Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, мотивуючи це тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і офіційно між ними розірвано шлюб у 01.11.2005 році, від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], вказує, що на даний час дочка перебуває на її утриманні та навчається в Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії на першому курсі на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги, однак батько добровільно надавати допомогу на дочку відмовляється. Окрім того, дитина являється інвалідом ІІ - групи, що також зумовлює необхідність у додаткових коштах на утримання дитини, в зв'язку з чим була вимушена звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки аліменти на період навчання в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% відповідного прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу слухати у його відсутності. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 199, 200 СК України «якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу; суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України». В судовому засіданні встановлено та доведено, що батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва по народження серії [NUMBER] від 08.12.1997 року. [PERSON] на даний час дійсно навчається в Хмельницькій гуманітарно-педагогічній академії на першому курсі на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №1169 від 28.08.2015 р., виданою Хмельницькою гуманітарно - педагогічною академією. Згідно копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] та довідки серії АВ№00624 вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Оскільки ст. 199 СК України передбачає в обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, що розміщена в главі 16 цього Кодексу, а також зважаючи на те, що особа яка досягла вісімнадцятирічного віку є повнолітньою, а тому положення глави 15 СК України не можуть бути застосовані у даному випадку, тобто аліменти не можуть стягуватися в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] є повнолітньою особою. Згідно ст. 6 СК України - «Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved