Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними був укладений шлюб 18 червня 2014 року. Від шлюбу у них дітей немає. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки між нею та відповідачем спільне життя не склалося та шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе. Просить шлюб укладений між ними розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, в разі відсутності відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки в судове засідання не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що між сторонами 18 червня 2014 року було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 846 (а.с.7). Від шлюбу у сторін дітей немає. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, як вбачається із викладеного, шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними фактично припинені, між ними втрачено почуття любові, взаєморозуміння та довіри. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивачки, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved