Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач неналежно виконував обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] у період з 01.12.2004 року по 01.03.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 59 449 грн. 29 коп. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 59 449 грн. 29 коп., суму інфляційних витрат у розмірі 24 622 грн. 95 коп., 3 % річних у розмірі 7 644 грн. 54 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.06.2021 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Крім того, позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача за надану теплову енергію за особовим рахунком № [NUMBER] у розмірі 23 385 грн. 04 коп.; суму інфляційних збитків у розмірі 1624 грн. 57 коп.; 3 % річних у розмірі 815 грн. 23 коп. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначила, що вона не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , а лише була зареєстрована за даною адресою та не мешкала в ній. Договір про надання послуг з централізованого опалення не укладала та жодних зобов`язань перед постачальником не має. Вказує, що позивачем взято в розрахунок період нарахування з 01.12.2004 року, який є поза межами строку позовної та не переривається оплатами. Тому просить застосувати термін позовної давності за особовим рахунком № [NUMBER] та відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази та законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За загальним правилом ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивач виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів м. Селидове послугами з централізованого теплопостачання. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з теплопостачання в даній квартирі з 13.08.2002 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 11.10.2011 року Селидівським МВ ГУМВС України в Донецькій області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.09.2020 року, судовий наказ № 242/6130/19 від 14.11.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за надану теплову енергію за період 01.11.2016 року по 31.08.2019 року, скасовано. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 68 ЖК України передбачає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Плата за теплову енергію, передбачена Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (із змінами та доповненнями). Відповідно до п. 18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м. (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Крім того, суд зазначає, що за вимогами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Так, на підставі розрахунку позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ст.625 ЦК України за період прострочення погашення заборгованості відповідачами, вбачається, що відповідач заборгували за спірний період ОКП «Донецьктеплокомуненерго» 3% річних у розмірі 815 грн. 23 коп. та інфляційні витрати у розмірі 1624 грн. 57 коп. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, перебіг позовної давності щодо оплати послуг з надання теплової енергії обчислюється в такому випадку з дня настання строку виконання зобов`язання споживачами в частині проведення чергового щомісячного платежу. Натомість, суд звертає увагу на те, що на підставі ч.1,3 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. При цьому, згідно ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Разом з тим, відповідно до правової позиції Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 року за справою №712/8916/17, прийшла до висновку, що подання заяви про видачу судового наказу не може використовуватися стягувачем, як підстава для переривання строку позовної давності за вимогою вказаною у такій заяві (чи її частиною). Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, зважаючи на наявність відповідної заяви з боку сторони відповідача, у відповідності, ч.4 ст.267 ЦК України суд приходить до висновку про обґрунтованість позову ОКП «Донецьктеплокомуненерго» лише в межах строку позовної давності, тобто за останні три роки, що передують його зверненню до суду, а саме за період з 01.05.2018 року по 01.02.2021 року. При цьому, на підставі ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, якими в даному випадку є вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат постачальника послуг. Суд зазначає, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення заборгованості, суми інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.12.2004 року по 01.02.2021 року. Однак, з наданого позивачу розрахунку до особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що заборгованість за користування тепловою енергією у межах строку позовної давності за період з 01.05.2018 року по 01.02.2018 року становить 23 385 грн. 04 коп.; інфляційні збитки у розмірі 1 624 грн. 57 коп.; 3 %т річних у розмірі 815 грн. 23 коп. Таким чином, суд оцінивши представленні в силу ст. 81 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за період з 01.05.2018 року по 01.02.2021 року у розмірі 23 385 грн. 04 коп., інфляційні збитки у розмірі 1 624 грн. 57 коп.; 3 %т річних у розмірі 815 грн. 23 коп. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. З огляду на те, що судом позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача по справі на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 639 грн. 23 коп. (28,16 %). На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial