Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 30 жовтня 2014 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, актовий запис №8. Від даного шлюбу в них народився один син - [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначала, що на протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Враховуючи наведене позивачка просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Оскільки відповідача було належним чином оповіщено про час та місце розгляду справи, тому суд вирішив ухвалити заочне рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, актовий запис № 8, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 14 червня 2018 року. Також встановлено, що у сторін народилася одна дитина, а саме: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 01 грудня 2017 року. Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім'я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved