Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що вона та відповідачка є співвласниками житлового будинку, розташованого в смт.Рокитне по вул.Гайовій,14 Київської області, при цьому вона є власником ? даного будинку, виділеного в натурі рішенням Рокитнянського районного суду від 17.06.14, а відповідачка власником 3/4. Так як вона має намір приватизувати земельну ділянку біля належної їй частини будинку, а земельна ділянка приватизована [PERSON], просить визнати недійсним державний акт на землю по вул.Гайова,14, скасувати його державну реєстрацію та визнати незаконним рішення Рокитнянської селищної ради в частині затвердження технічної документації на вказану земельну ділянку. Згодом представник позивачки уточнив позовні вимоги та просить визнати незаконним державний акт на право власності серії ЯЖ №698324 від 27.05.07 на земельну ділянку площею 0,0768 га, виданий на ім»я [PERSON] по вул.Гайова,14 в смт.Рокитне, яка успадкувала земельну ділянку та будинок після померлого [PERSON], скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту, визнати право власності за позивачкою на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою згідно варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи та стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, при цьому представник пояснив, що згідно свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 03.10.07 позивачка є власником ? майна після померлої [PERSON] і спадкове майно складається з ? житлового будинку в смт.Рокитне, вул.Гайова,14. Рішенням Рокитнянського райсуду від 17.06.14 позивачці виділено в натурі ? даного будинку та господарських споруд. Коли позивачка звернулася за приватизацією частини земельної ділянки біля виділеної їй частини бідинку, було встановлено, що власником даної земельної ділянки був [PERSON], а згодом в порядку спадкування земельна ділянка перейшла до відповідачки [PERSON], що підтверджено державним актом. У відповідності до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, припиняється право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. З метою приватизації частини земельної ділянки позивачкою необхідно визнати недійсним державний акт на ім»я [PERSON], скасувати його реєстрацію та визнати за [PERSON] право власності на 1\\4 земельної ділянки кадастровий номер 3223755100:01:015:0025 відповідно до варіанту №2 схеми розподілу судової земельно-технічної експертизи. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явилася. Її представник [PERSON] суду пояснив, що його матір [PERSON] є власником житлового будинку по вул.Гайовій,14 в смт.Рокитне та земельної ділянки площею 0,0768 га біля даного будинку. Вважає, що позивачка [PERSON] незаконно успадкувала частину даного житлового будинку шляхом підроблення заповіту і суд виніс незаконне рішення, яким виділив [PERSON] частину будинку. Право власності є непорушним і тому суд не має права забирати частину земельної ділянки у відповідачки. При поділі житлового будинку були порушені будівельні правила, так як в будинку проведено парове опалення та газ і дані комунікації поділилися між сторонами. При розгляді справи порушені матеріальне та процесуальне право. Просить відмовити в задоволенні позову та надав заперечення проти позову. Представник Рокитнянської селищної ради до суду не з»явився, подав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу без його участі. Представник відділу Держгеокадастру, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. Представник сектору для наданя послуг в реєстраційній сфері центру надання адміністративних послуг, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідачка є співвласниками житлового будинку, розташованого в смт.Рокитне по вул.Гайовій,14 Київської області, при цьому позивачка є власником ? даного будинку, виділеного в натурі рішенням Рокитнянського районного суду від 17.06.14, а відповідачка власником ? будинку та власником однієї цілої земельної ділянки біля вказаного будинку площею 0,0768 га. З метою приватизації частини земельної ділянки біля належної їй частини будинку позивачка просить визнати незаконним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №698324 від 27.05.07 на земельну ділянку площею 0,0768 га, виданий на ім»я [PERSON] по вул.Гайова,14 в смт.Рокитне, скасувати його державну реєстрацію та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою згідно варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи. Також просить стягнути з відповідачки судові витрати. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК Україна кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.3 визначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Тому суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідачки про прийняття до спільного розгляду з основним позовом зустрічного позову про визнання заповіту недійсним та інших клопотань, які не мають відношення до позовних вимог і спільний розгляд яких не є доцільним. Відповідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Як вбачається із ст.18 п. «г» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 із змінами від 19.03.2010 року №2 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» : «при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами після 31.12.2003 року згідно зі ст.377 ЦК, а з часу внесення змін до ст.120 ЗК від 27.04.2007 р. і згідно зі ст.120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором, а якщо договором це не було встановлено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування». Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ч.4 вказаної статті передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2007 спадкоємцем однієї цілої частини майна гр-ки [PERSON], яка померла 29.04.2004 року, є гр. [PERSON]. Спадкове майно складається з ? частини житлового будинку без конкретного розподілу, розташованого в смт.Рокитне, вул.Гайова,14. Згідно рішення Рокитнянського районного суду від 17.06.14 ? даного будинку виділена позивачці [PERSON] в натурі і зараз вона просить визнати за нею право власності на ? земельної ділянки біля виділеної частини вказаного будинку. Тому суд вважає, що вимоги [PERSON] про виділення їй в натурі ? частини земельної ділянки біля належної їй частини домоволодіння правомірні і відповідають вимогам закону. Так як представник відповідачки не заперечив у судовому засіданні варіант поділу, який просить позивачка, а заперечив в цілому висновок експертизи, який, з його слів, порушує користування комунікаційними послугами, суд визнав за позивачкою право власності на земельну ділянку, яка визначена варіантом №2 висновку судової земельно-технічної експертизи та відмовив у призначенні повторної судової земельно-технічної експертизи, про що просив у судовому засіданні представник відповідачки, так як той не навів переконливих порушень у висновку експертизи і тому суд вважає, що повторне призначення має на меті затягування розгляду справи по суті і порушенням процесуальних строків. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з рахунку-фактури №СФ-2612162 на оплату експертних послуг від 26.12.16 проведення судової земельно-технічної експертизи складає 18105 грн., які оплачені позивачкою. Також суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідачки судових витрат, а саме судового збору та ? вартості експертизи є правомірними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved