Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

позивач ПАТ «Альфа - Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р. в розмірі 1 689 420,93 грн. та понесені судові витрати В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012р., між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених угод (договорів), відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р., який був укладений між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON], на користь ПАТ «Альфа-Банк». Згідно кредитного договору № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р. ВАТ «Сведбанк» надав відповідачу [PERSON] кредити у сумі 145 000,00 дол.США., а позичальник зобов'язався до 30.09.2028р. повністю повернути наданий кредит та сплатити проценти за користування з розрахунку 12.00% річних. Одночасно, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.09.2008р. між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 2634/0908/45-026-Р-1, відповідно до якого останній взяв на себе зобов'язання відповідати перед банком за виконання позичальником [PERSON] зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплата відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків та витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за основним зобов'язанням). Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки, на попередження не реагували, на вимогу банку достроково кредит не повернули. В зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду клопотання за змістом якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задоволити, а розгляд справи здійснювати у відсутності представника банківської установи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позову повністю заперечив, вважає, такий безпідставним та необгрунтованим, оскільки позивачем не було надано належних та фактичних доказів переуступлення до ПАТ «Альфа - Банк» права вимоги за кредитним договором, а сам розрахунок заборгованості складений таким чином, що достовірність та правильність такого, без відповідного експертного дослідження, перевірити не дається можливим. Крім того, вказує, що на підставі виконавчого напису нотаріуса від 06.08.2016р., державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м.Київ відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу у розмірі 90756,77 дол.США. Відтак, позивачем порушено не лише процедуру оформлення факторингових прав, але порядок вимоги виконання боргових зобов'язань від позичальника, у зв'язку з чим просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення такого, а тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 30 вересня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого являється ПАТ «Сведбанк» та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 2634/0908/45-026, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 145 000,00 дол. США строком до 30.09.2028р. та зобов'язалася сплачувати за користування кредитом проценти у розмірі 12,00% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Позивач прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, надавши визначені кредитним договором кошти. В порядку забезпечення виконання позичальником умов основного кредитного договору, 30.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 2634/0908/45-026-Р-1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] поручився за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі договору кредиту та в порядку ст.554 ЦК України зобов'язався нести солідарну відповідальність разом з боржником перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Дані обставини стверджуються кредитним договором № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р. та договором поруки № 2634/0908/45-026-Р-1 від 30.09.2008р. (в т.ч. складеними щодо них додатковими угодами та договорами про внесення змін і доповнень) укладених на умовах погоджених сторонами (а.с.5-12, 15-17). Крім того судом встановлено, що 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого відбулось відступлення фактору права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема щодо нарахованих та несплачених боржником процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. В подальшому, 15.06.2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за змістом якого ПАТ «Дельта Банк», як продавець передав, а ПАТ «Альфа-Банк», як покупець, прийняв наступні права вимоги по кредитних договорах (в т.ч. по кредитному договорі № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р.). Вказане підтверджується витягом з додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами (реєстр позичальників) між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», а також актом приймання-передачі прав вимоги до даного договору від 15.06.2012р. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р. та договором поруки № 2634/0908/45-026-Р-1 від 30.09.2008р. У відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до положень п.9.1. кредитного договору, банк, у випадку невиконання позичальником будь-яких зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного п. 2.1. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.3.1., 3.3. цього договору, має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначенні зобов'язання в порядку, передбаченому п.9.2., 9.3 цього договору. Вказане положення кредитного договору відповідає також вимогам ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як встановлено судом, відповідачі умов кредитного договору та договору поруки не виконали, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіками повернення кредиту, на вимогу банку порушень не усунули. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 10.05.2015р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 81526,08 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день проведення розрахунку еквівалентно 1 689 420,93 грн., з яких: 79 362,30 дол. США (еквівалент - 1 644 582,09 грн.) - залишок по кредиту; 1 871,03 дол. США (еквівалент - 38 772,34 грн.) - заборгованість за відсотками; 292,75 дол.США (еквівалент - 6 066,50 грн.) - розмір неустойки (пені). Позивачем заявлено вимогу про стягнення вищеобчисленої заборгованості за кредитним договором в гривневому еквіваленті розрахованого на день проведення банком розрахунку такої заборгованості, що відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 02.07.2014р. у справі 6-79цс14, а також вимогам ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотках, належним чином не здійснювала повернення кредиту, чим не виконала взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № 2634/0908/45-026 від 30.09.2008р. в розмірі 1 689 420,93 грн. підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача [PERSON] як позичальника, та відповідача [PERSON], як поручителя. Суд критично сприймає твердження представника відповідача щодо порушення порядку вимоги та стягнення заборгованості за кредитним договором, покликаючись на наявність відкритого державним виконавцем Оболонського РВДВС м.Київ виконавчого провадження за виконавчим написом № 15247 від 06.08.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» суми боргу 90756,77 дол.США., оскільки в силу положень ч.3 ст.10, ст.ст.57, 58, 60 ЦПК України, надана представником ксерокопія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не приймається судом як допустимий доказ з огляду на неналежне оформлення такого документу. Більше того, сам представник відповідача в судовому засідання зазначив, що на даний час жодних виконавчих дій примусового характеру щодо виконання вищевказаного виконавчого напису не проводиться. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути понесенні судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1827 грн. з кожного. На підставі ст.ст. 11, 227, 251-252, 261, 525-527, 530, 553, 554, 559, 610, 613, 628, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1083 ЦК України та

Outcome: approved