Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

позивач ОСББ «Петрушевича 53а» в особі голови Вовк О.М. звернулося до суду із указаним позовом. Уточнивши свої позовні вимоги шляхом збільшення, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за утримання\~будинку і\~прибудинкової території\~та штрафних\~санкцій на загальну суму 11\~307,28 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , де створено ОСББ «Петрушевича 53а», яке здійснює обслуговування вказаного будинку та прибудинкової території з липня 2013 року по даний час. Рішенням загальних зборів членів цього ОСББ (протокол №3 від 07.07.2013) визначено тариф за обслуговування багатоквартирного будинку в розмірі 1,25 грн. за кожен квадратний метр загальної площі квартири, а згодом рішенням зборів (протокол №1 від 03.04.2017) тариф збільшено до 2,00 грн., що підлягає сплаті до 25 числа кожного місяця. Усі співвласники багатоквартирного будинку повинні сплачувати послуги за утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань та допустила заборгованість за період із 01 липня 2013 року до 01 грудня 2018 року на загальну суму 11\~307,28 грн., що складається із заборгованості по квартирній платі в сумі 6853,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 3252,57 грн. та трьох процентів річних в сумі 620,51 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачки судові витрати (судовий збір в сумі 551,20 грн. та 30 грн. поштових витрат). Згідно протоколу автоматизованого розподілу, матеріали вказаної цивільної справи передані на розгляд судді Мельника С.Р., який після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 29.08.2016 року відкрив провадження у справі. Ухвалою судді від 24.02.2020 року, після заміни складу суду в зв`язку зі звільненням у відставку судді Буського районного суду Львівської області Мельника С.Р., вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання та викликом сторін. Відповідно до ухвали від 29.09.2020 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, виходячи із вищенаведених мотивів. Крім того покликалась на те, що у 2013 році мешканцями будинку створене ОСББ, яке надавало послуги усьому житловому будинку (40 квартир), зареєстровано статут об`єднання, укладено відповідні договори, протоколами зборів об`єднання визначено розмір внеску на оплату послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Житловий будинок до створення ОСББ обслуговувало Управління будинками міста Буська. Оскільки не проведено капітальний ремонт вказаного будинку і не передана технічна документація, а тому ОСББ не прийняло його на свій баланс і житловий будинок перебував в Управлінні будинками м. Буська, яке зняло його зі свого балансу в 2019 році. Натомість ОСББ із вищенаведених причин його не взяло на баланс, однак за попередній період позивачем здійснено певні роботи (замінено електрику в підвалі, проведено заміну вхідних дверей в будинок, проводиться вивіз сміття, прибирання території, чистка каналізації тощо). Представник позивача зазначила, що земельний податок не сплачує ОСББ, оскільки йому не передано земельну ділянку для обслуговування будинку та не заперечує щодо його сплати Управлінням будинками м. Буська. При цьому, представник позивача не заперечує щодо надання останнім протягом спірного періоду таких послуг (обслуговування димовентиляційних каналів, заміна труб водопостачання та каналізації поквартирно, ремонт даху, часткове прибирання). Також представник вважає, що сплата відповідачкою платежів за обслуговування будинку та прибудинкової території за спірний період на користь Управління будинками м. Буська при створеному ОСББ є безпідставним, а ці платежі повинно було би їм вказане Управління повернути, однак із відповідним позовом до останнього позивач не звертався. Натомість, оскільки більшість мешканців оплачує квартплату, а відповідачка почала сплату платежів лише з 2019 року по даний час, а до цього за спірний період має несплачену заборгованість, яку просить з неї стягнути. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечили, покликаючись на те, що відповідачка у 2010 році уклала типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із Управлінням будинками м. Буська, предметом якого є надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по [ADDRESS] строком до 31 грудня 2018 року, згідно якого вона проводила оплату за названі представником позивача послуги, по яких заборгованості у неї не має. Натомість договору з ОСББ вона не отримувала, а також їй не пропонувалось укласти договір про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території на підставі п. 10.5 Статуту ОСББ «Петрушевича 53а». Після припинення дії договору з Управлінням будинками м. Буська із 2019 року по даний час відповідачка добровільно проводить оплату послуг за утримання будинку на користь позивача та не має заборгованості. Оскільки, маючи укладений договір із Управлінням будинками м. Буська, а із позивачем у неї жодних договірних відносин за спірний період (2013 2018 роки) не було, а тому вона сплачувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території на користь Управління будинками м. Буська, яке надавало їй такі послуги згідно укладеного та діючого договору, а після завершення такого добровільно почала сплачувати позивачу, так як їй не має різниці кому платити, а також вважає, що вона не винна, нехай утримувачі будинку між собою з`ясують за оплату послуг. Оскільки задоволення позовних вимог призведе до подвійного стягнення з неї на користь позивача раніше оплачених послуг попередньому утримувачу будинку та за відсутністю підстав сторона відповідача просить відмовити в позові повністю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Відповідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини\~першої та\~другої статті\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою\~ сьомою\~статті 81\~цього Кодексу\~передбачено,\~що докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 травня 2013 року було проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного «Петрушевича 53а». Відповідно до Статуту та законодавства України вказане об`єднання має правовий статус юридичної особи (а.с. 17). Згідно рішення Буської міської ради Львівської області від 19.06.2013 року вирішено передати багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] у власність ОСББ «Петрушевича 53а» та створено комісію для приймання-передачі будинку на баланс позивача (а.с. 18). Рішенням Буського районного суду Львівської області від 04.05.2018 року зобов`язано Буську міську раду Львівської області передати на баланс ОСББ «Петрушевича 53а» багатоквартирний будинок (цілісний житловий комплекс), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та постанови КМУ від 11.10.2002 №1521 «Про реалізацію даного Закону, якою затверджено порядок передачі майна». Проте, як убачається із матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, що вищевказаний багатоквартирний житловий будинок перебував на балансі комунального підприємства Управління будинками міста Буська та не було прийнято на баланс позивача ОСББ «Петрушевича 53а», оскільки позивач вимагав проведення капітального ремонту будинку попереднім балансоутримувачем будинку (а.с. 37-42). Також позивач на вимогу Буської міської ради не уклав договору на утримання будинку та прибудинкової території з Управлінням будинками, як балансоутримувачем, про що слідує з довідки №73 від 12.11.2015 та інших матеріалів справи (а.с. 38, 42). Рішенням загальних зборів ОСББ «Петрушевича 53а» від 7 липня 2013 року (протокол №3 від 07.07.2013) встановлено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1,25 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири. Згодом, рішенням загальних зборів ОСББ «Петрушевича 53а» від 3 квітня 2017 року (протокол №1 від 03.04.2017) встановлено (змінено) внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2,00 грн. за один квадратний метр загальної площі квартири. До матеріалів справи представником позивача долучено непідписаний відповідачкою проект договору від 07.07.2013 року відносин власників житлових та нежитлових приміщень та голови правління із доказами направлення відповідачці без надання доказів вручення. Однак такого договору Статутом позивача не передбачено, а вказано про укладення договорів між кожним власником квартири (приміщення) та об`єднанням (а не головою правління) на підставі типового договору (п. 8.1 цього Статуту), а також про можливість укладення із об`єднанням договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території та надання послуг (п. 10.5 цього Статуту). Незважаючи на те, що в силу приписів чинного законодавства споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним без укладення відповідного договору (ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), судом встановлено, що 01 вересня 2010 року між відповідачкою [PERSON] та Управлінням будинками м. Буська було укладено типовий договір №4051 (переукладений 03.08.2015), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по [ADDRESS] та забезпечення споживачем своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором (п. 1 цього Договору). Розмір щомісячної плати за надані послуги становить 1,25 грн. за 1 кв.м., а всього 89,00 грн. щомісячно (п. 3 цього Договору). Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року (п. 18 цього Договору). Разом із тим, як вбачається із листа Управління будинками м. Буська №5 від 26.01.2021, що відповідачкою [PERSON] проведено оплату послуг з утримання будинку по [ADDRESS] , зокрема за період з 1 липня 2013 року по 1 лютого 2019 року нею сплачено 5417,10 грн., а згідно іншого листа балансоутримувача будинку [ADDRESS] від 09.04.2021 слідує те, що заборгованість абонента за утримання будинку і прибудинкової території [PERSON] відсутня. Зазначені фактичні обставини не заперечуються учасниками справи. В силу вимог частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Натомість, як вбачається із матеріалів справи, що в період, за який відповідачкою сплачувались послуги з утримання будинку в користь балансоутримувача будинку (Управління будинками м. Буська) на підставі укладеного між ними та діючого за час спірного періоду договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивачем нараховано відповідачці заборгованість за житлово-комунальні послуги. Однак така вимога, на думку суду, порушує принципи добросовісності, розумності і справедливості та зводиться до подвійного стягнення, що є неприпустимим, виходячи із наступного. Загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). Як визначено частиною першою статті 627 ЦК України, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу приписів пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону). Частинами першою і другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних\~послуг здійснюється\~виключно на\~договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною другою статті 8 Основного Закону передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України). В силу приписів частини першої статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин у цій справі підлягає безпосередньому застосуванню норма статті 61 Конституції України, а тому з метою запобігання подвійної цивільно-правової відповідальності відповідачки, принципів справедливості та добросовісності, заборони подвійного стягнення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки за спірний період відповідачкою сплачені повністю внески на утримання будинку та прибудинкової території згідно укладеного та чинного договору із Управлінням будинками м. Буська, який ніким не оспорено і за яким заборгованості відповідачка не має. При цьому, суд вважає, якщо представник позивача вважає набуття Управлінням будинками м. Буська спірних коштів відповідачки без достатньої правової підстави, то позивач вправі звернутись із відповідним позовом до останнього про їх повернення в порядку Глави 83 Цивільного Кодексу України (ст.ст. 1212-1215 ЦК України), а не вимагати повторного стягнення коштів за надання послуг з утримання будинку із відповідачки (яка їх сплачувала за спірний період згідно укладеного та чинного договору), оскільки це призведе до подвійного стягнення, що є неприпустимим. Відповідно до вимог пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати (сплачений судовий збір) покладаються на позивача, ураховуючи відмову в позові. Ураховуючи наведене та

Outcome: dismissed