Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, яка навчається, в якому зазначила про те, що з 05.09.1997 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2014 року є студенткою другого курсу Державного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу» за професією «кухар, кондитер», у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк навчання закінчується 30.06.2018 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, тому позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28.12.2015 року і до закінчення дочкою навчання, тобто до 30.06.2018 року. У судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного висновку. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.09.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 05.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського міськвиконкому за актовим записом № 1131. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 28.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковпаківської районної в м. Суми ради за актовим записом № 788. Батьками дитини записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. На теперішній час [PERSON], [INFO], є студенткою другого курсу Державного навчального закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу» ІІ-ІІІ атестаційного рівня за професією «кухар, кондитер», , група АК-25 з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, наказ на зарахування № 2 «З-УДЗ» від 29.08.2014 року. Форма навчання денна. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоровя і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки на час розгляду справи [PERSON], [INFO], не досягла повноліття, тому у позивачки не виникло право на отримання аліментів на підставі ст. 199 СК України. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2015 року і до повноліття дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial