Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка у листопаді 2016 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період перебування з відповідачем у шлюбних відносинах, народила доньку - [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З 2010 р. відповідач не виконує батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, у зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача (а.с. 28). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 27), причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підстав ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2008 р. сторони зареєстували шлюб (а.с. 6). В період шлюбних відносин, позивачка [INFO] р. народила доньку - [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2011 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). Судом встановлено, що дитина проживає з матір'ю, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, допомоги по утриманню та вихованню доньки не надає. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, згідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню доньки на позивачку. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач [PERSON] має інших неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають на його утриманні. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно до його повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, враховуючи вищевикладене, досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимоги, які в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved