON] позивачка проживала з нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачка [PERSON] хоча і була зареєстрована разом із спадкодавицею, однак фактично з нею не проживала, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подавала, а тому вона вважається такою, що спадщину не прийняла. Таким чином позивачка успадкувала 5/8 частин спірного будинковолодіння, які належали [PERSON], та стала власником всього будинковолодіння. Однак, в звязку із втратою оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також у зв'язку з тим, що на час смерті [PERSON] позивачка не була зареєстрована в належному їй будинковолодінні, а відповідачка була зареєстрована, але фактично не проживала, то державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому [PERSON] просить суд визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області. Представник позивачки адвокат [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити, а справу просив розглядати у відсутності позивачки та її представника. Відповідачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечила, справу просила розглядати без її участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.05.2011р.; Довідку Видинівської сільської ради №692 від 26.11.2015р.; Заповіт [PERSON] посвідчений секретарем Видинівської сільської ради 09.12.2011р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Першої Снятинської ДНК №1492/02-14 від 20.11.2015р.; Довідку Видинівської сільської ради №690 від 26.11.2015р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Видинівської сільської ради №691 від 26.11.2015р.; Відмову Першої Снятинської ДНК №1573/01-09 від 27.11.2015р.; [PERSON] зі Спадкового реєстру №42249238 від 26.11.2015р.; Свідоцтво про смерть [PERSON]; Довідку Видинівської сільської ради №689 від 26.11.2015р.; Довідку Видинівської сільської ради №693 від 26.11.2015р.; Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області; Свідоцтво про народження [PERSON]; Свідоцтво про народження Гарвасюк )у шлюбі [PERSON]) О.В.; Свідоцтво про шлюб [PERSON] та [PERSON]; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №500006260 від 16.12.2015р., які повністю доводять підставність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які незалежно від змісту заповіту, спадкують половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно із ст.1266 ЦК України за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі ч.2ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене та враховуючи, що позов ніким не оспорюється суд вважає, що слід визнати за [PERSON], право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Серафинець,12 в с. Видинів Снятинського району Івано-Франківської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved