Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.08.2007 р. між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2707/0807/98-009 та договір про внесення змін та доповнень, згідно з умовами яких Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 75000,00доларів США з розрахунку 14,5 % річних за користування кредитом на строк з 29.08.2007 р. по 18.01.2017 р. 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених жданим Договором , АТ «Сведбанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач по справі належним чином умови договору не виконує, в результаті чого станом на 23.02.2017 р. утворилась заборгованість у розмірі 416 709,50 грн., тому позивач вимушений звертатись з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 10.04.2017 було відкрито провадження у справі та призначено в судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. В судовому засідання відповідачка та її представник просили відмовити в задоволенні позову. Представником відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2017 р. була подана заява в якій він просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на наступне. Останній платіж був проведений відповідачем 01.01.2014 р., після чого у зв'язку з значним ростом курсу долара США по відношенню до гривні, відповідач змушена була призупинити виплату заборгованості по кредиту. Відповідно до п. 3.1.1 договору № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору відповідач мала здійснити наступний платіж в період з 01 по 20 число наступного місяця, тобто до 20 лютого 2014 року. Таким чином не проведення платежу станом на 21 лютого 2014 року давало змогу банку нараховувати відповідачу штрафні санкції, або звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення боргу. Станом на 21 лютого 2014 року позивач знав, що його права порушено, а початок перебігу строку позовної давності слід рахувати з 22 лютого 2014 року. Таким чином, з урахуванням того, що позовна заява подана до суду 14 березня 2017 року, позивач порушив строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed