Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом та просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини, що стягуються із відповідача на її користь згідно виконавчого листа, виданого Котолевським районним судом Полтавської області 29 жовтня 2015 року на підставі відповідного рішення цього ж суду. В обґрунтування заявленої вимоги позивачка зазначає, що 29 вересня 2015 року рішенням Котелевського районного суду Харківської області шлюб, укладений раніше між нею та відповідачем, розірвано. Від цього шлюбу, як вказала [PERSON], в них із відповідаченм є спільна дитина - [PERSON], який народився [INFO], і на утримання якого на її користь із [PERSON] на підставі відповідного рішення Котолевського районного суду Полтавської області стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок. Вважаючи розмір стягуваних із відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини замалим і недостатнім, [PERSON] просила суд збільшити розмір стягуваних із [PERSON] аліментів до 2000 гривень 00 копійок щомісячно. В судовому засіданні позивачка наполягла на задоволенні її позову в повному обсязі і надала пояснення в обґрунтування своєї вимоги . Відповідач, в судове засідання не з'явився, при цьому до канцелярії суду надійшла заява, в якій [PERSON] просив суд розгляд справи провести за його відсутності, а також просив розгляд справи провести з участю його представника - [PERSON] (а.с.17). Крім того, до канцелярії суду відповідачем разом із додатками подано заперечення на позовну заяву, згідно яких він, вважаючи вимогу позивачки безпідставною та необґрунтованою, просив суд повністю відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON], діючи від імені та в інтересах відповідача, повністю підтримала його позицію. Взявши до уваги думку позивачки та відповідача, викладену в його запереченнях, а також доводи представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлена позивачкою вимога є не обґрунтованою, в зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, у відповідності до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при призначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Із копії рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2015 року вбачається, що шлюб, який укладений 03 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 05 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, батьком [PERSON], який народився 28 лютого 2014 року, записаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції Полтавської області Чорнорук О.М., постановленою 11 листопада 2015 року на підставі виконавчого листа, виданого Котолевським районним судом Полтавської області 29 жовтня 2015 року, відкрито виконавче провадження щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно (а.с. 7). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні дали пояснення про те, що відповідач [PERSON] постійно сплачує позивачці аліменти у розмірі, що визначений судом, крім того, іноді надає добровільну матеріальну допомогу на утримання сина, часто купує іграшки для дитини. Крім того, свідки пояснили, що на теперішній час [PERSON] хворіє, його матеріальне становище майже не змінилося, а якщо і змінилося, то лише в бік погіршення. У відповідності до вимог ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно долученої до заперечень відповідача довідки, виданої 20 березня 2017 року Котелевським відділенням Гадяцької ОДПІ за вих. № 115/10 (а.с23), отриманий ТОВ «Ротал», директором якого є відповідач, дохід від будь якої діяльності у 2016 році склав 59900 гривень 00 копійок, а згідно наказу директора ТОВ «Ротал» від 31 грудня 2014 року, розмір заробітної плати директора цього товариства складає 900 гривень 00 копійок на місяць (а.с.25). Із довідки, виданої 20 березня 2017 року Комунальним закладом охорони здоров'я «Котелевський центр первинної медико - санітарної допомоги» за № 14, вбачається, що [PERSON] перебуває на амбулаторному лікуванні у вказаному закладі охорони здоров'я із діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень, стадія загострення; кардіосклероз атеросклеротичний; гіпертонічна хвороба ІІ ступеню; цукровий діабет, 2 тип, компенсований (а.с. 24). Зі змісту ч.1 ст. 192 СК України можна зробити висновок, що вказана норма містить вичерпний перелік підстав для зменшення чи збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду: зміна матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Посилання позивачки на те, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову. За таких обставин, взявши до уваги те, що позивачка не довела належними та допустимими доказами існування хоча б однієї із визначених ст. 192 СК України обставин, що дають суду право збільшити розмір аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed