Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач, кредитна спілка «Полтава і полтавці», 12.08.2014 року звернулися до суду із позовною заявою до відповідача - [PERSON] прохаючи стягнути з останньої заборгованість за користування кредитом у сумі 11564 гривень та судові витрати у сумі 243,60 гривні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07 серпня 2008 року уклав із відповідачем кредитний договір № 205, згідно з яким надав їй кредит у сумі 4000 гривень під 0,19% щоденно на залишок суми кредиту, строком на 24 місяці -до 07 серпня 2010 року. Позичальник постійно порушувала графік сплати кредиту, у зв'язку з чим кредитор самостійно, у відповідності до п. 6.2 кредитного договору, в односторонньому порядку подвоїв, а потім і потроїв відсоткову ставку. Внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, за період з 05.06.2012 року по 14.07.2014 року за нею утворилася заборгованість у сумі 11564 гривень, яку прохає стягнути разом із судовими витратами. В судове засідання представник позивача не з»явився. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заперечення на позов не направила. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач свої заперечення проти прийняття заочного рішення не надав. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між КС «Полтава і полтавці» та відповідачем 07 серпня 2008 року укладено кредитний договір № 205, згідно з яким їй надано кредит у сумі 4000 гривень під 0,19% щоденно, строком на 24 місяців -до 07 серпня 2010 року. Згідно з п. 1.3 договору, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість у відповідності до графіка розрахунків. Відповідно до умов п. 6.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту та відсотків більше ніж на три дні, кредитор має право подвоїти кредитну ставку, а після закінчення місячного строку зо дня подвоєння кредитної ставки, при продовженні порушення строку сплати кредиту та відсотків, потроїти відсоткову ставку до моменту повного погашення заборгованості. Згідно з п. 7.1 кредитного договору, він діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань. Внаслідок невиконання своїх зобов'язань по користуванню та поверненню кредитних коштів, за період з 05.06.2012 року по 14.07.2014 року, згідно з наданим суду розрахунком, за відповідачем утворилася заборгованість на суму 11564 гривень. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Відповідач уклала із позивачем кредитний договір, умови якого не виконує. Внаслідок невиконання позичальником умов укладеного договору, право спілки на повернення її власності -кредитних коштів та нарахованих за користування ними відсотків у строки, обумовлені кредитним договором, порушено, а тому підлягає захисту. При порушенні умов кредитного договору позивач має право вимагати повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, і реалізував це право, звернувшись до суду. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надав докази про сплату ним 243 грн. 60 коп. судового збору. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved