Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що укладала з відповідачем договори підряду, згідно з якими виконала обумовлену в договорах роботу, але відповідач виплату за ними не здійснив. Так, 31.08.2017 року було укладено черговий договір підряду № 112 на період з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 112 від 31.08.2017 року, на підставі якого Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів). 30.09.2017 року було укладено черговий договір підряду № 125 на період з 01.10.2017 р. по 31.10.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 125 від 30.09.2017 року, на підставі якого Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів). 31.10.2017 року було укладено черговий договір підряду № 138 на період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 138 від 31.11.2017 року, на підставі якого Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів). 30.11.2017 року було укладено черговий договір підряду № 151 на період з 01.12.2017 р. по 31.12.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є надані Відповідачем корінці про нарахування заробітної плати, на підставі яких Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів). Таким чином, загальна сума боргу становить 8467,00 грн. без урахування усіх податків і зборів (обов`язкових платежів). Вказану суму позивачка просить стягнути на свою користь з відповідача. Крім того, у зв`язку з тим, що станом на день подачі позову 18.12.2019р., вищевказана заборгованість не виплачена, позивачка також просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.01.2018р. по 18.12.2019р. у сумі 61090,33 грн., виходячи із 84,73 грн. середньоденної заробітної плати. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав відзив, згідно з яким, Товариство не погоджується з позицією позивачки, що сума 8467,00грн. є заробітною платою, так як «підрядник» не є «працівником» у розумінні трудового законодавства України, то і термін «заробітна плата» у правовідносинах сторін за договором підряду не застосовується. Позивачка була не працівником товариства, а виконавцем, а тому правовідносини між ними регулювалися договором підряду, а не трудовим договором. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні нараховується працівникам підприємства, установи, організації якщо їхні правовідносини регулюються трудовим договором і є цивільно-правовими відносинами. Просить врахувати вказані заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між 31.08.2017 року між позивачкою та відповідачем було укладено черговий договір № 112 на період з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 112 від 31.08.2017 року, на підставі якого відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (8-10). 30.09.2017 року було укладено договір підряду № 125 на період з 01.10.2017 р. по 31.10.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 125 від 30.09.2017 року, на підставі якого Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (а.с. 11-13). 31.10.2017 року було укладено договір підряду № 138 на період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору підряду № 138 від 31.11.2017 року, на підставі якого Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (а.с. 14-16). 30.11.2017 року було укладено договір підряду № 151 на період з 01.12.2017 р. по 31.12.2017 року. Підтвердженням виконання робіт на нарахування виплати є надані Відповідачем корінці про нарахування заробітної плати, на підставі яких Відповідачем нараховано, але не виплачено 2584,56 грн. з урахуванням усіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (а.с.17-18) Відповідно до умов укладених договорів, Підрядчик прийняв на себе зобов`язання виконати і передати Замовнику перелічені в п. 3.3 договори роботи (пункт 1.1 Договору). Замовник зобов`язався прийняти роботи та сплатити їх вартість не пізніше 10 днів від дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (пункти 1.1., 2.2., 2.3. Договору). Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. На виконання умов договору між Замовником та Підрядником були складені акти приймання передачі виконаних робіт, в загальній сумі 8467 грн. 00 коп., що підтверджується актами виконаних робіт та розрахунковими листками, які було надано відповідачем (20). Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги щодо стягнення коштів у сумі 8467,00 грн. задовольнити. Що ж стосується заперечень відповідача з приводу того, що позивач неправильно зазначив про наявність трудових правовідносин між ними, то це не є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, так як самі обставини, на які посилається [PERSON] не спростовані відповідачем належними доказами щодо утворення заборгованості. Більш того, норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин у вирішенні спору визначаються саме судом, а не позивачем. В той же час, відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачка не перебувала з товариством у трудових відносинах у розумінні КЗпПУ, а виконувала роботи згідно договору підряду № 21 від 31.01.2017р., правовідносини між сторонами регулюються договором підряду, а не трудовим договором. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні нараховується працівникам підприємства, установи, організації якщо їхні правовідносини регулюються трудовим договором. А тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, тобто у сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: partial