Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що вони мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , в зв`язку з навчанням якої вона потребує матеріальної допомоги, яку в спромозі і зобов`язаний надавати їй її батько, відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України. На теперішній час дочка навчається на денній формі другого курсу факультету психології та соціальної роботи Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя. Вона є пенсіонером по вислузі років, а відповідач, хоча офіційно і не працевлаштований, але має дохід у вигляді пенсії та від фермерського господарства, має задовільний стан здоров`я, стягнень по виконавчих листах не має. Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 лютого 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, не погоджується з наведеними позивачем обставинами про те, що він має дохід від здачі в оренду тридцять гектарів землі, у нього задовільний стан здоров`я та не має стягнень за виконавчими листами. Просить суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~200 грн, враховуючи те, що він є інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням cepiї Б №292311 вiд 15 грудня 2010 року, виданим Ніжинським районним управлінням соціального захисту населення. За висновком медико-соціальної кoмiciї він втратив 70% працездатності i перебуває на обліку в Лосинівській амбулаторії ЗПСМ КНП «Ніжинський центр ПМСД» та потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, у звязку з чим не має можливості бути працевлаштованим. \~ \~ \~ \~Зазначає, що 03 серпня 2016 року, 02 листопада 2018 року та 15\~травня 2019\~року відносно нього були розпочаті виконавчі провадження: №51822288, 57565775, 59135072 про стягнення аліментів на користь стягувача [PERSON] на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 14.06.2016 i продовжуючи до досягнення дітьми повноліття;\~стягнення боргів\~в сумі\~5\~616\~гривень та 7 538 грн 50 коп. на користь стягувача [PERSON] . Його дочка відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1047 вiд 28 грудня 2016 року «Про розміри стипендій у державних та комунальних начальних закладах, наукових установах» отримує стипендію у розмірі 1 180 гривень. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона є пенсіонером за вислугою років, отримує пенсію в розмірі 3\~200 грн, щотижня надає дочці на навчання грошові кошти в сумі 500 грн та забезпечує її продуктами харчування і побуту. Дочка навчається в Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя на держзамовленні та отримує стипендію в розмірі 1\~180 грн, проживає у квартирі рідної баби і сплачує комунальні послуги за квартиру. Відповідач у власності має сільськогосподарську техніку. Вважає, що він також повинен приймати участь у витратах на навчання дочки, оскільки коштів, які вона їй надає, не вистачає. Представник відповідача адвокат Квацба Р.Д. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням того, що згідно судового\~наказу \~з [PERSON] \~стягнуто аліменти\~на двох\~дітей в\~розмірі 1/3\~частки заробітку\~(доходу)\~відповідача,\~а дочка\~досягла повноліття,\~то стягується\~1/6\~частка на\~неповнолітнього сина[PERSON] , 2003 року народження,\~апозивачка не згодна на зміну способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Пояснив, що згідно податкової декларації про майновий стан його дохід становить 6\~000 грн на рік. Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2\~102 грн. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89\~ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ст.181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у ч.1 п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Надані сторонами пояснення свідчать про наявність між сторонами спору про розмір аліментів на дочку, яка продовжує навчання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Заяв про зміну способу стягнення (у твердій грошовій сумі) від позивачки не надходило. Таким чином, суд у відповідності до ст.181 СК України зобов`язаний визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №490/4522/16-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що звязку з навчанням дочки позивачки, що підтверджується довідкою від 09 жовтня 2019 року №2053 Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] \~відповідно до\~посвідчення cepiї\~ [NUMBER] \~вiд\~15\~грудня 2010\~року,\~виданого Ніжинським\~районним управлінням\~соціального захисту\~населення,є інвалідом другої групи, за довідкою МСЕК №078536 від 14.12.2010 ступінь втрати ним працездатності становить 70 %; згідно довідки Лосинівської амбулаторії ЗПСМ від 10.02.2020 він потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, а згідно виконавчого листа, виданого Ніжинським міськрайонним судом від 02.07.2016, він сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно та має боргові зобов`язання по виконавчим листам перед позивачкою. При визначенні розміру аліментів суд виходить із прожиткового мінімуму на працездатну особу, фізичну можливість дитини, як працездатної особи, яка навчається на денній формі навчання за держзамовленням та\~у звязку з\~цим не\~в змозі\~працювати,\~отримує стипендію,\~доходи відповідача,можливості надання утримання позивачкою і вважає за необхідне стягнути аліменти із врахуванням вказаних обставин в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача\~щомісячно до закінчення навчання,\~але не більше як до досягнення нею 23 років. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач отримує дохід від здачі в оренду в оренду 30 гектарів землі, доказів цього суду не надала і клопотання про витребування таких доказів не заявлено, при цьому судом в порядку ст.12 ЦПК України здійснено в повному обсязі сприяння учасниками судового процесу в реалізації ними прав, передбачених чим Кодексом.

Outcome: partial