Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Відповідача про стягнення аліментів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів доходів Відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення їхнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Звернення до суду мотивує тим, що перебуває з Відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 08.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №401. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із Позивачкою.. Позивачка зазначає, що внаслідок сварок, які останні часом відбувалися між нею та Відповідачем, вони тепер мешкають окремо один від одного. Тому з посиланням на ст.ст.79ч.1, 84 ч.2 СК України Позивачка просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на її утримання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення їхнім малолітнім сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, а також допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць (а.с.1-2). В судовому засіданні представник Позивачки підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, в тому числі й з підстав викладених у позовній заяві. Вважає, що Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу і тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Суду також пояснив, що Відповідач у свій час набрався банківських кредитів майже на сто тисяч гривень та не сплачував за них. А це лягає тягарем на Позивачку. Коли остання була на восьмому місяці вагітності, Відповідач покинув її та поїхав за контрактом в зону проведення АТО з тією метою, щоб банки списали йому суми пені та штрафів. Також пояснив, що вже є судове рішення про стягнення з Відповідача на користь Позивачки аліментів у розмірі ? частки його заробітку на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, просив суд залишити позов без задоволення.Суду пояснив, що йому незрозумілі дії Позивачки, оскільки відбуваючи до зони АТО він залишив Позивачці свою банківську картку на отримання заробітної плати, а також робив грошові перекази тощо. Але потім Позивачка чомусь стала відмовлятися від його грошових переказів. Просив суд залишити позов без задоволення. В подальшому надав заперечення проти позову, в яких вказав на те, що вже закінчився строк його військового контракту, тепер він безробітний і перебуває на обліку в центрі зайнятості. Крім того, він несе витрати на утримання своєї матері. Просив суд залишити позов без задоволення. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно ст.19 Конституції України від 28.06.1996 року правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України та ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно зі ст.ст.58, 59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими. Згідно ст.ст.10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно ч.ч.1, 4 ст.75 СК України дружина, чоловікповинніматеріальнопідтримувати один одного.Один ізподружжя є таким, щопотребуєматеріальноїдопомоги, якщозаробітна плата, пенсія, доходи відвикористанняйого майна, інші доходи не забезпечуютьйомупрожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, Позивачка має право на утримання від свого чоловіка Відповідача у справі [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення їхньою дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, оскільки дитина мешкає разом із нею. Однак, враховуючи ту обставину, що на підставі рішення суду з Відповідача на користь Позивачки вже стягнуті аліменти в розмірі ? заробітку (доходу) на утримання їхнього малолітнього сина, суд вважає за можливе частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з Відповідача на користь Позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів на її утримання, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення їхнім неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 21.04.2018 року.в розмірі 1/6 частини всіх його доходів на її утримання, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення їхнім неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 21.04.2018 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial