Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 14665,96 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року, останній отримав кредит у розмірі 10300,00 гривень, строком повернення не пізніше 03.09.2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 12% річних та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,00% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати, і зобовязався повернути кредит у визначений договором строк, сплатити проценти та відповідну платню за користування кредитом та виконати інші зобовязання в порядку і в строки, передбачені договором. У звязку з тим, що [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №IKCASHVG.83999.005, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит для споживчих цілей у розмірі 10300,00 гривень, а [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 03.09.2016 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.9-12). На підставі п.2.4 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Відповідно до п.1.4 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року процентна ставка за користування кредитом: 12% процентів річних. Згідно з п.1.6 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,00 відсотку суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати. Сплата комісії здійснюється в гривні. На підставі п.6.1 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки у розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п.6.3 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Згідно з п.6.5 кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж 30 днів, що спричинило звернення банку в судові органи, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1,00 відсоток від суми позову. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року, позивачем 04.03.2015 року було здійснено вимогу виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі (а.с.15, 16). До моменту подання позову до суду зазначена вимога не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені. Станом на 06.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року в сумі 14665,96 гривень, а саме: 4403 гривні 26 копійок поточна заборгованість по тілу кредиту, 3795 гривень 04 копійки прострочена заборгованість по тілу кредиту, 54 гривні 12 копійок поточна заборгованість за процентами, 1488 гривень 98 копійок прострочена заборгованість за процентами, 1236 гривень 00 копійок заборгованість по комісії, 2553 гривні 44 копійки сума пені, 1135 гривень 12 копійок сума штрафу(а.с.2-8). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач надав відповідачукредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору №IKCASHVG.83999.005 від 04.09.2013 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. У звязку з чим є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, несплачених відсотках, пені та штрафу відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд вважає належним доказом по справі. У звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved