Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач - кредитна спілка «Самопоміч» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В позовній заяві позивач вказав, що 16 січня 2015 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28 у відповідності з умовами якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 2 000 гривень зі сплатою 36 % річних, з цільовим призначенням: «на інші потреби», терміном на 18 місяців. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його використання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1889,71 гривень, з яких: 1266,22 гривень - за основною сумою кредиту; 1533,41 гривень нарахованих відсотків, які в добровільному порядку відповідач повертати відмовляється. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить стягнути з [PERSON] 1889,71 гривень боргу за кредитним договором, а також 1762 гривень оплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Крім того, про отримання повістки свідчить поштове повідомлення. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 16 січня 2015 року між кредитною спілкою «Самопоміч» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 28 у відповідності з умовами якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 2 000 гривень зі сплатою 36 % річних, з цільовим призначенням: «на інші потреби», терміном на 18 місяців. Згідно видаткового касового ордеру від 16 січня 2015 року [PERSON] отримала в кредитній спілці «Самопоміч» 2\~000 гривень кредиту згідно кредитного договору № 28 від 16.01.2015 року. Однак, [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його використання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1889,71 гривень, з яких: 1266,22 гривень - за основною сумою кредиту; 1533,41 гривень нарахованих відсотків, які в добровільному порядку відповідач повертати відмовляється. Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо за договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Оскільки, відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання, то позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в його користь із відповідача залишку несплаченої суми кредиту та процентів за користування кредитом. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову судового збору.

Outcome: approved