Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11655 грн. 35 коп. та судові витрати на судовий збір. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10.07.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-16529-100713, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії з лімітом 7000 грн. 00 коп. [PERSON] зобов'язався щомісячно в строки, визначені договором погашати суму заборгованості за кредитною лінією та проценти. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 09.07.2014 року його заборгованість за кредитом складає 11655 грн. 35 коп. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача, ПАТ «Дельта Банк», був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з'явився, завчасно подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про місце і час розгляду справи, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. 10.07.2013 року між ПАТ «Дельта банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-16529-100713, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття кредитної лінії із встановленим лімітом 7000 грн. 00 коп. Строк ліміту кредитної лінії 364дні. Встановлено процентні ставки, а саме процент за користування кредитною лінією в розмірі 0,0001% річних, процент на позитивний залишок 3% річних, процент за недозволений овердрафт 48,00%. [PERSON] зобов'язався в строки, визначені договором погашати суму заборгованості за кредитною лінією, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та неустойку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом - не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 09.07.2014 року складає 11655 грн. 35 коп., яка складається з тіло кредиту 4683,35 грн., прострочене тіло кредиту 2310,00 грн., заборгованість за комісіями 4662,00 грн. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦКК України порушення зобов'язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов'язання. В ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Зміст кредитного договору укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вимогами частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати на судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved