Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з позов, в якому просять визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши їм в користування жилу кімнату площею 16,6 м?, а відповідачу жилу кімнату, площею 11,4 кв.м, з лоджією, площею 1,4 м?, підсобні приміщення просять залишити у загальному користуванні сторін. В добровільному порядку вирішити питання про порядок користування даною квартирою вони не можуть, оскільки відповідач не проживає в даній квартирі, будь-яких контактів уникає з ними, комунальні послуги не сплачує, тому вони змушені звернутися до суду. В судове засідання позивачки не з'явилися, від них надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримують повністю. Не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінченням строку зберігання. Як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано адресу [PERSON] за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило. За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 2003 року на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.10, 11/. Відповідно довідки КП «Житломасив» у вищезазначеній квартирі проживає з 01.07.2015 року без реєстрації позивачка [PERSON] разом із дочкою [PERSON], позивачкою по справі, яка зареєстрована у даній квартирі. [PERSON] в ній не проживає та не зареєстрований /а.с.17/. За відомостями КП «Житломасив» відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] /а.с.14/. Позивачка [PERSON] є колишньою дружиною відповідача, що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію шлюбу та про його розірвання /а.с.18,19/. Позивачка [PERSON] є дочкою відповідача та позивачки [PERSON], про що зазначено у свідоцтві про її народження /а.с.20/. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Однак, відповідач уникає будь-яких домовленостей з позивачками, в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення порядку користування квартири. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру її загальна площа складає 49,4 кв.м., із житловою площею 28,0 кв.м, у тому числі: 1-а кімната, розміром 11,4 м? з лоджією, площею 1,4 м?, 2-а кімната, розміром 16,6 м?. Також в даній квартирі є кухня, площею 7,2 м?, ванна кімната, площею 2,7 м?, туалет, площею 1,3 м?, коридор, площею 8,1 м?, вбудовані шафи, площею 0,3 м? і 0,4 м?. /а.с.12-13/ Доля кожного зі співвласників даної квартири складає 9,3 кв.м. Враховуючи, що реальному розподілу квартира не підлягає, беручи до уваги розмір жилої площі зазначеної квартири - 28,0 кв.м. і те, що позивачі згодні, щоб їм була виділена ізольована жила кімнати площею 16,6 кв.м., що на 2 кв.м. є менше відповідно їх ідеальних часток, а також при відсутності інших пропозицій, суд приходить до висновку, що запропонований позивачами порядок користування не зашкодить охоронюваним законом правам та інтересам осіб, що мають право на користування жилим приміщенням у спірній квартирі та не суперечить вимогам чинного законодавства. Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування спірною квартирою, виділивши позивачам у користування жилу кімнату, площею 16,6 кв.м, а відповідачу виділивши у користування жилу кімнату, площею 11,4 кв.м, з лоджією, площею 1,4 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату, туалет, вхід та всі інші підсобні приміщення залишити в їхньому спільному користуванні.

Outcome: approved