Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з уточненим під час розгляду справи в суді позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивує тим, що на підставі виконавчого листа № 2-396-2011 року від 23 вересня 2011 року, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 гривень щомісячно на користь [PERSON] З червня 2011 року по травень 2012 року [PERSON] не сплачує систематично аліменти на утримання сина, що заподіює шкоду інтересам дитини. Отже, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11933,33 грн. Вважає, що відповідач умисно не сплачує аліменти, а тому на підставі вимог ч. 1 ст. 196 СК України повинен сплатити неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 23517,39 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень, а всього 27517,39 гривень. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діяв на підставі ордеру на ведення цивільної, адміністративної, господарської справи, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що у матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконкому Макіївської міської ради - Шакірова О.Ю., що діяла на підставі довіреності, у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала, та додала, що позбавляти відповідача батьківських прав недоцільно, оскільки батько приймає участь в вихованні дитини. Належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи представник прокуратури Червоногвардійського району м. Макіївки у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин в порядку передбаченому ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних та доказів, з постановленням заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа виданого №2-396-2011 виданого 23 вересня 2011 року Вугледарським міським судом Донецької області, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], «у розмірі 1000 гривень щомісячно з доходів відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віки, встановленого законодавством України, починаючи з моменту подачі позову - 03 червня 2011 року і до його, а в разі продовження навчання у загальноосвітніх навчальних, професійно-технічних, вищих навчальних закладах - до закінчення навчання або до досягнення 23 років» (а.с.18) . З червня 2011 року по травень 2012 року [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина, що заподіює інтересам дитини. Відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11933,33 грн., що підтверджується довідкою Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції у Донецької області від 15.04.2013 року за №70-4 (а.с.36). Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що відповідач фактично з його вини, має заборгованість по виплаті аліментів, що є підставою для нарахування пені у відповідності до положень ст. 196 СК України, однак наведений позивачкою розрахунок пені (а.с.88) є помилковим, та розрахована сума є значно завищеною порівняно з сумою пені, яка повинна розраховуватися у відповідності до діючого законодавства. У зв'язку з цим сума пені підлягає зменшенню до 3630,00 грн., виходячи з наступного розрахунку, здійсненого судом самостійно. Так згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 даного кодексу пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно та є закінченим платежем, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Тобто, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Відповідач не сплачував позивачці, щомісячно аліменти в сумі 1000 грн. за період з 03 червня 2011р. по 31 травня 2012р. Таким чином період прострочення виплати аліментів складає з 03.06.2011р. по 31.05.2012р., тобто 363 дня. Сума аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів складає 1000 гривень, які щомісячно відповідач повинен був сплачувати позивачці. Сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 1000 грн. х 1% = 10 гривень. Загальна сума пені за період з 03.06.2011р. по 31.05.2012р. складає 363 дня х 10 гривень = 3630,00 гривень. За таких обставин, суд вважає можливим частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 3630,00 гривень, так як в судовому засіданні не було встановлено підстав для звільнення боржника від сплати пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, передбачених ч. 2 ст.196 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п.2 ст. 79 ЦПК до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом, як зазначено в ст. 12 цього Кодексу. Таким чином, вивчивши матеріали даної справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки у частині відшкодування їй витрат на правову допомогу є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки документально цей факт не підтверджено. Разом з тим, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесена нею та документально підтверджена сума судового збору у розмірі 114,70 грн. На підставі ст.ст.191, 194, 196, 197 СК України,

Outcome: partial