Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що 06.10.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30.05.2018 шлюб між ними розірвано. Після припинення шлюбних відносин син проживає з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча є молодою, працездатною людиною. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі - 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, у відзиві на позов визнав його частково та посилався на те, що на даний час не працює, проживає з батьками, власного житла, іншого нерухомого майна або транспортних засобів не має. Вказував, що спроможний сплачувати аліменти в розмірі 972 грн. Також направив на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши доводи сторін, викладені в заявах по суті, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Встановлено судом, що 06.10.2007 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який має вади зору і слуху та статус дитини з інвалідністю до 18 років (а.с. 5-6, 9, 37- 43). Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30.05.2018 цей шлюб розірвано (а.с. 7). Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Путивльської міської ради від 31.07.2018 (а.с. 10).Відповідач мешкає окремо та достатньої матеріальної допомоги дитині не надає. На момент розгляду справи не працює, допомоги по безробіттю не отримує та не є власником нерухомого майна та транспортних засобів (а.с. 29-34). В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ураховуючи наведене, беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що відповідач хоча і не працює, але є працездатною, молодою людиною, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу сину в мінімальному гарантованому розмірі аліментів, який, виходячи з приписів ст. 182 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», на цей час становить 972 грн. на місяць, але не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позовної заяви. Виходячи з наведеного та

Outcome: partial