Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримають з січня 2015 року, а з 06.01.2016 року живуть окремо, сумісного господарства не ведуть, сім'я існує лише формально. Окрім цього позивачка зазначила, що з січня 2015 року стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. 06.01.2016 року відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння вчинив спробу застосувати насилля у відношенні до позивачки та її дитини - [PERSON], [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначив, що у сторін відсутні спілні діти та спільне майно. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2013 року, про що свідчить актовий запис №693 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу спільних дітей не мають. На час реєстрації шлюбу у позивачки вже був син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В сім'ї склалися ненормальні стосунки, шлюбні відносини не підтримують з січня 2015 року, а з 06.01.2016 року живуть окремо, сумісного господарства не ведуть, сім'я існує лише формально. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Відповідно ст.13 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак позивачка не визначилась з питанням яке прізвище вона бажає обрати після розірвання шлюбу, оскільки в заяві наданій суду 8.07.2016 року (а.с.15) зазначено одночасно про бажання відновити своє дошлюбне прізвище та бажання залишити прізвище, яким вона користувалась після реєстрації шлюбу.

Outcome: approved