Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,0 гривень щомісячно, починаючи з 08.09.2008 року й до досягнення повноліття дочки [PERSON], тобто до 11 березня 2024 року, вказуючи, що відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Відповідач у судове засідання з'явився, в запереченнях вказав, що погоджується надавати кошти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 570,0 гривень щомісячно. Позивачка погодилася на означену суму аліментів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. 16 жовтня 2005 року [PERSON] до [PERSON] уклали шлюб. Відповідно представленого свідоцтва про народження 1-ЖД № 031602 від 23 березня 2006 року, запис № 262, 11 березня 2006 року народилася [PERSON], батьком якої зазначений відповідач [PERSON], а мати [PERSON]. Сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає коштів на утримання дитини. Виходячи з пояснень сторін, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, на утримання дитини щомісяця необхідно утримання, яке має дорівнювати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законом, а саме 570,0 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2008 року й до досягнення повноліття дочки [PERSON], тобто до 11 березня 2024 року. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На підставі викладеного,

Outcome: partial