Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач ОКВ ПТГ «Лубнитеплоенерго» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку. Мотивує позов тим, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . В будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. 28.09.2005 Виконавчим комітетом Лубенської міської ради Полтавської області надано дозвіл на виготовлення проекту індивідуального опалення квартир. 18.10.2005 власник звернувся до заявника із заявою про видачу технічних умов на відключення квартири від системи ЦО будинку, які були отримані 25.10.2005. Разом з тим, відключення квартири від мереж централізованого опалення, не позбавляє обов`язку сплачувати за опалення МЗК будинку. Відповідачу нараховано заборгованість за опалення місць загального користування будинку в сумі 1207 грн 86 коп. за період з листопада 2016 року по квітень 2019 року. Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості у добровільному порядку, на яку останнім відреаговано не було. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] надано строк для подачі відзиву. Разом з тим, відповідач звернувся до суду з заявою про визнання позову у зв`язку з чим прохав повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого ним при зверненні до суду судового збору. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру (а.с.5). Квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення. Разом з тим, оплата за поставку теплової енергії до квартири відключеної від системи централізованого опалення не проводилася. Згідно ст.ст.20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов`язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Розрахунок витрат теплової енергії, що припадає на відключення від системи центрального опалення квартири, проводиться у відповідності до п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та наказу Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 р. «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Відповідач в період з листопада 2016 року по квітень 2019 року оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 1207 грн 86 коп. Розрахунок заборгованості було проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а також постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України про встановлення тарифів на теплову енергію. Вимогу позивача про погашення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування відповідач залишив без реагування (а.с.22). Отримуючи комунальні послуги, відповідач зобов`язаний вносити за них плату, яка відповідно до п.п.18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно з правовим висновком ВС України, сформованим в ухвалі від 28.05.2008 року, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за отримані послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку, розмір заборгованості підтверджено документально, відповідно до поданої заяви, позов визнав, він підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позов визнав, суд вважає, що позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору від сплаченої останнім суми в розмірі 1921 гривня (а.с.1), що складає 960,50 гривень, а інші 50 відсотків судового збору в розмірі 960,50 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved