Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 23.09.2006 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] З листопада 2014 року відносини між подружжям погіршились та волни стали проживати окремо. Діти залишилась разом з матірю. Відповідач працює та має регулярний дохід, однак, в порушення норм Сімейного кодексу, матеріально дітям не допомагає. В звязку з цим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки її власних коштів не вистачає на забезпечення життєвих потреб дітей в харчуванні, одязі та інших речах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їхнього задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що 23 вересня 2006 року Нововолодимирською сільською радою Голопристанського району Херсонської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- КГ № 016914. Згідно свідоцтв про народження серії 1-КГ № 035541 та І-КГ № 130407, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом зі своєю матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Нововолодимирівської сільської ради. Відповідач з сімєю не проживає. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд має право визначити частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, інших утриманців не має, позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, а тому приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved