Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку. Мотивує позов тим, що [PERSON] є власником квартири №33 в багатоквартирному будинку по просп. Володимирському, 23 в м. Лубнах Полтавської області. В будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення. ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. У 2010 році відповідачем в квартирі встановлено індивідуальну (автономну) систему опалення та виконано роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення, що не позбавляє її обовязку сплачувати за опалення МЗК будинку. Відповідачу нараховано заборгованість за опалення місць загального користування будинку в сумі 779 грн. 38 коп. за період з березня 2013 року по лютий 2016 року відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року № 359. 15.04.2016 року Лубенським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування багатоквартирного будинку. Однак, ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 06.04.2017 року цей наказ скасовано. Таким чином, позивач прохає стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за опалення місць загального користування будинку в сумі 779 грн. 38 коп. за період з березня 2013 року по лютий 2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечила. Зазначила, що 14.05.2013 року Інспекцією ДАБК у Полтавській області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція приватизованої квартири № 33 під адміністративно-торговельне приміщення по вул. Радянській, 23 в м.Лубни». В результаті реконструкції побудовано нежитлове приміщення, що має окремий вхід. Такі обставини виключають обовязок відповідача нести витрати по оплаті опалення МЗК. Вказала на помилковість розрахунків позивачем суми заборгованості. Також зазначила щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та є власником квартири №33 в багатоквартирному будинку по просп. Володимирському, 23 в м. Лубнах Полтавської області. Квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у звязку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення з 2010 року. З того часу оплата за поставку теплової енергії до квартири відключеної від системи централізованого опалення не проводилася. Згідно ст.ст.20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Розрахунок витрат теплової енергії, що припадає на відключення від системи центрального опалення квартири, проводиться у відповідності до п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та наказу Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 р. «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». Разом із тим, судом встановлено, що 14.05.2013 року Інспекцією ДАБК у Полтавській області зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації «Реконструкція приватизованої квартири № 33 під адміністративно-торговельне приміщення по вул. Радянській, 23 в м.Лубни». В результаті реконструкції побудовано нежитлове приміщення, що має відокремлений вхід на вулицю і не має доступу до місць загального користування із приміщення магазину, відтак таке приміщення в розподілі витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК не враховуються, що відповідає нормам Методики, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 р. За таких підстав з 14.05.2013 року заборгованість за опалення МЗК нарахована безпідставно. Що стосується заборгованості за березень та квітень 2013 року, то розрахунок заборгованості було проведено згідно з вимогами чинного законодавства. Доводи відповідача щодо неправильного розрахунку не підкріплені належними та допустимими доказами. Також суд враховує, що строк позовної давності переривався шляхом подачі заяви про видачу судового наказу, а відтак не пропущений позивачем. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в частині вимог за березень та квітень 2013 року.

Outcome: partial