Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2013 року між ними зареєстрований шлюб, в якому вони перебувають по теперішній час. Вказує, що відповідач є батьком їхнього сина: [PERSON] [INFO] . Зазначає, що на утримання дитини потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про сина, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач їй та дитині матеріально не допомагає. Не приймає в її житті участі та не цікавиться справами дитини. А тому, вона змушена сама утримувати дитину. Відповідач офіційної роботи немає, однак періодично виїжджає за кордон у Республіку Польща, де працює водієм великовантажних автомобілів та отримує заробітну плату. Інших осіб на утриманні він не має та є фізично здоровий. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її представника [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та вказував на те, що позивачкою не доведено того, що дитина перебуває на її утриманні. При цьому посилався на те, що сторони проживають разом, він утримує дитину. Крім того, визнав, що на даний час відповідач перебуває за кордоном, працює, однак, вказував на те, що останній постійної роботи не має, має мінливий дохід. Заслухавши пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції у Чернівецькій області сторони зареєстрували шлюб. Позивачка та відповідач є батьками: [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Крім того, судом в становлено, що дитина є малолітньою та проживає із матір`ю, оскільки відповідач на даний час перебуває за межами України. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає та матеріально її не забезпечує. При цьому суд відхиляє посилання представника відповідача, що його довіритель на даний час проживає разом із позивачкою та утримує дитину. Зокрема, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що його довіритель на даний час перебуває за межами України. Встановлено, що дитина є малолітньою та проживає разом зі своєю матір`ю. Як пояснила в судовому засіданні позивачка вона протягом трьох місяців проживає з дитинною на орендованій квартирі. А тому при прийнятті рішення суд виходить із того, що дитина перебуває на утриманні саме матері, так як з нею проживає. Встановлено, що відповідач [PERSON] є молодим, здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial