Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Катеринопільської селищної ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, та просить суд позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а також призначити опікуном останніх - їх бабусю [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що починаючи з моменту народження дітей та по цей час відповідачі не беруть участі у вихованні малолітніх [PERSON] та [PERSON], не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, та взагалі матеріально їх не підтримують. За вказаних обставин та посилаючись на положення ст. 164 СК України, позивач вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав, адже вони, в порушення вимог ст.150 СК України, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками та фактично самоусунулися від виховання та утримання своїх дітей. Крім того, в обґрунтування позовних вимог в частині встановлення піклування над дитиною, позивач вказує, що діти постійно проживають з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] яка проводить всі фінансові витрати на дітей, а саме: придбання учнівських канцтоварів, одягу, оплату навчання в музичній школі та оплату за дошкільний навчальний заклад. При цьому, бабуся не тільки забезпечує дітей матеріально, а ще і піклується про її духовний та фізичний розвиток, проявляє всю необхідну батьківську увагу та турботу. В судовому засіданні представник позивача Батюк В.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомила. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Ковтун В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 16.08.2007 року та [NUMBER] від 04.05.2012 року (а. с. 6,7). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей зазначає, що відповідачі не беруть участі у вихованні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально їх не підтримують, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками та самоусунення від виховання та утримання своїх дітей. При цьому позивач посилається на те, що сімя перебуває під супроводом органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради з липня 2012 року. Протягом п'яти років сімя [PERSON] та [PERSON] підтримували задовільні умови проживання своїх малолітніх дітей лише з допомогою соціального працівника Катеринопільської селищної ради. Неодноразово, їх родичі скаржились на те, що батько та мати зловживають спиртними напоями. З характеризуючи даних на відповідачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останні зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, фактичне їх місце проживання невідоме (а. с. 16, 17). Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні повідомив суду, що працює вчителем зарубіжної літератури, батька дітей не бачила, спілкується щодо дітей лише з їх бабусею. Свідку відомо, що сімя проживає в складних умовах. Діти проживають із бабусею, яка відвідує музичну школу, оплачує навчання. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні повідомила суду, що працює вчителем музичної школи. [PERSON] навчається в школі 3 роки, за цей час мати приходила один раз, батька не бачила. Спілкування щодо дитини відбувається лише з бабусею, яка ходить на концерти. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засіданні повідомила суду, що працює архіваріусом в Катеринопільській ЦРЛ, відповідач [PERSON] - її дочка, а [PERSON] - зять. Діти з червня 2017 року проживають разом з нею, батька дуже люблять, мати не хочуть бачити, всі кошти на утримання дітей надає вона, відповідачі кошти на дітей не надають. Як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради від 19.12.2017 року №51 щодо позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], враховуючи інтереси дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідачів від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню своїх дітей знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради до [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Катеринопільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітніми підлягає задоволенню. В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. При цьому, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З огляду на наведені положення законодавства, а також враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та висновок органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради про можливість призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що вимоги позивача у вказаній частині також підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2114,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved