Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що з 03.09.2001 р. по 28.01.2014 р. перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе». Рівень виробничого шуму, загазованості на робочому місці, де вона працювала, перевищували гранично допустимі норми. В результаті роботи з підвищеним рівнем виробничого шуму та загазованості на робочому місці позивачка отримала професійне захворювання у вигляді: Хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першого ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст.) за класифікацією Остапович В.Є. та Пономарьової Н.І. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, що підтверджується п. 7 акту № 10 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.01.2014року та повідомленням про професійне захворювання за формою П-3. Відповідно до акту огляду МСЕК від 11.03.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 12000 грн. Представник позивача в судовому засіданні 17.04.2015 року позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав, в наступне судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні 17.04.2015 року позовні вимоги не визнав. Суду поясний, що згідно трудової книжки позивачка тривалий час працювала на ВАТ « Центроліт» крановиком на дільниці гарячих робіт, умови праці бали аналогічними роботі на ВАТ « СМНВО ім. Фрунзе» і професійне захворювання отримано в результаті праці на ВАТ « Центроліт» Судом встановлено, що позивачка з 03.09.2001 р. по 28.01.2014 р. перебувала у трудових відносинах з ВАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе», правонаступником якого є ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». (а.с.4-5) Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивачки [PERSON] отримала професійне захворювання. Відповідно до акту № 10 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 28.01.2014 року (а.с.9), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах підвищених рівнів шкідливих виробничих факторів. Відповідно до акту огляду МСЕК від 11.03.2014 р. ступінь втрати професійної працездатності становить 40%. (а.с.11) Суд вважає, що ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивачки, внаслідок чого [PERSON] отримала професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілої, порушення її нормальних життєвих зв'язків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, а саме - акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворюванняв якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що позивачка отримала професійне захворювання не під час праці у відповідача, а на іншому підприємстві - ВАТ «Центроліт», оскільки доказів існування у неї будь-яких захворювань, в тому числі і тих, що виявлені в 2014 році та які у відповідному порядку визнані професійними на момент виникнення трудових відносин позивача з відповідачем по справі ( 03.09.2001 року) суду не надані. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчить що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілої, її вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, в розмірі 6000 грн., оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial