Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Згідно позовної заяви, згідно наказу №49-к від 02.10.1998 року позивачка працювала у відповідача контролером у виробничому підрозділі «Єнакієвотепломережа». 08.10.2014 р. вона звільнилась з підприємства за ст.38 КЗпП України. До травня 2014 року позивачка без затримок отримувала заробітну плату, але з травня 2014 року відповідач перестав регулярно сплачувати заробітну плату, та по 08.10.2014 року заборгованість склала 20990,60грн. Після звільнення відповідач з нею остаточно не розрахувався. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, що змусило позивачку звернутися з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з травня 2014 року по листопад 2014 року в сумі 20990,60грн., та за затримку розрахунку при звільненні з 08.10.2014р. приблизно по 08.01.2015р. в сумі 16550,97грн. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» [PERSON] позов не визнав, надав заперечення проти позовних вимог, та суду пояснив, що позивачка працювала в підрозділі їх підприємства «Єнакієвотепломережа». Зараз цей підрозділ знаходиться на непідконтрольній Україні території з весни 2014 року і їм не відомо чи отримувала [PERSON] зарплатню чи ні. У них по відомості заборгованості перед позивачкою немає. Крім того, печатка підприємства згідно наказу №186 від 30.07.15р. ПЕ «Єнакієвотепломережа» анульована. Вислухавши представника відповідача, проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою /а.с.6-7/. Згідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівниками регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до довідки від 15.10.14р. з ПЕ «Єнакієвотепломережа» заборгованість по заробітній платі за період з травня 2014 року по 08.10.2014 року [PERSON] становить 20990,60грн. В серпні та вересні 2014р. вона становила 2280,38грн. і 4922,09грн. /а.с.8/. Згідно довідки від 18.12.14р. з ПЕ «Єнакієвотепломережа» заборгованість по заробітній платі [PERSON] за серпень та вересень 2014р. становить 4752,98грн. і 6281,00грн. /а.с.9/. Суд вважає, що ці дві довідки неможна прийняти як доказ невиплати заробітної плати, тому що в них вказані різні суми заборгованості за серпень і вересень 2014р. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень… Згідно довідки з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у низ перед [PERSON] немає заборгованості по заробітній платі. Як вбачається з копії наказу №186 від 30.07.2015р. ОКП «Донецьктеплокомуненерго» печатка та штамп ПЕ «Єнакієвотепломережа» визнані недійсними. Таким чином суд вважає, що позивачка не навела доказів невиплати відповідачем їй заробітної плати, тому в задоволенні позовних вимог треба відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed