Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ банк «ТРАСТ» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В якому прохали: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ банк «Траст» заборгованість : за кредитним договором №R031.0036546 від 11 жовтня 2013 року та кредитним договором №R031.0042305 від 18 лютого 2014 року всього в розмірі 58\~986 грн. 83 коп.; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ банк «Траст» документально підтверджені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без участі представника банку, що позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON],до суду 26 квітня 2016 року та 30 травня 2016 року не з»явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 11 жовтня2013 року між ПАТ Банк «Траст» та [PERSON] укладено договір № R031.0036546 від 11 жовтня 2013 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 19951,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 6,49 % річних та 1,37% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом зі строком повернення до 23 жовтня 2017 року (а.с.12-16). Крім того 18 лютого 2014 року ПАТ Банк «Траст» та [PERSON] укладено договір № R031.0042305 від 18 лютого 2014 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 16032,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та 1,75% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків, та комісії за користування кредитом. зі строком повернення 16 лютого 2018 року. (а.с.24-34). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором № R031.0036546 від 11 жовтня 2013 року перед [PERSON], перерахувавши 11 жовтня 2013 року на рахунок [PERSON]О грошові кошти за у розмірі 19951,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №Loan-43913 від 11 жовтня 2013 року (а.с.20). Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором № R031.0042305 від 18 лютого 2014 року перед [PERSON], перерахувавши 18 лютого 2014 року на рахунок [PERSON]О грошові кошти за у розмірі 16032,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №Loan-51235 від 18 лютого 2014 року (а.с.35). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.525 ЦК України, встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконання з настанням цієї події. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідач [PERSON] в терміни, встановлені договором, свої зобов»язання\~\~не виконував, щомісячно кредит не сплачував. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № R031.0036546 від 11 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] станом на 11 лютого 2016 року має заборгованість перед ПАТ Банк «Траст»: прострочена заборгованість за кредитом 17366,95 грн.; прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 1404,00 грн.; 4941,55 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; (а.с.21). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором № R031.0042305 від 18 лютого 2014 року відповідач [PERSON] станом на 11 лютого 2016 року має заборгованість перед ПАТ Банк «Траст»: прострочена заборгованість за кредитом 14028,75 грн.; прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 1,54 грн.; 4985,04 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 7626,17 грн. пеня.(а.с.36). Статтею 546 ЦК України, передбачена можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а згідно п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового стягнення за кожен день прострочення виконання. Крім того, за порушення умов договору № R031.0036546 від 11 жовтня 2013 року позивачем відповідачу нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 8632,82 грн. пеня. Всього сума заборгованості складає 32 345,33 грн. (17366,95+1404 +4941,55+8632,83), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.21). Крім того, за порушення умов договору № R031.0042305 від 18 лютого 2014 року позивачем відповідачу нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань 7626,17 грн. пеня. Всього сума заборгованості складає 26 641,50 грн. (14028,75+1,54 +4985,04+7626,17), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.36). Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] порушила зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1 378 грн. (а.с.15). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved