Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач КС «САМАРА» звернулися в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день,0020ас та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, по причини неявки суд не сповістила. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що 30 червня 2015 року між позивачем - КС «Самара» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 39/15, відповідно до умов якого Відповідачу - 1 були надані кредитні кошти у сумі 6290,00 грн., строком на 24 місяці, тобто з 30.06.2015 року по 29.06.2017 року, остання, в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 5 зворот). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 6290,00, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.06.2015 року (а.с.7). Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Так, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 30 листопада 2016 року, склала 14517,69 грн., а саме: 5223,60 грн. - залишок за кредитом; 9294,09 грн. - загальна сума процентів нарахованих з урахуванням прострочення платежів (9753,69 грн. - 459,60 фактично сплачені проценти за користування кредитом) . Розрахунок заборгованості по спірному кредитному договору проведено правильно у відповідності з нормами матеріального права та умовами Кредитного договору. Кредитна спілка неодноразово направляла свої претензії відповідачу щодо погашення заборгованості, але остання так і не сплатила ні кредит, ні відсотки за користування кредитом (а.с. 8-10). В матеріалах справи наявні копії претензій, які були направлені обом відповідачам (а.с. 8-10, а факт їх не отримання відповідачем не звільняє її від обов'язку відповідати перед кредитною спілкою за зобов'язаннями боржника по кредитному договору. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем частково здійснювалось погашення заборгованості, що свідчить про її обізнаність про наявність кредитних зобов'язань. За таких обставин, та виходячи з доказів по справі, суд прийшов до висновку, що, в силу ст.ст. 509, 554, 598, 599, 625, 629, 1054 ЦК України, - позовні вимоги кредитної спілки підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved