Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що квартира № [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 частині кожному. На даний час в квартирі зареєстровані вона, її діти [PERSON], [PERSON], її онуки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та колишня дружина її сина [PERSON], яка з листопада 2016 року в квартирі не проживає. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2017 року шлюб між ними розірваний. Просила визнати [PERSON], такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 140 в будинку № 20 по вул.Козака Бабури в м.Запоріжжі та стягнути судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідачка колишня її невістка. Починаючи з 2015 року остання неодноразово збирала свої речи та уходила, потім поверталася, а з листопада 2016 року вона зібрала усі речі та пішла з дому, на зв'язок не виходить, де вона перебуває їй не відомо. В квартирі замки вони не міняли, ключі від квартири у відповідачки є. У неї троє дітей, які весь цей час проживають разом з батьком в цій квартирі. До реєстрації в квартирі відповідачка проживала разом з бабусею за адресою: [ADDRESS]. Просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання неодноразово не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на адресу реєстрації судових повісток, копії позову та додатків до нього, але вона тривалий час не з'являлася у відділення зв'язку за отриманням повісток та інших документів, про що на поштовому конверті зроблено відповідний запис. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Як вбачається з довідки департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 05.03.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], з 01.03.2010 року по теперішній час, за цією адресою відповідачка повідомлялася про слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності [PERSON] Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримають. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, квартира № [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/4 частині кожному (а.с.11). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] спадкоємцем є [PERSON] (а.с.9). Відповідачка була дружиною [PERSON] але рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.08.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 13). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка [PERSON] проживає з нею в одному підїзді. Їй відомо, що [PERSON] проживає разом з сином та двома онуками. [PERSON] невістка [PERSON] та дружина [PERSON], не зявляється у квартирі [PERSON] приблизно два роки, бо проживає десь з іншим чоловіком. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка [PERSON], їй відомо, що зараз в квартирі проживає [PERSON], її син [PERSON] та двоє онуків, до цього раніше з ними жив ще один онук. [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] [PERSON] не проживає з ними, приблизно з 2015 року, раніше вона пропадала на кілька днів, останні півтора роки вона взагалі не живе у квартирі. На підставі ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] у спірній квартирі не проживає з листопада 2016 року, що підтверджується доказами, які є у матеріалах справи та поясненнями свідків, відзив на позов відповідачка суду не надала, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України, її необхідно визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved