Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в якій просить суд стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6248 грн. 75 коп., а також судові витрати по справі у сумі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 12.10.2011 р. з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] була скоєна дорожньо-транспортнна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. Вина відповідача [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2011 р. Відповідач на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку із її заподіянням транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5610 грн. 97 коп., виходячи з розрахунку: 6733 грн. 16 коп. (розмір шкоди)-1122 грн. 19 коп. (20% ПДВ). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 637 грн. 78 коп., а всього на суму 6248 грн. 75 коп. (5610 грн. 97 коп. + 637 грн. 78 коп.). Листами МТСБУ зверталось до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, однак сума відшкодування сплачена не була, внаслідок чого позивача змушений звернутись до суду з регресною вимогою про відшкодування сплачених ними коштів. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином. До суду надав заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонам докази у їх сукупності та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2011 р. по справі № 3-5993/11 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, однак провадження по вказаній справі закрито згідно ст.. 38 ч.2 КУпАП. Погстанова суду набрала законної сили (а.с.4). Відповідно до ст. 61 ч.3 та ч.4 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.39 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 41 п.1 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 23.12.2011 р. [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав відповідну заяву, як того вимагає ст.. 35 п.35.1 вказаного закону з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с. 5). Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 5610 грн. 97 коп., виходячи з розрахунку: 6733 грн. 16 коп. (розмір шкоди)-1122 грн. 19 коп. (20% ПДВ). Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 637 грн. 78 коп., а всього на суму 6248 грн. 75 коп. (5610 грн. 97 коп. + 637 грн. 78 коп.), що підтверджується копією платіжного доручення № 737 від 15.02.2012 р. та № 243 від 23.01.2012 р. (а.с.9). На адресу відповідача [PERSON] було направлено лист про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу за вих. № 435/3-2-05 від 13.01.2012 р., однак він залишився без відповіді, а сума відшкодована не була (а.с. 27). Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції №138 від 24.03.2015 р. позивачем було сплачено судовий збір за подачу позову у розмірі 243 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved