Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся в суд з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав матір дитини [PERSON] , дитину залишити на піклування органу опіки та піклування, також у відповідності до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» накласти заборону на відчуження 3/16 частин квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , на праві власності. Позов обґрунтовано тим, що згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2018 року у справі № 405/3622/18 дитину [PERSON] відібрано від матері громадянки [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти з матері на утримання дитини. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 08.01.2019 року № 27 дитина має статус позбавленої батьківського піклування. З метою реалізації права дитини позбавленої батьківського піклування на сімейне виховання, виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького 12.02.2019 року було прийнято розпорядження № 98, згідно якого дитину влаштовано до дитячого будинку сімейного типу громадян [PERSON] та [PERSON] навчається в комунальному закладі «Лелеківська гімназія Міської ради міста Кропивницького» і відповідно до інформації закладу освіти від 08.11.2019 року № 487 вихованням дитини займаються батьки-вихователі [PERSON] . Мати [PERSON] у навчальному закладі з`явилась один раз, намагаючись вивести дитину з приміщення школи. Більше мати до закладу не зверталась. Згідно з інформацією Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького від 28.10.2019 року № 34941/19.20-38/4 заборгованість за аліментами матері [PERSON] становить 40 002,00 грн. Відповідно до пояснення батька-вихователя [PERSON] мати [PERSON] до дитини навідувалась тільки у навчальному закладі, сином майже не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, аліменти на утримання дитини не сплачувала. З моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від матері [PERSON] , вона не зверталась до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького щодо дитини, питання про повернення дитини не порушувала. Відповідно до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів щодо позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з висновком від 20.11.2019 року № 5676/49-05-24, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.12.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 12.02.2020 року представником відповідача подано відзив на позов, який мотивовано тим, що відповідач стає на шлях виправлення, знаходиться у пошуку офіційної роботи, намагається відвідувати сина, просить відмовити в задоволенні позову. 10.03.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив. Ухвалою суду від 03.09.2020 року підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні 05.10.2020 року представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач позов не визнала, пояснила, що намагається працевлаштуватись, перебуває на випробувальному терміні, сина бачила один раз, питання щодо повернення дитини не вирішувала. Відповідач в наступні судові засідання 04.11.2020 року та 25.11.2020 року не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила, відзиву на позов не надала, її представник пояснила, що жодних документів про працевлаштування відповідач їй не надала, повідомила, що хворіє, на захист інтересів відповідача представник не заперечує проти розгляду справи у її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дитина проживає у них, має добрі у спіхи у навчанні, доброзичливо спілкується з іншими дітьми, мати жодного разу не звернулась до них щодо спілкування з сином, матеріальної допомоги не надає, просили задовольнити позов органу опіки та піклування. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, вислуханого в судовому засіданні [PERSON] , дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 17.10.2018 року, актовий запис № 2468, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00019130717 від 29.11.2017 року. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2018 року у справі № 405/3622/18 дитину [PERSON] відібрано від матері громадянки [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти з матері на утримання дитини. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 08.01.2019 року № 27 дитина має статус позбавленої батьківського піклування. З метою реалізації права дитини позбавленої батьківського піклування на сімейне виховання, виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького 12.02.2019 року було прийнято розпорядження № 98, згідно якого дитину влаштовано до дитячого будинку сімейного типу громадян [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: інформацією комунального закладу «Лелеківська гімназія Міської ради міста Кропивницького» від 08.11.2019 року № 487, з якої вбачається, що вихованням дитини [PERSON] займаються батьки-вихователі [PERSON] . Мати [PERSON] у навчальному закладі з`являлась один раз, намагаючись вивести дитину з приміщення школи. Більше мати до закладу не зверталась; інформацією Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницького від 28.10.2019 року № 34941/19.20-38/4, відповідно до якої заборгованість за аліментами матері [PERSON] становить 40 002,00 грн. Відповідно до пояснення батька-вихователя [PERSON] мати [PERSON] до дитини навідувалась тільки у навчальному закладі, сином майже не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, аліменти на утримання дитини не сплачувала. З моменту прийняття рішення суду про відібрання дітей від матері [PERSON] не зверталась до Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького щодо дитини [PERSON] , [INFO] , питання про повернення дитини не порушувала. У відповідності до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів щодо позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з висновком від 20.11.2019 р. № 5676/49-05-24, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. В судовому засіданні суд вислухав пояснення малолітнього [PERSON] , який пояснив, що не заперечує зустрічатись з матір`ю на великій перерві у школі, але з нею жити не хоче, йому було не добре жити разом з матір`ю і він не хоче повертатись до неї у сім`ю. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. При вирішенні даного позову судом враховуються вищезазначені обставини, байдуже ставлення відповідача до дитини, вимоги статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», а тому суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, обґрунтовані доказами і підлягають задоволенню із залишенням дитини на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького. У відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження 3/16 частин квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , на праві власності і підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14.11.2019 року № 188721798. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а тому стягненню з відповідача на корись держави підлягають судові витрати в сумі 1 681,60 грн. що двох позовних вимог.

Outcome: approved