Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про призначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши в позовній заяві, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON], 15.12.1956р.н., який помер 08.01.2014р. за місцем свого проживання. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя, від 12.05.2014р. по справі №2-о/337/52/2014р. був встановлений факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] як двоюрідні сестра та брат. Його мати [PERSON] померла раніше 14.08.1993р. Дітей у [PERSON] не було. Єдиним спадкоємцем після його смерті є його двоюрідна сестра - позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Відповідно до актового запису №289 від 26.12.1956р. Ленінського РАЦС батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Крім цього є актовий запис №1498 від 27.01.1956р. Ленінського РАЦС м. Запоріжжя про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та Чалою (після шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Менжинського,21 в м. Запоріжжя. За цією заявою приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа. Постановою нотаріуса №140/02-31 від 16.04.2015р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на буд. №21 по вул. Менжинського в м. Запоріжжя, та відсутності документів, які підтверджують родині відносини між [PERSON] та [PERSON]. 16.04.2015р. під час спілкування з нотаріусом, їй стала вдома інформація, яку вона раніше не знала та знати не могла, та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріусом їй було розяснино, що [PERSON] підробив неіснуюче рішення Ленінського районного суду про визнання за ним (після смерті матері) права власності на житловий будинок по вул.. Менжинського буд.21 в м. Запоріжжя. Крім того [PERSON] був причетним до смерті своєї матері [PERSON], та відбував покарання за вироком суду. Звернувшись до ОП ЗМБТІ вона отримала інформацію про те, що інвентарна справа на зазначений будинок була вилучена органами міліції. Під час життя, родина [PERSON], враховуючи їх аморальний спосіб життя, стосунки з сімєю позивачки не підтримувала, оскільки зловживали алкогольними напоями. На похованні [PERSON] сімя позивачки також не була, обставини її смерті та відношення до цього її сина, який міг бути спадкоємцем, вони не знали. Однак згідно витягу з реєстру нерухомого майна право власності по підробному рішенню суду було зареєстровано за [PERSON], але враховуючи, що рішення суду про набуття права власності останнім не є правовим, вважає, що власником будинку є його мати [PERSON], яка померла 14.08.1993р. Згідно відповіді Ленінського суду, отриманої на адвокатський запит, справи за номером, що зазначена у витягу з реєстру в суді немає, під цим номером в архіві суду зареєстрована інша справа, що не має відношення до нерухомого майна. Враховуючи, що позивачка не знала про причетність до смерті матері її сина, сторони не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що має право на отримання спадщини в спадковому майні, але встановлений законом строк для звернення до нотаріальної контори сплив, тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд призначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, допитаний в порядку судового доручення. 3-тя особа представник Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, поважних причин неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в відсутності представника третьої особи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Ст.1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до п.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом досліджені причини, наведені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування поважності пропуску строку на прийняття спадщини, та які були підтверджені документально. Позивачка є двоюрідною сестрою [PERSON], 15.12.1956р.н., який помер 08.01.2014р. за місцем свого проживання. Зазначений факт встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя, по справі №2-о/337/52/2014р. Його мати [PERSON] померла раніше 14.08.1993р. Дітей у [PERSON] не було. Єдиним спадкоємцем після його смерті є його двоюрідна сестра позивачка - [PERSON] та відповідач [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Відповідно до актового запису №289 від 26.12.1956р. Ленінського РАЦС батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Крім цього є актовий запис №1498 від 27.01.1956р. Ленінського РАЦС м. Запоріжжя про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та Чалою (після шлюбу [PERSON]) [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивачка, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку, розташованого по вул. Менжинського,21 в м. Запоріжжя. За цією заявою приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа. 16.04.2015р. під час спілкування з нотаріусом, їй стала відома інформація, яку вона раніше не знала та знати не могла, та видана постанова нотаріуса №140/02-31 від 16.04.2015р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на буд. №21 по вул. Менжинського в м. Запоріжжя, та відсутності документів, які підтверджують родині відносини між [PERSON] та [PERSON]. Нотаріусом їй було розяснено, що [PERSON] підробив неіснуюче рішення Ленінського районного суду про визнання за ним (після смерті матері) права власності на житловий будинок по вул. Менжинського буд.21 в м. Запоріжжя. Крім того [PERSON] був причетним до смерті своєї матері [PERSON], та відбував покарання за вироком суду. Звернувшись до ОП ЗМБТІ вона отримала інформацію про те, що інвентарна справа на зазначений будинок була вилучена органами міліції. Згідно витягу з реєстру нерухомого майна, право власності по підробному рішенню суду було зареєстровано за [PERSON], але враховуючи, що рішення суду про набуття права власності останнім не є правовим, вважає, що власником будинку є його мати [PERSON], яка померла 14.08.1993р. Згідно довідки Ленінського суду, справи за номером, що зазначена у витягу з реєстру прав власності, в суді немає, під цим номером в архіві суду зареєстрована інша справа, що не має відношення до нерухомого майна. Враховуючи, що позивачка не знала про причетність до смерті матері [PERSON] її сина, вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому правомірно звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тому суд вважає, що обґрунтування поважності причин пропуску строку, встановленого для подання заяви для прийняття спадщини, що наведені в позові, та досліджені в суді, є обєктивними, непереборними та істотними, тому, що позивачка не мала можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті своєї тітки у встановлені законодавством строки. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка довела суду обставини на які вона посилається.

Outcome: approved