Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача посилаючись на те, що від шлюбу з ним є донька - [PERSON], [INFO], яка навчається на 3 курсі денної форми навчання на платній основі в Інституті педагогічної освіти Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського. Оскільки позивачка, зазначаючи матеріальні труднощі, у період навчання доньки з 1.09.2011 року по 2.09.2013 року сплатила 13080 грн., а відповідач працює і в добровільному порядку належної допомоги не надає, але повинен допомагати дитині на період її навчання, тому просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 8.10.2013 року та до закінчення навчання. Крім того, згідно доповнених в судовому засіданні вимог, просить стягнути половину від понесених нею витрат на оплату навчання за період з 1.09.2011 року по теперішній час - 6540 грн. Відповідач, сповіщений належним чином про час і місце судового засідання, до суду не прибув та причини неявки суду не повідомив. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість вирішення справи в заочному порядку. Згідно зі статтями 180, 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 03.09.2013 року № 578 (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, дитина сторін з 01.09.2011 року та по теперішній час навчається на денній формі навчання на платній основі в Інституті педагогічної освіти Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського із кінцевим терміном закінчення по 30.06.2015 року, що підтверджується довідкою навчально-наукового інституту педагогічної освіти від 10.09.2013 року № 23/1999 та копією договору про навчання та надання освітніх послуг від 12.08.2011 року № 15/10 (а.с.9,12). При цьому слід зазначити, що позивачка працює у школі села Заводівка вчителем начальних класів і має заробітну плату 2500 грн. щомісячно згідно довідки відділу освіти Березівської РДА від 18.09.2013 року № 280 (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно пояснень позивачки, піддавати сумніву які у суду немає підстав, вона сплачуючи за навчання доньки у період з моменту її вступу до навчального закладу по теперішній час, зазначає матеріальні труднощі, а відповідач працює в м.Одесі та маючи мінливий дохід, може надавати матеріальну допомогу відповідну половині суми вартості всього періоду навчання, згідно укладеного договору про надання освітніх послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою сплачено вартість навчання доньки за період з 01.09.2011 року по теперішній час, а саме 13080 грн., що підтверджується належними квитанціями (а.с.13-16). Отже, визначаючи розмір належних до виплати аліментів і додаткових витрат на дитину, суд враховує матеріальне становище сторін і дитини, що продовжує навчання в університеті на денній формі, а також наявність в матеріалах справи належних доказів, які підтверджують фактично понесені позивачкою додаткові витрати на дитину.

Outcome: approved