Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач КС «Добросвіт» звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 09.07.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, з метою забезпечення зобов'язань за даним кредитним також було укладено договір іпотеки від 09.07.2008 року на земельну ділянку площею 0,1777 га, що по [ADDRESS]. 11.03.2013 року ВДВС Черкаського РУЮ відкрито виконавче провадження №36947278 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Добросвіт» заборгованості за кредитним договором. В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Черкаського РУЮ накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено його відчуження. 05.12.2014 року позивач звернувся до ВДВС з клопотанням про відкликання виконавчого листа та зняття заборони з земельної ділянки, що перебуває в іпотеці. 09.12.2014 року ВДВС повернув виконавчий лист без виконання, проте арешт не скасував посилаючись на те, що виконавче провадження ще не завершено, а тому виконавець немає повноважень на скасування арешту на даний час. Оскільки на даний позивач бажає в позасудовому порядку вирішити питання про задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки, чому перешкоджає наявність арешту, тому на підставі ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» просить скасувати постанову ВДВС в частині накладення арешту на земельну ділянку [PERSON] та скасувати обтяження на відчуження предмету іпотеки, земельної ділянки площею 0,1777 га, що по [ADDRESS]. Представник позивача Вишнева Ю.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позові та зазначала, що наявність заборони порушує права позивача щодо задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмету іпотеки. Представник ВДВС Черкаського РУЮ УМВС у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вимог позивача, зазначаючи, що самостійно ВДВС скасувати арешт на майно відповідача [PERSON] не має повноважень, оскільки виконавче провадження не є закінченим, а такі повноваження згідно ЗУ «Про виконавче провадження» покладено на суд, тому у вирішенні даного питання покладався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечував, зазначивши, що інших зобов'язань та боргів він немає, винен лише кошти КС «Добросвіт». Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою ВДВС Черкаського РУЮ від 11.03.2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь КС «Добросвіт» заборгованості у сумі 191803 грн. 07 коп. Як вбачається з кредитного договору №00220 від 09 липня 2008 року укладеного між КС «Добросвіт» та [PERSON], останній має грошові зобов'язання перед позивачем. В забезпечення зазначених зобов'язань між сторонами укладено договір іпотеки земельної ділянки №00220/1 від 09 липня 2008 року відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку КС «Добросвіт» нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1777 га, що по [ADDRESS]. Згідно постанови ВДВС від 17.06. 2013 року, у вищезгадуваному виконавчому провадженні, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено відчуження даного майна. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 25.06.2013 року за номером 1419066 внесено запис про арешт нерухомого майна [PERSON], згідно постанови про арешт ВДВС від 17.06.2013 року. На адресу ВДВС КС «Добросвіт» 05.12.2014 року подала заяву про повернення виконавчого листа без виконання, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості. Задовольняючи зазначену заяву ВДВС винесена постанова від 09.12.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання. Суд констатує, що порушене в заяві клопотання про скасування арешту на земельну ділянку [PERSON], що є предметом іпотеки ВДВС не було вирішено, що позбавляє позивача можливості скористатися своїм правом як іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі ст. 36 ЗУ «Про іпотеку». Суд зазначає, що відповідач ВДВС не вирішивши зазначене питання діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За приписами ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. З огляду на вищенаведені обставини справи, суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, позов таким що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved