Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON], виконкому Дніпродзержинської міської ради, треті особи без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, приватний нотаріус [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №483/09/6, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 18000 доларів США на задоволення споживчих потреб на строк до 1 жовтня 2018 року зі сплатою процентів в розмірі 14,4 % річних у валюті кредиту. На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки №483/09/6/1, згідно якого відповідач [PERSON] передала і іпотеку 3-и кімнатну квартиру розташовану за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ [ADDRESS]. Також на забезпечення виконання кредитного зобов'язання 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №483/09/6/1П, згідно якого відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання щодо відповідальності по погашенню кредиту відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON] зобов'язання по договору не виконує, в зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість по кредиту станом на 5 травня 2014 року в розмірі 24199 доларів 82 центи США та 133374 гривні 07 копійок. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на квартиру, визначивши предмет реалізації - шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з прилюдних торгів, виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/ або проживають у квартирі, зобов'язати виконком Дніпродзержинської міської ради надати відповідачам інше житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити позов в повному обсязі згідно обставин викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти них не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, заперечень проти позову не надавали. Представник відповідача по справі - виконкому Дніпродзержинської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині зобов'язання надати у користування приміщення з фондів житла відповідачам не визнав, надав письмові заперечення проти позову, згідно яких вказав, що згідно законодавства не зобов'язаний надавати в визначеному випадку банком відповідачам інше житлове приміщення. Третя особа без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надавали, заперечень проти позову не надавали. Третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в надала заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності /а.с. 72/, проти позову заперечень не надала. Судом досліджені докази по справі: Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - кредитний договір /а.с. 7-10/, згідно яких підтверджується укладання між сторонами кредитного договору, а також права та обов'язки сторін по виконанню договору; - заява про видачу готівки /а.с. 11/, згідно якої підтверджується яотримання коштів відповідачем; - розрахунок заборгованості /а.с. 12-15/, згідно якого підтверджується розмір заборгованості по кредиту; - лист банку відповідачу [PERSON] /а.с. 16/, згідно якого підтверджується звернення банку до останньої щодо наявності заборгованості за кредитом; - договір іпотеки, витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек /а.с. 17-20/, згідно якого підтверджується укладання договору іпотеки між позивачем та відповідачем [PERSON] та умови цього договору; - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, витяг з реєстру права власності /а.с.23, 24/, згідно якого підтверджується право власності відповідача [PERSON] на спірну квартиру; - рішення суду /а.с. 25-26/, згідно якого підтверджується стягнення заборгованості за кредитом з відповідача; - лист голови районної Дніпровської у м. Дніпродзержинську ради /а.с. 27/, щодо неможливості надання дозволу на відчуження квартири Державною виконавчою службою; - лист ДВС /а.с. 28/, згідно якої підтверджується, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на спірну квартиру, іншого майна у відповідача немає; - довідка ТОВ «Абонент ХХІ» /а.с. 29/, згідно якої підтверджується реєстрація в квартирі відповідачів по справі; - вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, та про добровільне виселення /а.с. 30-37/, згідно яких підтверджується направлення листів з вимогою виселення відповідачів з іпотечної квартири; - копією довідки з ЄДРПОУ, статутом банку /а.с. 38, 39/, згідно яких підтверджується право позивача надавати банківські послуги; У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №483/09/6, згідно якого останній було надано кредит в розмірі 18000 доларів США на задоволення споживчих потреб на строк до 1 жовтня 2018 року зі сплатою процентів в розмірі 14,4 % річних у валюті кредиту. На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки №483/09/6/1, згідно якого відповідач [PERSON] передала і іпотеку 3-и кімнатну квартиру розташовану за адресою: Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ [ADDRESS]. Також на забезпечення виконання кредитного зобов'язання 2 жовтня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №483/09/6/1П, згідно якого відповідач [PERSON] прийняв на себе зобов'язання щодо відповідальності по погашенню кредита відповідачем [PERSON]. Відповідач [PERSON] зобов'язання по договору не виконує, в зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість по кредиту станом на 5 травня 2014 року в розмірі 24199 доларів 82 центи США та 133374 гривні 07 копійок. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав та з таких мотивів. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір є похідною угодою, яка укладається для забезпечення виконання іншої угоди, зокрема кредитного договору, і не може існувати самостійно. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частина 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цій вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог Закону 19 травня 2014 року Позивачем на адресу відповідачів було надіслано вимогу про усунення порушень /а.с. 30, 32, 34, 36/. Проте, вказані вимоги відповідачами отримані не були /а.с. 31, 33, 35, 37/. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 39 даного Закону встановлено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Умовами договору іпотеки встановлено, що у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором та у інших випадках, встановлених законом, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. З досліджених доказів достовірно встановлено, що відповідачі свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконують, що призвело до виникнення заборгованості, а тому у позивача є всі правові підстави для погашення заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: спірну квартиру. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно з ч.3 ст.109 ЖК України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до роз'яснень п.п.43, 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Крім того, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно з п.п. 3, 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. Протягом дії даного Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Таким чином, норми Закону України «Про іпотеку», зокрема і в частині задоволення вимог іпотекодержателя, мають бути застосовані з урахуванням норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» прийнятий з метою підтримки громадян України, які вже мають невиконані зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів) шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та з метою мінімізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації та з матеріалів справи вбачається, що банком боржнику та членам його сім'ї направлялися письмові вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, такі вимога відповідачами не отримані/а.с. 31, 33, 35, 37/, а тому позовні вимоги про виселення відповідачів є передчасними та необґрунтованими. Крім того, як встановлено судом, спірна квартира використовується відповідачами як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, що підтверджується, адресними довідками /а.с. 29, 45-47/, поштовими повідомленнями про отримання судових повісток відповідачами /а.с. 54, 82/, у відповідача - позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, що підтверджується листом начальника головного управління юстиції у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби /а.с. 28/, загальна площа спірної квартири не перевищує 140 кв. метрів, що підтверджується матеріалами справи та становить 63,2 кв. метри, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON], виконкому Дніпродзержинської міської ради, треті особи без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, приватний нотаріус [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволенню не підлягають. На підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», Закону України «Про іпотеку», ст. 525, 526, 530, 536, 1054, 1055, 553, 554, 555, 549, 551 ЦК України,

Outcome: dismissed