Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та на своє утримання і вказала, що у період з 2014 року по 2016 рік знаходилась з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Після розірвання фактичних стосунків і народження дитини відповідач допомоги на утримання останньої не надавав, донька мешкає із позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, крім отримання соціальної допомоги, інших доходів не має. Дитина хворіє, перебуває на обліку з діагнозом органічне враження центральної нервової системи, потребує коштів на лікування, оздоровлення та харчування. Так як, відповідач офіційно не працевлаштований, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 06.12.2016 року аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно, до повнолітня дитини та на утримання позивача в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 17.12.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 21.01.2019 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\~750 грн., проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача заперечував. Пояснює тим, що з нього за рішенням суду вже стягнуто аліменти на утримання дитини від першого шлюбу - [PERSON], [INFO] і він щомісячно добровільно сплачує на утримання дитини 1\~720 грн. Крім того, після народження доньки [PERSON], він надав матеріальну допомогу на лікування у розмірі 10\~000 грн., а потім протягом двох місяців ще 15\~000 грн. У вересня 2017 року купив одяг донці і намагався віддати його позивачу, проте остання відмовилась від будь-якої допомоги. На даний момент він офіційно працевлаштований, працює фахівцем (приймальником) на ТОВ «Нова Пошта», тобто, має офіційний дохід. Орендує квартиру, що потребує додаткових затрат ( 2000 грн. оренда житла та 1\~500 грн. витрати за комунальні послуги). Заперечує проти виплати аліментів на утримання [PERSON], так як вважає, що вона є працездатною особою, має рівні права з ним по утриманню дитини, а виплата їй аліментів може погіршити становище дітей, тобто зменшити розмір аліментів на їх утримання. 20.02.2019 року [PERSON] надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що за період з липня по грудень 2018 року його заробітна плата після вирахування податків становить 69\~437 грн. 62 коп., тобто середньомісячна заробітна плата складає приблизно 11\~000 грн. Таким чином, його дохід не дає можливості, за умови того, що ним вже сплачуються аліменти на утримання сина, сплачувати аліменти на утримання доньки та [PERSON] в тому розмірі, який заявлено у позові. 01.03.2019 року від [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив [PERSON] Позивачем зазначено, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, але у звязку з тим, що дитина хворіє, то своєчасно відвідувати дитячий садочок не буде. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини від [PERSON] вона не отримувала, відразу ж після народження хворої доньки відповідач їх покинув і перереєстрував своє майно на батьків з метою уникнути відповідальності. Посилання відповідача на те, що він орендує квартиру є недоречними, тому що квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 23 в, кв. 2 на праві власності з 23.12.2016 року належить його матері. Малолітня донька хворіє, перебуває на обліку, для її підтримки і лікування потрібні значні кошти. У звязку з тим, що відповідач офіційно працевлаштований і надав про це довідку, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримувала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про день, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, довірив свої інтереси представляти [PERSON], який позов визнав частково, підтримав усі заперечення, зазначені у відзиві на позовну заяву. Додатково суду пояснив, що з відповідача за рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області стягнуто аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист до виконання не предявлено, так як [PERSON] добровільно сплачує в розмірі 1720 грн. щомісячно. Тому, вважає, що сплата аліментів на утримання доньки [PERSON] в такому ж розмірі не буде порушувати прав дітей. Крім того, так як позивачу у відповіді на відзив зазначила, що просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, то в цій частині позов визнає. Проте, вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання позивача, до досягнення дитиною трирічного віку, так як сплата аліментів на утримання обох дітей в розмірі Ѕ частини від заробітку і на утримання [PERSON] поставить його у тяжке матеріальне становище. З урахування того, що його середньомісячна заробітна плата складає приблизно 11\~000 грн., відповідач орендує квартиру, за яку сплачує оренду в розмірі 2000 грн. та за комунальні послуги в розмірі 1\~500 грн., то стягнення аліментів на утримання позивача порушить його права та нормальне існування. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що позивач з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах у період з 2014 року по 2016 рік. Даний факт сторонами під час розгляду справи не спростовано. Батьками [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, серії І-ЖС № 328252, видане Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 77 (а.с. 8). Згідно довідки № 04-10734 від 27.11.2018 року, виданої начальником відділу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує одноразову допомогу при народженні дитини на [PERSON], [INFO], призначену відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» з 01.12.2016 року по 31.12.2019 року (а.с. 9). Посилання позивача на те, що малолітня [PERSON] хворіє і перебуває на обліку з діагнозом органічне враження центральної нервової системи підтверджено медичним документами (а.с. 11-13). У відповідача є на утриманні малолітній [PERSON], [INFO] (а.с. 41). Заочним рішенням Новомиргородського суду Кіровоградської області від 04.12.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42). 05.12.2012 року було видано виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], проте з показань [PERSON] до виконання не предявлений, так як ним добровільно здійснюється виконання рішення суду (а.с. 43). Копіями квитанцій підтверджено посилання [PERSON] про добровільну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1734 грн. (а.с. 44). Відповідно до довідки про доходи, виданої 18.01.2019 року [PERSON], працює фахівцем (приймальником) на ТОВ «Нова Пошта», за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 року отримав дохід в розмірі 69\~437 грн. 62 коп., тобто середньомісячна заробітна плата складає приблизно 11\~570 грн. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я дитини, відвідування нею дитячого садочку, гуртку (займається танцями) і матеріальне становище дитини, платника аліментів, відсутність інформації щодо утримання ним інших осіб. Факт утримання відповідачем своєї матері не підтверджений жодними доказами. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 Сімейного Кодексу України. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 р.» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 1 626 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, що відповідач, як один з батьків, працездатного віку, офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину - [PERSON], [INFO] і сплачує на її утримання аліменти, повинен надавати допомогу на утримання [PERSON], але у розмірі, який не буде ставити відповідача у тяжке матеріальне становище і з урахуванням вимог ст. 183 СК України, тобто в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною трирічного віку, за станом здоровя дитина не може бути раніше прийнята до дитячого садочку, тому працевлаштуватись [PERSON] не має можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням того, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти, а позивач цього потребує, то суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Так як, [PERSON] було зазначено у позові про хворобу дитини, в обґрунтування суми аліментів вказувалось, що на лікування необхідні кошти, і на підтвердження цього надано до позову медичну документацію, то суд вважає за необхідне, розяснити позивачу право звернення до суду з даними вимогами на підставі ст. 185 СК України. З урахуванням того, що суд приймає рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, а заочним рішенням Новомиргородського суду Кіровоградської області від 04.12.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, то відповідач з метою недопустимості порушення його прав має право звернутись до суду з позовом на підставі ст. 192 СК України. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial