Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить стягнути в свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1534399,72 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.03.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачем укладено кредитний договір №417/08/03, згідно якого банк надав кредит в розмірі 35000,00 дол. США зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном 10.03.2018 року. 18.05.2010 року назву Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» змінено на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», яке є правонаступником попереднього товариства. Позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит, однак останній зобовязання за вказаним вище кредитним договором не виконав, тому виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка становить 1534399,72 грн., яка складається з кредиту 32633,09 дол. США, відсотків 28351,54 дол. США, комісії за РО 9833,02 грн.,штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойки) 182167,29 грн. Тим самим відповідачем порушені пункти кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин та мотивів викладених в позовній заяві, щодо постановлення заочного рішення не заперечила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоч була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, зокрема через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомила, заяви про можливість розгляду справи у її відсутності не надала. На підставі вищевказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.03.2008 року ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір №417/08/03, згідно якого банк надав кредит в розмірі 35000,00 дол. США, що складає еквівалент 17675,00 грн. за курсом НБУ на момент укладання договору зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном до 10.03.2018 року. (а/с 7-14). Відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобов'язань, у зв'язку з чим відповідно до розрахунку (а/с 5-6) заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 1534399,72 грн., яка складається із кредиту 32633,09 дол. США, відсотків 28351,54 дол. США, комісії за РО 9833,02 грн.,штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойки) 182167,29 грн. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 цього Кодексу Відповідно до вимог\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до приписів\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; сплачувати відповідну комісійну винагороду, та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 6 ч.1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved