Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона зіслалася на те, що з відповідачем 28.08.1999 року уклала шлюб. Шлюб було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського РУЮ у Дніпропетровської області, про що 28 серпня 1999 року складено відповідний актовий запис за № 79. У шлюбі у сторін народились діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка із відповідачем фактично подружні стосунки припинила. В останній час спільне життя з відповідачем розладилось. Між сторонами постійно виникали непорозуміння і сварки. На даний час позивачка зрозуміла, що у неї з відповідачем дуже мало спільних інтересів, сторонам знаходитись поряд і спілкуватись нецікаво, а тому немає сенсу продовжувати подружнє життя. На даний час між сторонами фактично відсутні шлюбні стосунки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В звязку з чим, позивачка просить шлюб розірвати та просить відшкодувати судові витрати за рахунок відповідача. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, відповідача та представника відповідача. Позивачка [PERSON] судове засідання не зявилася, телефонограмою повідомила суд про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, телефонограмою повідомив суд про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії I-КИ № 078014, [PERSON] та [PERSON] одружились 28.08.1999 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 28.02.1999 року, актовий запис № 79. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на «Ласкова» (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії I-КИ № 104036, [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження серії № 5229341/11 від 28.11.2011, [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110\~Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності\~ч. 1 ст. 112 СК України\~суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України суд\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у\~разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.110,\~112 СК України\~та

Outcome: approved