Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 травня 2015 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно. З часу ухвалення вказаного судового рішення, син подорослішав та потребує більше коштів на його утримання. Окрім того, позивачка має на утриманні від другого шлюбу малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З посиланням на вказане та збільшення законодавством прожиткового мінімуму на дитину, ураховуючи платоспроможність відповідача, позивачка просила стягнути з останнього щомісячно аліменти на утримання сина у розмірі 1500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у надісланому суду відзиві на позов частково визнав вимоги позивачки, посилаючись на те, що знаходиться у іншому шлюбі та має на утриманні малолітню доньку. Так як не працевлаштований, то спроможний сплачувати аліменти в сумі 779,5 гривень, що складає 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та у своєму поясненні послався на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача вимоги позивачки визнав частково, посилаючись на те, що відповідач наразі перебуває в другому зареєстрованому шлюбі від якого має одну малолітню доньку. Оскільки останній офіційно не працевлаштований, то сума аліментів яку просить стягнути позивачка для нього є завеликою, проте згідний сплатити аліменти в розмірі до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 780 гривень. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне зазначити про наступне. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається з рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 05 травня 2015 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно, по досягненню останнім повноліття (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 зазначив, що за змістом статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, значне покращення матеріального становища платника аліментів є підставою для звернення матері дитини з позовом до суду про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що син сторін [PERSON] проживає з відповідачкою [PERSON] Згідно довідки Горбівського старостинського округу, Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області № 2954 від 28.09.2018 року та копії трудової книжки вбачається, що [PERSON], тобто відповідач, з 30 вересня 2016 року не працевлаштований (а.с. 29, 31). На утриманні відповідача також перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.28). При вищевказаних обставин, зважаючи на те, що для утримання неповнолітнього [PERSON] з огляду на його вік, позивачка потребує додаткових зусиль та матеріальних витрат, то визначений у 2015 році розмір аліментів в розмірі 400\~грн.\~щомісячно, з урахуванням зростання споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, є недостатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини. З огляду на встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину [INFO], який складає 1559 грн., враховуючі те, що відповідач має на своєму утриманні ще одну малолітню дитину від другого шлюбу, не працевлаштований, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково та збільшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь останньої на утримання сина [PERSON] в розмірі 780 грн. щомісячно. Посилання позивачки у позовній заяві та доводи її представника в судовому засіданні щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі не меншому половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає безпідставними, оскільки за змістом статті 184 СК України визначення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку має місце виключно при стягненні аліментів, а не при зміні їх розміру. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial