Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітнього [PERSON], звернувся 06.06.2016 року в суд з цим позовом до відповідачів та просив ухвалити рішення суду, яким позбавити [PERSON], [INFO], уродженця Росії, та[PERSON], [INFO], уродженку с. Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, батьківських прав стосовно їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частини всіх видів їх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду до повноліття дитини; зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести у актовий запис про народження дитини відповідні відмітки про позбавлення відповідачів батьківських прав. Підставою цьому зазначав те, що відповідачі є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], щодо якої не виконують батьківських обов'язків, не займаються його утриманням та вихованням. В ході розгляду справи в суді представник позивача за довіреністю Бочарова І.О. підтримала цей позов у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність в яких проти позову не заперечували. [PERSON] підтримала вимоги позову та підтвердила викладені у позовній заяві обставини справи. Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області Хлівна Д.В. позов підтримала і вважала за можливе його задоволення у повному обсязі. Представник Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та проти позову не заперечував. Вислухавши представника позивача, третьої особи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженнць Росії, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, є батьками малолітнього- [PERSON], [INFO]. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 02 жовтня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітній [PERSON] проживає у своєї рідної тітки [PERSON], [INFO], в с.Борщі Подільського району Одеської області. Мати дитини, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. На даний час, за її словами, працює в Туреччині. Життя, розвитком та здоров'єм сина не цікавиться. Батько дитини, [PERSON] проживає в м.Котовськ. Офіційно не працює, з дитиною ніяких відносин не підтримує, життям сина не цікавиться. [PERSON] майже не говорить, спостерігаються розлади в його поведінці. Тітка пройшла з дитиною медичне обстеження в Котовській центральній районній лікарні. Було видане направлення до Одеського обласного дитячого психоневрологічного диспансеру для уточнення медичного діагнозу дитини. Однак лікарі в обласному центрі відмовили в обстеженні у зв'язку з відсутністю батьків або інших законних представників. Службою у справах дітей райдержадміністрації неодноразово були проведені з батьками бесіди щодо виконання ними батьківських обов'язків, необхідністю проведення медичного обстеження в м.Одеса. Але результатів це не мало, мати знов уїхала до Туреччини, батько займається вирішенням власних проблем. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 25.03.2016 року [PERSON] перед поїздкою надала до служби у справах дітей згоду на позбавлення її батьківських прав. 25.04.2016 року [PERSON] надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ч.4.ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'ясняється, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням всіх обставин справи та в інтересах малолітньої дитини суд вважає за необхідне, позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки. Також з відповідача слід стягнути аліменти на утримування цієї дочки на користь опікуна дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 31.05.2016 року №01-25/518, відповідачів доцільно позбавити батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON], оскільки вони ухиляються від участі у його вихованні та утриманні. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків стосовно дитини судом не встановлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі, як батьки малолітньої дитини, маючи реальну можливість виконувати обов'язки по вихованню дитини, повністю ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавляться життям своєї дитини, потребами, її фізичним та духовним розвитком, не виявляють батьківської турботи, не надають жодної матеріальної допомоги. При цьому суд враховує тривалість такого ухилення. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідачів батьківських прав стосовно їх сина та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення батьків батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язків по утриманню дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідачів батьківських прав, тому з них слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 06.06.2016 року та на період до її повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України на відповідачів належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved