Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Добросвіт» звернувся до суду з позовом (в подальшому уточненим в редакції від 17.12.2018р. (а.с.49) до Центрального відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області (ухвалою суду від 18.03.2019р. замінено неналежного відповідача на належного - Придніпровський відділ ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, а в подальшому змінено назву на Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа: [PERSON] (ухвалою суду від 21.12.2018р. залучений до участі у розгляді справи) про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] , яку набув у власність відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43779683 від 31.10.2018 року. Зазначає, що право власності позивача підтверджується також відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності від 31.10.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (911602871101) номер запису про право власності 28667885. Відповідно до інформаційної довідки від 17.10.2018 року щодо вказаного майна існує обтяження (номер запису 14330746), яке виникло на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 00027677 від 22.11.2011, видавник Центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. Тож наявність цього обтяження порушує право позивача на розпорядження вказаним вище майном. А тому звернувся до суду та просить суд, враховуючи норми ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», - зняти арешт з трикімнатної квартири [ADDRESS] , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 300027677 від 22.11.2011, виданої Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції. А також просить стягнути з відповідача сплачену суму судового збору при подачі позову. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2018 справу № 711/10901/18 розподілено на суддю Шиповича В.В. Ухвалою суду від 21.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. Крім того, ухвалою суду від 18.03.2019 замінено первісного відповідача - Центральний відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на відповідача - Придніпровський відділ державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Між тим, 14.05.2019 Розпорядженням керівника апарату Придніпровського районного суду м. Черкаси № 74 зобов?язано, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначити повторний автоматизований розподіл судової справи № 711/10901/18. Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019, дану справу розподілено на суддю Позарецьку С.М. Ухвалою суду від 20.05.2019 прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи учасники не заперечували. В судовому засіданні позивач в особі голови правління КС «Добросвіт» Прокопчук О.П. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснив, що 29.10.2018 року Кредитна спілка «Добросвіт» звернула стягнення на квартиру і остання була зареєстрована на спілку. Також реєстратором було перенесено обтяження - арешт, який накладено органами виконавчої служби. Тож квартира належить спілці, але арешт не знятий. Позивач звернувся 20.04.2019 до Придніпровського відділу ДВС щодо зняття арешту, але до цього часу відповіді не надано. Запис про іпотеку не вилучено, тож просить зняти арешт з квартири. Судові витрати залишає позивач за собою. В судовому засіданні представник відповідача Придніпровського ВДВС - за довіреністю Фесенко Ю.М. позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову та зняття арешту з вказаної квартири. Відзив на позов не подано. В судовому засіданні третя особа - [PERSON] заперечував проти задоволення позову та зняття арешту з квартири та зазначив, що в суді є спір за його позовом до КС «Добросвіт» про скасування державної реєстрації на нерухоме майно за кредитною спілкою. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить Кредитній спілці «Добросвіт» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43779683 від 31.10.2018., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 187677145 від 06.11.2019 року - судом встановлено, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія номер 30027677 від 22.11.2011, винесеної старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Тимошенком А.Г. Крім того, встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 30027677, відкрите 22.11.2011 року, про примусове виконання виконавчого листа № 2-120/201 від 07.06.2011 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Добросвіт» заборгованості за кредитним договором №00326 від 24.07.2006 року, додатковим договором від 27.02.2008 до кредитного договору та додатковим договором від 23.04.2008 року до кредитного договору в сумі 375780, 31 грн., а також судових витрат в сумі 3058,40грн., а всього 378838, 71 грн. (а.с. 103). За даними АСВП від 12.03.2019 року зазначене виконавче провадження завершене (а.с.48). До того ж, з інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек вбачається, що 25.07.2006 року до реєстру внесено запис про іпотеку № 14330623, підставою виникнення якої є додатковий договір від 27.02.2008, серія та номер: 3268, іпотекодержателем є КС «Добросвіт», боржник [PERSON] . В ході виконання виконавчого провадження № 30027677 за заявою стягувача про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] , державним виконавцем Центрального відділу ДВС ЧМУЮ 22.11.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належала боржнику [PERSON] в межах суми стягнення 378838 грн. 71 коп. (а.с. 106). Таким чином, вказана квартира, яка належала [PERSON] , перебувала в іпотеці та в подальшому на неї було звернено стягнення і право власності на неї набув позивач КС «Добросвіт». Із листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області 02.01.2019 вбачається, що виконавче провадження № 30027677, за яким винесено постанову про накладення арешту, було передано до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області. Між тим, на сьогоднішній день арешт на майно (квартиру [ADDRESS] ) не скасований і не знятий. За таких обставин, на думку суду, наявність арешту, накладеного Центральним відділом ДВС 22.11.2011 року в межах виконавчого провадження № 30027677, порушує права позивача КС «Добросвіт» як власника цього майна на розпорядження ним. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення . Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Як зазначено у статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Також, суд вважає, що захист права власності має пріоритетне значення. Таким чином, судом встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено даний арешт, оскільки на той час квартира належала боржнику за виконавчим провадженням [PERSON] . Але на сьогоднішній день КС «Добросвіт» набула право власності на цю квартиру і виконавчих проваджень щодо [PERSON] , де КС «Добросвіт» є стягувачем наразі у виконавчій службі немає. 29.04.2019 року КС «Добросвіт» зверталася до Придніпровського відділу ДВС, де перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у сумі 37883,87 грн., із заявою про зняття арешту, проте відповіді до цього часу не надійшло. Отже, слід зазначити, що право власності позивача на нерухоме майно є доведеним, зареєстрованим у встановленому порядку та підтверджується відповідними дослідженими судом доказами. На думку суду, наявність не знятого арешту з нерухомого майна, порушує права позивача Кредитної спілки «Добросвіт» щодо розпорядження майном. При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На думку суду, позивачем вірно обрано спосіб захисту. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, судові витрати - сплачений 18 грудня 2018 року судовий збір в розмірі 1762 грн. за подачу позову, слід залишити за позивачем, враховуючи відповідне клопотання позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved