Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що її батьки, [PERSON] та [PERSON], у 1973 році в с. Горбова по вул. Головна, 81, Герцаївського району Чернівецької області, побудували житловий будинок та звели до нього господарські будівлі та споруди. Вказаний житловий будинок відносився до суспільної групи господарства колгоспний двір, головою якого був батько [PERSON] 21 серпня 1988 року померла [PERSON] матір позивачки, а 02 серпня 1990 року помер її батько [PERSON] Зважаючи на те, що станом на 1991 рік у спірному господарстві були зареєстровані та проживали позивачка, її чоловік [PERSON] та відповідачка, [PERSON], то вони стали співвласниками вказаного домоволодіння у рівних частках. 28 березня 2017 року помер [PERSON] Як дружина померлого, позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса за для отримання свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. За таких обставин, просила визнати за нею право власності на 1/3 частку спадкового майна після смерті чоловіка та на 1/3 частку належної їй як члену колгоспного двору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] проти задоволення позову не заперечив. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул. Головна, № 81 в с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області розташовано житловий будинок. Згідно даних погосподарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області вказаний житловий будинок побудований у 1972 році та відносився до суспільної групи господарств колгоспний двір, головою якого був [PERSON] (а.с.8). Нормою ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) було передбачено, що колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно відомостей погосподарської книги Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, станом на 1988 рік у спірному господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] голова господарства та його члени: [PERSON] дружина, [PERSON] та [PERSON] діти, [PERSON] зять, [PERSON] онучка (а.с.08). 21 серпня 1988 року померла [PERSON], матір позивачки, а 02 серпня 1990 року помер її батько [PERSON] Статтею 563 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка була чинною на момент смерті останніх, визначено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Таким чином, спадщина після смерті батьків не відкрилася. У відповідності до ст. 126 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Із роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). За відомостянми Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, [PERSON] станом на 1991 рік проживав у м. Чернівці та працював на Чернівецькому гумово-взутєвому заводі (а.с.08). Зважаючи на те, що [PERSON] не приймав участь своєю працею і коштами у веденні спільного колгоспного двору, суд вважає, що він втратив свою частку у майні вказаного двору. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII був введений в дію Закон України «Про власність». За таких обставин, враховуючи, що станом на 15 квітня 1991 року у спірному господарстві залишилися проживати позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх неповнолітня донька [PERSON], то усі вони стали його співвласниками у рівних частках по 1/3. 27 березня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області серії І-МИ № 172817 (а.с.16). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на 1/3 частину спірного господарства. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК України). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіту після себе не лишив, а значить спадкування має місце за законом. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи померлого [PERSON], позивачка, як дружина померлого, 27 березня 2017 року, звернулася до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.39), проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, постановою нотаріуса від 01 листопада 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (зворот а.с.54-55). Відповідачка [PERSON] донька спадкодавця, протягом строку для прийняття спадщини відмовилась від неї, про що подала нотаріусу заяву (зворот а.с.47). За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що оскільки на момент смерті спадкодавцю [PERSON], йому належало 1/3 частка спірного житлового будинку, а позивачка прийняла спадщину, проте з незалежних від неї обставин не може оформити своє право на спадкове майно, з урахуванням того, що позивачці належить 1/3 частка спірного домоволодіння, як члену колишнього колгоспного двору, то позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, шляхом визнання за нею права власності на 2/3 частини спірного домоволодіння. На підставі ст.ст. 120, 126 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved