overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], 18.12.1984р.н. та [PERSON], 26.10.1974р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. З 2001 року в квартирі зареєстрований її син [PERSON], та з 1994 року син [PERSON], які понад пять років в квартирі не проживають. Речі відповідачів в квартирі відсутні, перепон в проживанні їм ніхто не чинив. Позивачка в судове\~засідання не\~зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.21). Відповідачі в судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.23,24), причини неявки не повідомляли, заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка.\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.7 зворот). Відповідачі є синами позивачки, та мають зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі, а саме [PERSON] зареєстрований з 1994 року, [PERSON] - з 2001 року, що підтверджується довідкою про склад сімї від 10.07.2018р. [PERSON] та [PERSON] більше ніж пять років тому добровільно залишили зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні їм ніхто не чинив, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у звязку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] 1979р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником 2/3 частин зазначеної квартири. Відповідачка, зареєстрована за зазначеною адресою з 2003р. [PERSON], в квітні 2015р., добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. Також встановлено, що відповідачка [PERSON], була членом сімї співвласників, а саме дружиною [PERSON], шлюб з яким розірвано 22.12.2015р., та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2003р., (а.с. 5). В квітні 2015р., [PERSON], добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо, що підтверджується актами про не проживання (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 1979р.н., як колишній член сімї власників квартири, втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 1979р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] 20.09.1973р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири. Відповідачка є її донькою, зареєстрована за зазначеною адресою з 2003р. В липні 2003 року добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідачка про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 5). Також встановлено, що відповідачка [PERSON], є донькою позивачки та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 31.01.2003р., (а.с. 4). В липні 2003р., [PERSON], добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], як колишній член сімї власника квартири, втратила право користування жилим приміщенням у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], 21.09.1978р.н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. З 2006 року в квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з 2007 року в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове\~засідання не\~зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.33). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка.\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.7). Відповідач є сином позивачки, та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 2006р., що підтверджується довідкою про склад сімї від 13.02.2018р. [PERSON] в 2007 році добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у звязку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], 22.02.1973р.н., таким, що втратив право користування домоволодінням № 116/1 по вул. Агрономічна в м. Одесі, посилаючись на те, що зазначене домоволодіння належить їй на праві спільної часткової власності. З 2012 року в домоволодінні зареєстрований колишній чоловік її доньки [PERSON], який з 1 квітня 2017 року в домоволодінні не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.27), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка.\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею 49/100 частин домоволодіння № 116/1 по вул. Агрономічна в м. Одесі на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.10). Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивачки, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 12.04.2010р., та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеному домоволодінні з 2012р., що підтверджується довідкою про склад сімї від 26.02.2018р. [PERSON], в квітні 2017р., добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування домоволодінням № 116/1 по вул. Агрономічна в м. Одесі у звязку з не проживанням в домоволодінні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування домоволодінням № 116/1 по вул. Агрономічна в м. Одесі є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] 23.12.1986р.н., такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 16а по вул. Островського, в м. Одесі, посилаючись на те, що вона є власником будинку. Відповідачка, є дружиною її онука, та зареєстрована за зазначеною адресою з 2008р. В 2014р., відповідачка добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідачка про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила (а.с. 20, 21). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником будинку № 16а по вул. Островського, в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння (а.с. 5). Також встановлено, що відповідачка [PERSON] є дружиною онуки позивачки, була членом її сімї, та має зареєстроване місце проживання в зазначеному будинку з 2008р., (а.с. 9). В 2014р., [PERSON], добровільно залишила зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо, що підтверджується актами про не проживання (а.с. 6-8). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 23.12.1986р.н, як колишній член сімї власника будинку, втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 16а по вул. Островського, в м. Одесі, у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 23.12.1986р.н, такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в будинку № 16а по вул. Островського, в м. Одесі. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], 26.10.1981р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 92, корпус Б, в будинку № 57 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, посилаючись на те, що вона є власником 2/5 частин зазначеної квартири. Відповідач, зареєстрований за зазначеною адресою з 1999р. [PERSON], в жовтні 2013р., добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила (а.с. 23. 24). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є співвласниками зазначеної квартири (по 1/5 частині кожний) не заперечували проти задоволення позову та просили розглянути справу за їх відсутності. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири № 92, корпус Б, в будинку № 57 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с. 4, 5). Також встановлено, що відповідач [PERSON], був членом сімї співвласників, та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 1999р., (а.с. 7). В жовтні 2013р., [PERSON], добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо, що підтверджується актами про не проживання (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 26.10.1981р.н., як колишній член сімї власника квартири, втратив право користування жилим приміщенням в квартирі № 92, корпус Б, в будинку № 57 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі, у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 26.10.1981р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі № 92, корпус Б, в будинку № 57 по вул. Генерала Бочарова, в м. Одесі. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO].н., таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. З 1979 року в квартирі зареєстрований її дідусь [PERSON], який з 1979 року в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.29), причини неявки не повідомляв, відзив на позов не надавав, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.11). Відповідач є дідусем позивачки, та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 1979р., що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 26.03.2018р. (а.с.6). [PERSON] в 1979 році добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved