Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивачка просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником даного житла, а відповідачка, будучи зареєстрованою, житлом не користується і там не проживає більше року у зв`язку із заробітками за кордоном. Стверджує, що реєстрація відповідачки у цьому житлі призводить до зайвих нарахувань комунальних платежів. Також вказала, що відповідачка, коли з`являється у квартиру, вчиняє насильницькі дії повідношенню до неї. Покликаючись на норми цивільного законодавства просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка 19.07.2018 р. подала відзив, у якому просить відмовити у позові. Зазначила, що дана квартира є її єдиним житлом. Вказала, що позивачка не надала доказів її відсутності у житлі більше одного року. Заперечила факт створення нею перешкод позивачці у користуванні квартирою (а.с. 25-28). У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Пояснила, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації протягом тривалого часу. Вказала, що реєстрація та насильницькі дії відповідачки перешкоджають їй користуватися своєю власністю. Представник відповідачки позов заперечила з підстав, викладених у відзиві. Також підтвердила, що її довірителька періодично працює за межами України. Зазначила, що відповідачка постійно проживає у квартирі позивачки. Вважає, що позовні вимоги не доведені доказами. Вислухавши учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Позивачка є власником спірного житла (а.с. 9-10). Відповідачка зареєстрована у квартирі позивачки з 28.05.2012 р. як її дочка (а.с. 6, 13-15, 19). 15.02.2017, 21.05.2018 складені акти про те, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації (а.с. 7-8). Між сторонами існують напружені конфліктні відносини, що стверджується поясненнями позивачки та письмовими доказами. Зокрема, 02.06.2016, 26.01.2017, 13.09.2017 Червоноградським ВП реєструвалися заяви позивачки щодо влаштованих відповідачкою сварок і нанесення їй тілесних ушкоджень останньою (а.с. 11, 12, 14.09.2017 позивачка зверталася до травматолога поліклініки Червоноградської ЦМЛ з приводу забою правої кисті, забою хребта (а.с. 71). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 зазначеного Кодексу). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Окрім цього, аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачка проживала у спірному житловому приміщенні в якості члена сім`ї власника (дочка) і набула право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що відповідачка не проживає у житлі позивачки, спільним побутом із нею не пов`язана, договір щодо порядку проживання у спірному житловому приміщенні не укладався. При цьому, відповідачка чинить перешкоди позивачці у розпорядженні належним їй нерухомим майном. Суд вважає переконливими доводи позивачки про те, що збереження реєстрації відповідачки у спірній квартирі перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися майном, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, слугує передумовою для періодичних сварок і сімейних конфліктів. Тому за відсутності законних чи договірних підстав відповідачка не може надалі користуватися чужою власністю всупереч волі власника. За таких обставин і міркувань право відповідачки на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Порушено право підлягає судовому захисту у спосіб визнання відповідачки такою, що втратила право на користування спірним житловим приміщенням. Доводи й аргументи, що викладені у відзиві та висловлені представником відповідачки, суд відхилив, оскільки вони спростовані вище вказаними доказами. Крім цього, відповідачка не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Крім цього, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, у відповідності до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved