Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] Позов мотивований тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з житловою прибудовою та надвірними будівлями [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є позивачка та відповідачка, яка не претендує на спірне домоволодіння та відмовилася від нього на користь позивачки. Після смерті батька [PERSON] позивачка звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак отримала відмову у здійснені нотаріальних дій, мотивовану тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - дублікат договору на право забудови вільної земельної ділянки - не є документом, який би підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок з житловою прибудовою та з надвірними побудовами, що знаходиться за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, пояснивши, що тільки в судовому порядку має можливість захистити спадкові права, оскільки при житті її батько [PERSON] не оформив правовстановлюючій документ. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, в зв'язку зі станом здоров'я через похилий вік не може бути присутньою в судовому засіданні. Вказує, що позов визнає повністю, на спадкове майно не претендує. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що на підставі дублікату договору на право забудови вільної земельної ділянки від 26.01.1948 р., посвідченого 24.02.1948 р. державною нотаріальною конторою м. Сталіно Донецької області, зареєстрованого за № 9032 у Куйбишевському райкомгосп, виданого сталінською державною нотаріальною конторою 20.05.1950 р., реєстраційний № 27691, [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 800 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Ради депутатів трудящихся від 24.07.1968 р. № 46, був затверджений акт прийому в експлуатацію житлового будинку літ А-1 по [ADDRESS], та господарські споруди згідно акту. Таким чином, на час розгляду справи вищевказане домоволодіння не є самочинно збудованим та право власності у [PERSON] виникло на підставі ЦК України (1963 р.), який не передбачав обовьязкову державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого міським ВДРАЦС Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку [INFO] Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаного домоволодіння. Встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого ЗАГС м. Сталіно 19.08.1947 р., та свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого Куйбишевським ЗАГС м. Донецька 17.08.1974 р. Відповідачка [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Куйбишевським ЗАГС м. Донецьк 23.11.1953 р., та свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого Палацом Щастя м. Донецька 26.07.1974 р.. У відповідності зі ст.1261 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців не має (дружина спадкодавця - [PERSON] померла раніше, [INFO]). Згідно повідомлення з П'ятої донецької державної нотаріальної контори від 03.12.2013 р. № 1630/01-16 після смерті [PERSON], померлої [INFO], до П'ятої донецької державної нотаріальної контори 18.02.1999 р. звернулася [PERSON], відкрита спадкова справа № 115/1999. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Після померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 32/2013 приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно заяви [PERSON] № 93 від 18.09.2013 р., зі спадкової справи № 32/2013 р. Донецького міського нотаріального округу, вбачається, що [INFO] помер її батько [PERSON], який залишив на ім'я [PERSON] та [PERSON] заповіт, посвідчений П'ятою донецькою державною нотаріальною конторою 10.08.2001 р. за реєстровим № 3-60. Вона також є спадкоємицею І черги. Вказано, що [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини за законом і за заповітом на користь [PERSON] Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка, оскільки у відповідності до ст.ст.1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк з письмовою заявою після смерті батька, а відповідачка у відповідності до ст.1273 ч.1 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 262/02-31 від 09.11.2013 р., виданої приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок з житловою прибудовою та надвірними побудовами, що знаходяться у місті [ADDRESS] мотивоване тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - дублікат договору на право забудови вільної земельної ділянки - не є документом, який би підтверджував право власності спадкодавця на житловий будинок з житловою прибудовою та з надвірними побудовами, що знаходиться у [ADDRESS]. Згідно домової книги на житловий будинок [ADDRESS], у вказаному житловому будинку зареєстрованим ніхто не значиться. Як вбачається з технічного паспорту станом на житловий будинок [ADDRESS], яке належить та зареєстровано за [PERSON] на підставі саме дублікату договору на право забудови вільної земельної ділянки від 26.01.1948 р., посвідченого 24.02.1948 р. державною нотаріальною конторою м. Сталіно Донецької області, виготовленого БТІ м.Донецька станом на 15.05.2013 р., вказане домоволодіння складається з: житлового будинку А, загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 24,6 кв.м., житлової прибудови літ А1-1, загальною площею 13,6 кв.м., житловою 13,6 кв.м., прибудови літ «а», прибудови літ. «а1», ганку літ «а2», погребу літ «а3», літньої кухні «Б», ганку літ. « б», сараю літ. «В», душу літ «Г», убиральня літ. «Д», ганку літ. «д», навісу літ. «Е», сараю літ «Ж», навісу літ. «З», трубопроводу +, огородження № 1-4, тротуару І. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка не оформила спадщину у нотаріальній конторі, оскільки при житті її батько [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на спірне домоволодіння. Згідно ст. 346 п. 11 ЦК України право власності припиняється у зв'язку зі смертю власника. Крім того, у відповідності до ст.3 ч.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 01.07.2004 р.) передбачено, що права на нерухоме майно, яка виникло до набуття чинності даним Законом, вважається дійсним в разу відсутності державної реєстрації, передбаченою цим Законом, при умові, що на час виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання цього права власності в судовому порядку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права і інтереси відповідачів або інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.16, 328, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України (у ред. 2003 р.),

Outcome: approved