Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Джурівської сільської ради про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказує, що мамі позивачки [PERSON] на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 20.10.1977 р. належав житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] , 26.01.1999 р. посвідчила заповіт на користь позивачки. [INFO] мама позивачки померла. Позивачка вважається такою, що прийняла спадщину та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи те, що правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння не має, то нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, а справу просила розглядати у його відсутності. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З договору купівлі-продажу від 20.10.1977 р. слідує, що [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] . З заповіту від 26.01.1999 р. слідує, що [PERSON] заповіла все своє майно на користь позивачки. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] слідує, що остання померла [INFO] . З довідки від 10.08.2020 р. № 946/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , що проживала с.Джурів Снятинського району Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №357/2007 на підставі заяви про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №503 від 13.08.2007 р. [PERSON] , [INFO] , жительки с. Ганнопіль Славутського району Хмельницької області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 10.08.2020 р. №947/02-31 відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с. Ганнопіль Славутського району Хмельницької області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вище згаданий житловий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вище згаданий будинок. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутні відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, щодо житлового будинку, що в [ADDRESS] . З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями, що по [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. З довідки від 25.08.2020 р. №816, виданої виконкомом Джурівської сільської ради слідує, що станом на 15.04.1991 р. в робітничому дворі [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору [PERSON] , 1940 р.н., та її донька [PERSON] . З свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 23.07.1998 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки. Вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивачка, яка має намір прийняти спадщину, відсутність свідоцтва на право власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved