overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

Позивач наполягав в остаточному вигляді на стягненні з відповідачки на свою користь 28861 грн. 53 коп. за договором позики та судові витрати. Відповідачка позов не визнала, стверджуючи, що вона дійсно отримувала від позивача кошти, але не 2660 доларів США, як зазначено у розписці, а тільки 2000 доларів США, а інші 660 доларів США - це за користування грішми. У подальшому у судове засідання не з'являлася, не надала цьому поважним підстав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась, як і її представник. Тому суд вважає можливим закінчити розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 06 червня 2010 року відповідачка отримала від позивача 2660 доларів США, зобов'язавшись повернути кошти до 06 вересня 2010 року. Але, взяте на себе зобов'язання не виконала і кошти не повернула. Між тим, положення ст.. 1046 ЦК України зобов'язують її повернути ці кошти у визначений сторонами термін. При цьому суд не може взяти до уваги заперечення відповідачки стосовно отримання від позивача тільки 2000 доларів США, бо саме сума у 2660 доларів США зазначена у наданій відповідачкою розписці, свій підпис в якої вона не спростовувала. Суд оцінюючи таку розписку, вважає, що йдеться про борг коштів, а не про заставу, бо договір застави обов'язково має бути посвідчений нотаріально. Крім того, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду України у спорі про стягнення боргу за договором позики від 18 вересня 2013 року, де вказано, що «…за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, та і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору…». При розгляданні зазначеного спору, суд переконався, що право стосунки між сторонами виникли саме з договору позики, а не з будь-якого іншого договору. Тому позов підлягає задоволенню у межах заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач наполягав на визнанні відповідачку особою, що втратила право користування житловим приміщенням у вигляді 2/3 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS]. Надав необхідні докази, що було підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідачка в судове засідання жодного разу не з'являлась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась, чому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 19 лютого 2002 року по 05 квітня 2007 року сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. від цих стосунків у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який зараз мешкає разом з матір'ю. Але, сім'ї у сторін не склалось і 05 квітня 2007 року судом їх шлюб було розірвано. Під час шлюбу і після його розірвання до 10 вересня 2014 року сторони постійно мешкали (а відповідачка і зараз зареєстрована) по [ADDRESS], який належить позивачу на підставі договору дарування від 2000 року, яке підтверджене, рішенням суду від 16 травня 2003 року (№2-612/2003). Але, після остаточного припинення своїх шлюбних стосунків, а саме, 10 вересня 2014 року відповідачка самостійно забрала з зазначеного житлового будинку свої особисті речі за допомогою автотранспорту свого батька та дитину і з того часу більше у вказаному житлі вона не мешкає і ним, а ні вона а ні дитина не користуються. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили ту обставину, що з початком вересня 2014 року і до цього часу відповідачка у вказаному житлі не мешкає разом з дитиною і її особистих речей у будинку не має. Знають вони це достеменно, оскільки є найманими відповідачем робітниками щодо виконання відповідних робіт (встановлення питних колодязів) та щодня знаходяться на території житлового будинку відповідача. Згідно положень ст. 72 ЖК України, якщо особа без будь-яких поважних підстав не мешкає та не користується ним понад терміну встановленого ст. 71 ЖК України, суд може визнати таку особу такою, що втратила право користування житлом. При цьому, судом не встановлено, що відповідачка самостійно залишила зазначене житло розірвавши при цьому з позивачем свої сімейно-шлюбні стосунки, забрала свої особисті речі; наміру продовжувати мешкати у цьому житлі не висловлювала. Будь-яких відомостей про те, що позивач виганяв відповідачку з житла або з якихось інших обставин остання змушена була залишити спірне житло суду не надано та судом не встановлено. За таких підстав суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з [PERSON], [INFO], що мешкає по вул. Ткаченко, 43 в м. Котовську Одеської області, на свою користь грошові кошти у сумі 36400,06 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, грошові кошти у сумі 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди, грошові кошти на витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER] внаслідок ДТП у сумі 1200 грн., та судові витрати в розмірі 365 грн. Відповідач жодного разу у судове засідання не зявився, не надав цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений. Але, до суду представив свої заперечення проти позову, в яких просив позовну заяву залишити без руху та повернути позивачу, у звязку з несплатою судового збору. Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 18 листопада 2014 року, біля 18 години 00 хвилин по вул. Луначарського в м. Котовську Одеської області на перехресті з вул. 50 років Жовтня у тому ж місці сталося ДТП. У підсумку чого автомобілі сторін по справі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року, що має чинну силу, незважаючи на її оскарження до апеляційного суду Одеської області, відповідач був визнаний у скоєні правопорушень передбачених ст..ст. 122-4, 124 КУпАП України. Згідно представленого висновку № 30406150 від 08 червня 2015 року ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ» розмір матеріальної шкоди завданої автомобілю складає 16039 грн. 59 коп., а втрата товарної вартості машини 20360 грн. 47 коп., що загалом складає 36400 грн. 06 грн. Відносно до положень ст..ст. 22,1166 ЦК України майнова шкода, що заподіяна неправомірними діями або бездіяльністю особистим майновим або немайновим правом юридичної або фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Таким чином, саме відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну ним шкоду у доведеному розмірі. Як і 2500 грн. моральної шкоди, що заподіяна позивачу у підсумку пошкодження його транспортного засобу, що потягло за собою позбавлення позивача можливості користуватися транспортом, виходячи з положень ст..ст. 23,1167 п. 1 ЦК України. На підставі ст.. 88 ЦПК України відповідач також повинен відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 365 грн. Щ0о стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 1200 грн. витрат, повязаних з визначенням вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача у підсумку ДТП, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, бо позивачем не надано будь-яких доказів по цих витратах, чим порушено вимоги ст. 60 ЦПК України. Тому позов частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з відповідачки аліментів його користь для утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця з усіх видів її його доходу з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення донькою повноліття, тобто до 01.04.2028 року. Позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, підтвердили обставини викладені у позовній заяві та просили суд про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, не надала цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась, чому суду вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони у справі (позивач і відповідачка) є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що перебуває на повному утриманні позивача. Відповідачка, як мати, матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача кошти на утримання доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, як батько, на підставі ст. 180 СК України повинен утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з відповідачки аліментів на його користь для утримання сина, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві та просив суд про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не надала цьому поважних підстав, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши позивача, оцінивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони у справі (позивач і відповідачка) є батьками неповнолітнього - [PERSON], [INFO], але відповідачка матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, у розмірі по 1/4 частки всіх її прибутків щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка, як мати, на підставі ст. 180 СК України повинна утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, тобто, до 18 років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач наполягав на стягненні з відповідачки аліментів на його користь для утримання сина, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з моменту звернення з позовом до суду та до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві та просив суд про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачка позов не визнала, стверджуючи, що вона не відмовилася від сина, приносила йому речі та кошти. Останній раз вона надала особисту допомогу сину 200 грн. У подальшому має намір підтримувати його. Сім'ю залишила через те, що батьки позивача, які мешкають поруч, вигнали її та не віддають разом з позивачем її особисті речі. Вона змушена мешкати на квартирі за зазначеною адресою. Визнавала, що згідно власного бажання дитини дійсно, син мешкає разом з позивачем. З цих підстав просила суд відмови у позові. Встановлено, що сторони з 06 листопада 1999 року перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який зараз мешкає біля батька, що не заперечується відповідачкою. Але, сімейне життя у сторін не склалося і зараз вони припинили свої сімейно-шлюбні стосунки. Відповідачка при цьому змінила своє місце мешкання і проживає окремо. Згідно ст. 180 СК України, батьки повинні надавати своїм дітям матеріальну допомогу, утримувати їх, до досягнення ними повноліття. При цьому, виходячи з аналогічних положень ст..199 п. 3 СК України, право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з батьки, з яким мешкає син або донька. Тому позов підлягає безумовному задоволенню з урахуванням обставин які містяться в ст. 182 СК України, враховуючи, що відповідачка працює, має постійні прибутки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Позивач Національна медична академія післядипломної освіти імені П. Л. Шупика звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2019 року між Національною медичною академією післядипломної освіти імені П. Л. Шупика та [PERSON] було укладено договір № 3365 «Про надання освітніх послуг між НМАПО імені П.Л. Шупика та фізичною (юридичною) особою». Згідно з умовами даного договору НМАПО імені П. Л. Шупика, як Виконавець, зобов`язується надати [PERSON] освітню послугу щодо навчання на курсах спеціалізації з кардіології, а Замовник, тобто [PERSON] , прийняти належним чином надану освітню послугу та оплатити її вартість. Відповідно до пункту 9 договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 13 500,00. У період з 27.08.2019 року по 27.11.2019 року позивачем надано, а відповідачем прийнято освітню послугу. Надану послугу відповідачем було оплачено в розмірі 4500,00 грн., тобто частково. Освітня послуга надана Виконавцем належним чином, зауважень та претензій з боку Замовника не було. Відповідно до п. 4 договору, Замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені Договором. Відповідно до п. 10 договору, Замовник вносить плату щомісяця. Але, оплата за навчання в повному обсязі на розрахунковий рахунок НМАПО імені П. Л. Шупика не надійшла. Таким чином, Відповідач порушила умови п. 4 договору. У зв`язку з цим, позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

позивач Національна медична академія післядипломної освіти імені П. Л. Шупика звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті послуг за навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.11.2016 року між Національною медичною академією післядипломної освіти імені П. Л. Шупика ( далі - позивач, виконавець) та [PERSON] (далі - відповідач, замовник) було укладено договір № 4294 «Про надання освітніх послуг між НМАПО імені П.Л. Шупика та фізичною (юридичною) особою». Згідно з умовами даного договору НМАПО імені П. Л. Шупика, як Виконавець, зобов`язується надати [PERSON] освітню послугу щодо навчання на курсах спеціалізації з хірургії, а замовник, тобто [PERSON] , прийняти належним чином надану освітню послугу та оплатити її вартість. Відповідно до пункту 9 договору, загальна вартість освітньої послуги за період з 14.11.2016 року по 31.10.2017 року становить 27 000,00. Надану послугу відповідачем було оплачено в розмірі 15 000,00 грн., тобто частково. Зауважень та претензій щодо послуги з боку замовника не було. Відповідно до п. 4 договору, замовник зобов`язується своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, що встановлені Договором. Відповідно до п. 10 договору, Замовник вносить плату щомісяця. Але, оплата за навчання в повному обсязі на розрахунковий рахунок НМАПО імені П. Л. Шупика не надійшла. Таким чином, Відповідач порушив умови п. 4 договору. У зв`язку з цим, позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про навчання. Звернувшись до суду 07.03.2016 року позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про навчання №1320/14-ф від 28.10.2014 року в розмірі 5360 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду в розмірі 1378 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримує, справу просить розглянути без участі його представника, в надісланому до суду письмовому відзиві на заперечення відповідача проти позову вказує, що відповідач уплатив заборгованість за навчання лише 20.05.2016 року, вже після відкриття судом провадження по справі і тому наполягає на стягнення з відповідача витрат понесених по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] згоден відшкодувати витрати по сплаті судового збору понесені позивачем, про що подав письмову заяву, та просить справу розглядати без його участі. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, лише в частині стягнення на користь позивача судових витрат. Так в судовому засіданні встановлено, що після призначення справи до розгляду, 20.05.2016 року відповідач сплатив на рахунок позивача заборгованість за договором про навчання №1320/14-ф від 28.10.2014 року в розмірі 5360 грн. що підтверджується копією квитанції на а.с.73. Таким чином сплату на користь позивача грошових коштів після звернення до суду у добровільному порядку суд розцінює як визнання позовних вимог. Питання щодо сплати судових витрат понесених позивачем за звернення до суду не вирішено. Суд вважає що сума кошів витрачених позивачем на сплату судового збору при зверненні до суду підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач Національний транспортний університет звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. В позовній заяві представник позивача мотивує позовні вимоги тим, що 19.12.2005 р. між сторонами було укладено угоду № 16 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якої відповідачу було надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за напрямком підготовки «автомобілі та автомобільне господарство» у розмірі 4300 грн. на навчальний рік та 10 750 грн. на весь термін навчання. Відповідач був зарахований на навчання до Університету у 2004 року, про що виданий наказ ректора № 266 від 28 липня 2004 року. У 2009 році відповідач закінчив навчання і отримав вищу освіту згідно наказу №166/вк від 26.05.2009 року. Відповідач у добровільному порядку суму наданого кредиту та три відсотки річних за користування кредитом не повертає та не має наміру повертати їх в подальшому. На підставі наведеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 5736,00 грн. по сплаті 1/15 частини кредиту від загальної суми, пені - 5167,53 грн., відсотки за користування кредитом - 332,50 грн., а всього на суму 11 236,00 грн. Також просить стягнути витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, в поданій суду заяві вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації та шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва, причини неявки суду не повідомляв. Суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач Національний університет «Запорізька політехніка» пред`явив до суду позов до відповідача [PERSON] , в якому зазначив, що 14.08.2015 між Запорізьким національним технічним університетом та [PERSON] укладено Договір №01020101/226 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою. Наказом Запорізького національного технічного університету №293-С «Про зарахування на навчання» на підставі правил прийому до ЗНТУ в 2015 році та рішення приймальної комісії від 15.08.2015, протокол №35, зараховано [PERSON] з 01.09.2015 студентом першого курсу денної форми навчання на основі повної загальної середньої освіти за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. 23.02.2018 Наказом Запорізького національного технічного університету №64-С «Про особовий склад студентів» відраховано з Факультету управління культурою та спортом, денної форми навчання за невиконання навчального плану та за порушення умов контракту [PERSON] , студента 3 курсу навчання за освітнім ступенем «бакалавр», групи УФКС-135_под (за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб), напрям підготовки 6.010201 «Фізичне виховання» з 22.02.2018 (до занять в 6 семестрі 2017/2018 року не приступав). На момент подання позовної заяви у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті за навчання в сумі 3250грн. На адресу відповідача направлялась претензія від 12.07.2019 №39-115/2710 з проханням погасити суму заборгованості по оплаті за навчання у розмірі 3250грн. Однак, жодних дій для погашення зазначеної заборгованості з боку відповідача здійснено не було. На підставі Наказу Міністерства освіти і науки України від 01.04.2019 №420 Запорізький національний технічний університет перейменовано у Національний університет «Запорізька політехніка». З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] суму заборгованості по оплаті за навчання у розмірі 3250грн., а також судові витрати у розмірі 1921грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю Шмаріна А.П. не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, відзив на позов до суду не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та,

Outcome: approved