Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав , посилаючись на те, що від шлюбу з ним має сина [PERSON],25.08.2007р.н., відповідач протягом останніх 6 років не цікавиться дитиною,її здоров»ям та освітою , не провідує сина, не бере участі у вихованні , ухиляється від виконання батьківських обов»язків,самоусунувся від спілкування з сином, дитина зовсім не знає його, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає лише за рішенням суду. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] . У судове засідання позивачка та представник 3 особи не з»явились,подали заяви про розгляд справи у їх відсутності,позовні вимоги підтримали,позивачка не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання вдруге не з»явився,про причини неявки суд не увідомив, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу розглядати у його відсутності, згідно ст..169,224 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], 25.08.2007року народження, що вбачається із свідоцтва про народження. [PERSON]М.є дитиною-інвалідом, має діагноз ДЦП,правобічний геміпарез,проживає разом з матір»ю-позивачкою по справі. Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15.09.09р.,шлюб між сторонами розірвано ,про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис №11 від 19.01.2010р.,що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує її, не цікавиться здоровям,не спілкується, ухиляється від виконання батьківських обов»язків, кошти на утримання сина надає на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15.09.09р. Вказане стверджено актом ЛКП»Бондарівка» від 11.3.2015р.про те,що дитина проживає з матір»ю [PERSON],за весь період проживання дитини батько вихованням сина не займається,не цікавиться його життям та здоров»ям. З довідки ДНЗ №109 від 23.03.15р.вбачається,що [PERSON]відвідував ясла-садочок №109,за період перебування 2011-2014р.у садочку,батько не брав участі у вихованні дитини,не спілкувався з вихователями та їх помічниками,не приводив до садочку та не забирав дитину. Згідно довідки середньої загальноосвітньої школи 1-111 ст. №50 м.Львова від [PERSON]навчається в 1а класі,зі слів класного керівника,батько дитини не бере участі у вихованні,не спілкується з вчителем,не приводить дитину до школи,не забирає додому,не бере участі у батьківських зборах. 27.04.15р. Сихівська райадміністрація Львівської міської ради дала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON],виходячи з інтересів малолітнього [PERSON], [INFO] . Відповідно до ст.8,12 Закону України»Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального,морального,культурного розвитку.Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається одинакова відповідальність за виховання,навчання і розвиток дитини. Вказане вбачається також із ст..150-157 СК України. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Згідно п.2 ч.1 ст.164СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованні дитини. Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р., ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце коли вони-не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини,про її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема-не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних цінностей,не сприяють засвоєнню нею норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання освіти. Таким чином, судом встановлено , що відповідач ухиляється від виконання обовязків щодо виховання дитини. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved