Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] Позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] вказану квартиру 18.09.2013р. заповідала їй, вказана квартира належала на праві власності [PERSON] на підставі приватизації житла з державного житлового фонду від 6.01.1999р. , але при житті не здала на реєстрацію в БТІ, що стало перешкодою у здійсненні позивачкою спадкових прав, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії через дану обставину. Відповідач заперечень проти позову не подав, просив справу розглянути у відсутність його представника. Від третіх осіб заперечень, інших пояснень не надійшло, подані заяви про розгляду справи у їх відсутності. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про право власності на житло від 6.01.1999р., виданого відділом приватизації житлового фонду Луганської міської ради, встановлено, що [PERSON] передано у власність у порядку приватизації квартиру за адресою [ADDRESS] Згідно довідки МКП БТІ і відділу реєстраційної служби, у інвентарній справі є відомості про дане свідоцтво і про приватизації [PERSON] вказаної квартири, але [PERSON] свої право власності в ДТІ не зареєструвала. Так само дані про реєстрацію права власності [PERSON] на вказане нерухоме майно відсутні і в Державній реєстраційній службі. На даний час в даних реєстраційних органах відсутні відомості про реєстрацію даної квартири і права власності на неї на будь -яких інших осіб. При цьому суд виходить з того, що за законом, що існував станом на час набуття квартири у власність (ЦК УРСР, що був чинний до 1.01.2004р.) право власності виникало у набувача майна з моменту укладення відповідного договору з відчужувачем майна, і не пов,язувалось з моментом реєстрації своїх прав у встановленому законом порядку. Таким чином, встановлено, що [PERSON] дійсно приватизувала, тобто набула собі у власність на законних підставах займану нею квартиру за адресою [ADDRESS] З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Луганську. Станом на день смерті права власності на вказану квартиру [PERSON] не втратила, при житті не здійснила відчуження даного нерухомого майна, і тому на день смерті дана квартира належала їй на праві власності. 18.09.2013р. [PERSON] склала заповіт, у якому все належне їй на день смерті майно заповідала позивачці [PERSON] згідно даним з витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі - даний заповіт не скасований, є чинним. Згідно відповіді нотаріуса- свідоцтво про спадщину нікому не видавалось, позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] З рішення про відмову у державній реєстрації прав від 24.10.2013р. №7140499 видно, що [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності [PERSON] на дану квартиру за свідоцтвом про приватизацію саме у зв'язку зі смертю [PERSON], а не з інших підстав. З постанови 2-ї Луганської державної нотаріальної контори (нотаріус Саприкіна Г.І.) про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 8.04.2014р. вбачається, що позивачці нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру після смерті [PERSON] також саме з тих підстав, що спадкоємиця при житті не здійснила реєстрацію своїх прав на квартиру і спадкоємець не надала Витяг з реєстру права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті. Враховуючи, що позивачка є спадкоємницею за заповітом, інших спадкоємців не виявлено, що позивачка своєчасно звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, то є підстави для визнання за нею права власності на дане нерухоме майно в порядку спадкування після [PERSON] На підставі вище викладеного,

Outcome: approved