Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачки звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 05.05.2015 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,9399 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481600:03:004:0016 . Відповідачка [PERSON] є спадкоємицею померлого за заповітом, але позивачки мають право на обов»язкову долю, оскільки є пенсіонерами за віком. Позивачки в установленому законом порядку звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини , але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з тих підстав, що ними не було надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивачки просили суд визнати за ними право власності по 1\\8 частці за кожним в порядку спадкування за законом після смерті 05.05.2015 р. батька [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 3,9399 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481600:03:004:0016. Позивачі до суду не з»явилися. подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що 05 травня 2015 року помер [PERSON], останнє місце проживання та реєстрації якого було за адресою с.Іванівка Білоцерківського району, вул..Комсомольська, буд.6.\\ а.с.6\\ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщину на належне йому майно , а саме, земельну ділянку загальною площею 3,9399 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481600:03:004:0016, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 224983, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 22 березня 2005 року на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації № 3 від 10 січня 2005 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010502900342. З матеріалів спадкової справи № 155\\2015 р., заведеної після його смерті, вбачається, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Іванівської сільської ради 19.11.2009 р., [PERSON] заповів належну йому земельну ділянку дочці [PERSON], відповідачці по справі. Державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] 02 грудня 2015 року видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5\\8\\ п»ять восьмих\\ часток вищезазначеної земельної ділянки. Позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], доньки померлого, на час відкриття спадщини непрацездатні за віком, пенсіонерки, маючи право на обов»язкову частку, у передбаченому законом порядку також подали до нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини. Однак, постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13.01.2016 р. позивачам було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що ними не було надано правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова\\ вдівець\\ та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом\\ обов»язкова частка\\. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачки є спадкоємцями померлого батька [PERSON] за законом, маючи право на обов»язкову частку, прийняли спадщину в порядку ст.1269 ЦК України. По справі встановлено, що земельна ділянка загальною площею 3,9399 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481600:03:004:0016 належала на праві приватної власності померлому [PERSON], що підтверджується державним актом на права власності на земельну ділянку серії ЯА № 224983, виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією 22 березня 2005 року на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації № 3 від 10 січня 2005 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010502900342 \\ матеріали спадкової справи\\ На частину спадкового майна, за виключенням обов»язкової частки, спадкоємиці за заповітом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Позивачки не мають можливості оформити свої спадкові права, оскільки не мають на руках державного акта на право власності на спадкову земельну ділянку, який знаходиться у відповідачки. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як розяснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків \\ спадщини\\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця\\, до інших осіб \\ спадкоємців\\. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину , то суд вважає за можливе визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] по 1\\8 частці за кожним\\ обов»язкова частка\\ на земельну ділянку загальною площею 3,9399 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району, кадастровий номер 3220481600:03:004:0016 , оскільки інший порядок для набуття позивачами права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений.

Outcome: approved