overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на протязі останніх років їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватись в звязку з різними поглядами на життя, виховання дитини, планами на майбутнє. Вони не кохають одне одного та не бажають бути разом. Вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Оскільки сімя фактично розпалась та носить формальний характер, вважає збереження шлюбу недоречним та неможливим, а примирення недоцільним. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Відповідно ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1993 року, про що свідчить запис №742 зроблений Невинномиським відділом РАЦС, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1 ГН 255328. Від шлюби є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження № 1-ПК № 548980. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, шлюбні відносини не підтримують, сімя існує лише формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Також позивачка просила не надавити строків на примирення. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Про вибір прізвища позивачка не зазначила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що причиною розпаду сім'ї є різниця характерів та відсутність взаєморозуміння та довіри. З січня 2014 року вони припинили подружні відносини та перестали вести спільне господарство, вони не мають наміру зберегти шлюб. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Чоловік мешкає за кордоном та згоден на розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити, оскільки з січня 2014 року шлюбні стосунки не підтримують. Прізвище просить залишити [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився. Суду надана його заява від 23.03.2016 року, яка посвідчена тимчасово виконуючим обовязки нотаріуса [PERSON], нотаріальний округ м. Омск, яка посвідчила його підпис, зареєстровано в реєстрі за № 2-312. [PERSON] зазначає, що згоден на розірвання шлюбу та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с. 9) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1984 року, про що свідчить актовий запис № 258 зроблений ЗАГС Центрального району м.Омск. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з січня 2014 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя не складається, вони перестали розуміти та чути один одного, зявилися різні погляди на сімейне життя, перестали йти на поступки один одному. Всі ці обставини привели до втрати почуттів та любові. Подружні стосунки не підтримують, вважає збереження шлюбу та сімї неможливими. Дитина залишиться проживати з нею. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу за їх відсутністю. Просять позов задовольнити, оскільки з 2015 року шлюбні стосунки не підтримують. Спір про поділ спільного майна відсутній. Донька залишаться проживати з матірю. Позивачка виявила бажання про вибір прізвища «Кібальник». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2004 року, про що свідчить актовий запис № 840, зроблений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишаться проживати з матірю за згодою сторін. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, з 2015 року по теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Майнового спору не існує. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, причиною стала відсутність почуття взаємної любові, несумісність характерів та різні погляди на життя. Від шлюби мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначає, що з серпня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, примирення не можливе, майнового спору не мають. Дитина залишиться проживати з нею. Виявила бажання залишити прізвище «Корєла». Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява, з якої вбачається, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу оскільки з серпня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують та надає згоду на проживання дитини разом з матірю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року, про що свідчить актовий запис №390, зроблений Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 КИ № 327662. Від шлюби мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 КИ № 574433, яка за згодою сторін залишиться проживати з матірю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини не підтримують з серпня 2016 року, сімя існує лише формально, причиною стала відсутність почуття взаємної любові, несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідач не заперечує. Майнового спору не існує. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Корєла».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейні відносини з відповідачем припиненні з вересня 2015 року, причиною стала відсутність почуття взаємної любові та різне бачення сімейних відносин. Від шлюби мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, зазначає, що з вересня 2015 року проживають окремо, дочка проживає з нею. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2013 року, про що свідчить актовий запис №1087, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 ЖД № 193250. Від шлюби мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 ЖД № 380175, яка проживає з позивачкою. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року по теперішній час, проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Шлопак».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейні відносини з відповідачем припиненні з липня 2016 року, причиною стала подружня зрада відповідача, зловживання алкоголем, різне бачення сімейних відносин, цілей та цінностей. Від шлюби неповнолітніх дітей не має. Майнового спору немає. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1988 року, про що свідчить актовий запис №2259, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 ЖД № 153001. Від шлюби неповнолітніх дітей не має. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейні відносини з відповідачем припиненні з липня 2016 року, причиною стала подружня зрада відповідача, зловживання алкоголем, різне бачення сімейних відносин, цілей та цінностей. Шлюбні відносини не підтримують з липня 2016 року, сімя існує лише формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Шумейко».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з тим, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів, постійні сварки зробили сумісне життя неможливим. Шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2012 року, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально, оскільки відповідач повернувся на батьківщину. Дітей від шлюбу не мають. Спільного майна не мають. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, а саме через оголошення у пресі. Відповідно ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2012 року, про що свідчить актовий запис №225 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, шлюбні відносини не підтримують з жовтня 2012 року, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в звязку з чим з листопада 2015 року відповідач проживає окремо. Від шлюби є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства та знаходиться у Дитячому будинку «Сонечко». Майнового спору немає. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Відповідно ст.224 ЦПК України судом справа розглянута в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, про що свідчить актовий запис №726, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 ЖД № 131228. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства та знаходиться у Дитячому будинку «Сонечко». В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, в звязку з чим з листопада 2015 року відповідач проживає окремо та будь - якої участі у житті родини не приймає. Шлюбні відносини не підтримують, сімя існує лише формально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Юлдошева».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер, втрачені всі фізичні та духовні звязки. Позивачка зазначає, що збереження сім`ї не можливе, строк на примирення просить не надавати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначила, що з березня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Виявила бажання залишити прізвище «Крістєва». Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, Надає згоду на розірвання шлюбу, оскільки з березня 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть, примирення не можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1992 року, про що свідчить актовий запис № 210 зроблений відділом РАГС Кахулського райвиконкому Республіки Молдова. Від шлюбу мають дорослу дитину [PERSON], [INFO]. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач проживає окремо, втрачені всі фізичні і духовні звязки між подружжям. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Крістєва».

Outcome: approved