Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.07.2002 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 519. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Олену, [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з серпня 2013 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, т.я. проживають окремо. Позивачка просить шлюб розірвати, так як вважає збереження сімї неможливим. Позивачка також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки Олени, [INFO] у розмірі ? частини його заробітку ( доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач проти вимог позивачки не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Суд установив , що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.07.2002 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 519, від якого мають неповнолітню доньку Олену, [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з серпня 2013 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, т.я. проживають окремо, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Майновий спір про поділ майна відсутній. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі однією сімєю не проживають, і дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач працює і має регулярний дохід, а тому, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку), щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, том у на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати на оплату судового збору при подачі позову до суду у сумі 243,60 грн. . Оскільки позивачі при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved