Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що з 14.0.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач подав позов до суду про розірвання шлюбу. Позивачка власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати двох спільних дітей. Відповідач на даний час проживає окремо, ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання дітей. На час подачі позову між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання їхніх спільних дітей, у звязку з чим позивачка звернулась до суду із даним позовом та просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити та додатково пояснила, що відповідач проживає окремо з іншою жінкою та в іншому місці. Вона на даний час проживає разом з дітьми по вулиці Висоцького місті Дніпрі у квартирі, яка на праві власності належить відповідачу. Вона самостійно утримує дітей, оплачує їхнє навчання та лікування. Аліменти просить стягувати у твердій сумі у звязку з тим, що вона не може зазначити розмір доходів відповідача. На даний час вона влаштувалася на нову роботу, заробітну плату ще не отримувала, а до цього часу мала дохід 6\~500 грн. Станом на час слухання справи шлюб між сторонами розірваний відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року. Представник позивачки [PERSON] також позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатково зазначив, що шлюб між сторонами розірваний, позивачка сама сплачує комунальні послуги, утримує та виховує дітей. Відповідач позов визнав частково та у судовому засіданні пояснив, що проти утримання дітей він не заперечує, однак не може сплачувати суму у розмірі 2000 гривень на кожну дитину, оскільки на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та є інвалідом третьої групи. Також відповідач зазначив, що в разі працевлаштування та зміни його матеріального стану він зможе сплачувати аліменти у більшому розмірі. Крім того пояснив, що позивачка проживає з дітьми у його квартирі, оскільки він має намір забезпечити дітей житлом. Вважає за доцільне стягувати аліменти у відсотковому розмірі від його доходу. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що у звязку з інвалідністю і станом здоровя відповідача він був змушений виїхати до іншої місцевості (Західної України)та винаймати житло; на даний час він має іншу сімю, тому просила суд призначити сплату аліментів у тому розмірі, який відповідач має можливість сплачувати, а саме: 1500 гривень на кожну дитину. Вислухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2004 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим 14.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції у м. Дніпропетровську, серії І-КИ № 207196, актовий запис №64. Вказаний шлюб був розірваний рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2018 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 29.04.2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серії 1-КИ № 336318, актовий запис № 596, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 20.05.2014 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І-КИ № 487701, актовий запис № 728. На даний час позивачка разом з дітьми проживає за адресою: [INFO]. Вказана квартира на праві власності належить відповідачу, що визнано сторонами та не підлягає підтвердженню. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], однак фактично проживає за іншою адресою: Львівська обл., м. Новояворівськ, вул. Шевченка, 6/10. Відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням №2950102254 з 20.03.2018 року, довічно. Крім того, відповідно до довідки від 27.08.2018 року № 772/1368/02, виданої Новояворівською міською філією Львівського обласного центру зайнятості, [PERSON], зареєстрований як безробітний у вказаному центрі зайнятості з 30.01.2018 року. Його дохід з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року складає 41345,44 грн. До виникнення спору між сторонами [PERSON] сплачував на користь позивачки аліменти у розмірі 3000,00 гривень, що підтвердили сторони у судовому засіданні. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає,вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України) Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 30.08.2018 року мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1559 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривні. Приймаючи рішення по даній справі, суд враховує положення законодавства, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач має можливість сплачувати позивачці аліменти у розмірі 3000,00 грн. на двох дітей (1500,00 грн. на кожну дитину), що перебільшує 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та є достатнім для задоволення потреб дітей виходячи з матеріальної можливості та реального доходу відповідача на теперішній час. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач є інвалідом третьої групи, не працює на даний час та перебуває на обліку в центрі зайнятості, за станом здоровя переїхав до іншої місцевості, де вимушений винаймати житло. Також суд враховує і ту обставину, що відповідач на теперішній час забезпечив дітей житлом. Стосовно пояснень відповідача, щодо доцільності сплати аліментів у відсотковій частині доходу відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 5 ст. 183 СК України визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, зокрема: на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до матеріалів справи дохід відповідача складається з пенсійних виплат з інвалідності - близько 3000,00 грн. та виплат по безробіттю, що відповідно до Довідки Новояворівської філії Львівського обласного центру зайнятості від 27.08.2018 року складає близько 7\~000,00 грн. на місяць. Таким чином, сукупний дохід відповідача складає близько 10\~000,00 грн. на місяць, 1/3 частина від якого приблизно дорівнює 3000,00 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та неповнолітньої доньки [PERSON], на користь матері [PERSON] у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину до їх повноліття, починаючи стягнення з 29.05.2018 року. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial