Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідачів про визнання договору поруки припиненим, посилається на те, що 16.09.2011 р. між відповідачем і третьою особою [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач як Кредитор надав третій особі як Позичальникові кредитні кошти в розмірі 26 400 грн. строком на 12 місяців з метою ведення особистого господарства на умовах цільового короткострокового споживчого кредиту зі сплатою відсотків в сумі 48 % річних. За даним договором споживчого кредиту позивач уклала із відповідачем договір поруки від 16.09.2011 р. з метою забезпечення виконання своїх обов'язків Позичальником. 17.11.2011 р. Відповідачем було змінено процентну ставку по основному договору шляхом підвищення розміру відсотків з 48 % до 120 %, про що вона як Поручитель не повідомлялась і своєї згоди на таке підвищення не надавала, а тому вважає, за таких обставин договір поруки припиненим, оскільки в нього були внесені зміни без її письмової згоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, послалась на обставини, вказані у позовній заяві, пояснила, що внаслідок зміни умов основного договору шляхом підвищення процентної ставки з 48% до 120% збільшено обсяг її відповідальності за договором поруки, просить задовольнити позов. Відповідач позов не визнав, подавши письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що рішенням Новоукраїнського районного суду від 22.04.2013 р., зміненого рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11.02.2014 р., з третьої особи та позивача солідарно стягнуто заборгованість по кредитному договору в сумі 32 640 грн., позивач участі в судовому розгляді не брала та заперечень щодо заявленого позову не подавала. В судовому засідання представник відповідача не з'явився, подав заяву про розгляд заяви у їх відсутність, подавши представник відповідача Гаврилюк Р.В. свої заперечення і з цих підстав просив відмовити у задоволенні позову, погодився із тією обставиною, що при прийнятті рішення про зміну умов основного договору позивач як поручитель не надававла письмову згоду на таку міну. На час розгляду справи рішення суду про стягнення солідарної заборгованості з позивача і третьою особою не виконано. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і не оспорюється сторонами, між відповідачем і третьою особою було укладено кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав від відповідача на умовах споживчого кредиту кошти в сумі 26 400 грн. строком до 16.09.2012 р. зі сплатою 48% річних, згідно кредитного договору № 352 від 16.09.2011 р. Дана обставини підтверджується рішенням Новоукраїнського районного суду і рішенням апеляційного суду Кіровоградської області. З метою забезпечення обов'язків третьої особи як Позичальника за кредитним договором перед відповідачем як Кредитором, між відповідачем і позивачем було укладено договір поруки від 16.09.2011 р., згідно якого позивач зобов'язалась відповідати перед кредитором солідарно із Поручителем за виконання останнім своїх обов'язків щодо своєчасного виконання умов договору. Згідно протоколу засідання кредитного комітету КС «Центр-Кредит» від 17.11.2011 р., кредит, наданий третій особі за договором № 362 від 16.09.2011 р., визнано кредитом з підвищеним ризиком і встановлено процентну ставку по ньому в розмірі 120% річних з 17.11.2011р. Як вбачається з п.4.3 Договору поруки, поручитель не відповідає перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань, якщо до основного договору були внесені зміни без письмової згоди Поручителя., й згідно п.5.4 договору поруки Кредитор не має права змінювати умови основного договору без згоди Поручителя. Згідно ст.553 ЦК України. за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх обов'язків, а тому суд частково погоджується із твердженнями відповідача про правомірність укладеного договору поруки та наявність на момент укладення договору поруки солідарного обов'язку позивача поряд із третьою особою перед відповідачем за належне та своєчасне виконання умов кредитного договору. В той же час, згідно ст.559 ч.1 ЦК України, порука припиняється в разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у зв'язку з чим суд погоджується із твердженнями позивача про те, що внаслідок зміни відсоткової ставки по кредитному договору обсяг її відповідальності збільшився внаслідок збільшення розміру процентної ставки з 45% до 120% річних, та приходить до висновку,що підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок змін. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі за № 152 цс 13, суд висловив правову позицію яка є обов'язковою для суддів: Відповідно до частиною першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшиться обсяг його відповідальності. Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить частині першої статті 559 Цивільного кодексу України. Враховуючи правову позицію та так як твердження позивача про ненадання нею письмової згоди на зміну умов основного договору відповідачем не спростовані, тому суд вважає цю обставину встановленою, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання такої письмової згоди. Суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність судового рішення, яким з позивача як поручителя солідарно з основним боржником стягнуто суму заборгованості по основному договору, так як позивач не брала участі в розгляді справи, цим рішенням не вирішувався спір про припинення договору поруки. судове рішення на час розгляду справи не виконано, позивач оскаржує дійсність договору поруки, а тому наявність такого судового рішення не є перешкодою для вирішення судом позову про припинення спірного договору поруки. Вирішуючи даний спір суд виходить із засад змагальності сторін у доведенні своїх вимог і заперечень, з огляду на що суд вважає, що позивач довела підставність своїх позовних вимог і наявність обставин, які підтверджують ці вимоги, а відповідач, в свою чергу, дані обставини не спростував і не надав переконливих доказів на підтвердження своїх заперечень. Так як відповідачем, всупереч положенням ч.1 ст.559 ЦК України, здійснено зміну умов основного кредитного договору на отримання письмової згоди на це поручителя, й внаслідок такої зміни умов основного договору збільшено обсяг відповідальності поручителя,і так як підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок змін, тому у зв'язку з цим договір поруки необхідно визнати припиненим. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved