Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2013 року вона з відповідачем підтримувала фактичні шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу та у вказаних стосунках [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] . Вказує, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком дочки [PERSON] , який своє батьківство визнає. Зазначає, що після народження дитини і до червня 2020 року, сторони проживали разом та відповідач іноді надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, проте з червня 2020 року сторони припинили спільне проживання, а відповідач перестав надавати будь яку матеріальну допомогу на утримання дитини, яка залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того, вказує, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, а відповідач не виділяє коштів на її утримання, хоча має постійний дохід та має можливість сплачувати аліменти як на дитину так і на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. На основі зазначеного, просить, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення [PERSON] [INFO] трьохрічного віку. Також, просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Позивачка та її представник\~ в судове засідання не з`явилися, проте представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає в повному об`ємі, а в задоволенні вимог про стягнення з нього витрат на правову допомогу, просить відмовити.\~ Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2220. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як батька, так і матері, враховуючи майновий стан відповідача, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення аліментів, суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.91 ч.2 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2 - 4 статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, позивачка має право на утримання аліментів від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, суд вважає що позов у частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до положень ст. 84 СК України. Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення (правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.05.2018 р.). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Встановлено, що позивачем, представником позивача не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а тому у стягненні судових витрат на правову допомогу слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial