Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] Дитина перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 09.08.2013 року з відповідача були стягнуті на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи 27.05.2017 року і до повноліття дитини, а також, по 670 грн. додаткових витрат на лікування сина, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягненням ним повноліття. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дитини. За цей час матеріальне становище позивачки суттєво погіршилось. Додатково зазначає, що відповідно до медичного висновку від 19.05.2010 року №77, [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства, з захворюванням цукровий діабет І-го типу, важка форма. Це зумовлює понесення позивачкою додаткових витрат на лікування дитини. З огляду на зазначене, позивачка звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути додаткові витрати, повязані з лікуванням та навчанням дитини в розмірі по 1 000 грн., щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили та половину фактично понесених додаткових витрат на утримання дитини у сумі - 4576, 50 грн. Позивачка не зявилася в судове засідання. Відповідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання. Відповідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає,\~ що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено судом, відповідно до рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 09.08.2013 року з відповідача були стягнуті на користь позивачки на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи 27.05.2017 року і до повноліття дитини, а також, по 670 грн. додаткових витрат на лікування сина, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягненням ним повноліття. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, змінився розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку і визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дитини. У сторін змінився матеріальний стан. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до СК України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При прийнятті рішення щодо збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення суд виходить з прожиткового мінімуму для дитини, встановленого Законом України «Пpo Державний бюджет на 2018 рік», який на період з 1 липня 2018 року становить для дитини віком вiд 6 дo 18 рокiв - 1944 гривень, а тому прохання позивачки про збільшення розміру аліментів до розміру 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є співрозмірним до того, що встановлено законом. \~ \~ \~ \~ Судом встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів. Відповідно до абз. 2 ч. 3\~ст. 181 СК України\~спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що\~Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження,\~стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Тому позов про зміну розміру аліментів підлягає до задоволення. Надалі суд звертає увагу на наступне. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину, визначений законодавчими актами України, то додаткове ухвалення рішення суду з цього приводу не потребується. Так само не потребується зазначення у рішенні суду про мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину. Щодо рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину. При прийнятті рішення суд враховує положення ч.1 ст. 185 СК України. За положеннями частини 1 статті 185 СК України поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дана стаття закріплює правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. Дане положення статті 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, або страждає на тяжку хворобу. Отже, особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту; до образотворчого мистецтва, що потребує придбання фарб, пензликів, розчинників, мольберта, т.п.; або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат на придбання спеціального спортивного взуття та одягу, обладнання). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до медичного висновку від 19.05.2010 року №77, [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства, з захворюванням цукровий діабет І-го типу, важка форма. Це зумовлює понесення позивачкою додаткових витрат на лікування дитини. Позивачка понесла на лікування дитини додаткові витрати, і просить суд стягнути половину цих витрат з відповідача. Також зазначила, що щомісячно на лікування дитини витрачається 2000 грн. Тому вона просила стягувати з відповідача на її користь по 1000 грн., щомісячно, в порядку ст. 185 СК України. Тому заявлені позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про задоволення заявленого позову.

Outcome: approved