Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачка у липні 2014 року звернулась до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи на те, що 06 листопада 2013 року близько 18 год. 30 хв. на 30 км автодороги Лохвиця - Гадяч водій ТОВ «Зорі Прикарпаття» [PERSON], керуючи трактором КЕЙС -535 д/н [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Мерседес - Бенц «Спринтер» 2004 р. ввипуску, номер кузова [NUMBER] державний номер [NUMBER]. ДТП сталося із вини водія [PERSON], що підтверджується постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2013 року, відносно [PERSON], який порушив вимоги п.п 11.2, 22.5, 32.1 ПДР України. Згідно висновку незалежного авто технічного дослідження спеціаліста від 28.02.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERSEDES - BENZ SPRINTER, реєстраційний № [NUMBER] становить 62017 грн. Вартість проведення даного дослідження склала 800 грн. У зв'язку з вчиненням ДТП також було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, та пошкодження майна внаслідок ДТП, яку вона оцінює в 4000 грн. Представники позивачки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та прохали його задовольнити, обґрунтовували позовні вимоги обставинами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Зорі Прикарпаття» за дорученням Гузій С.М. в задоволенні позову прохав відмовити повністю та надав заперечення. У письмових запереченнях ТОВ «Зорі Прикарпаття» проти позову зазначається, що відповідно до постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в справі №3/541/1174/2013 від 28.11.2013 року відповідно до ст. 124 КУпАП виявлено склад адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн на користь держави. Однак, вище вказаною постановою [PERSON] не визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, вина є як з боку водія [PERSON] так і з боку водія [PERSON], які були учасниками ДТП, а тому [PERSON] має бути другим відповідачем по даній справі. Пояснень [PERSON] на яких підставах керував громадянин [PERSON] її власним транспортом суду не надала. Більше того, незалежна оцінка не є допустимим доказом, оскільки зроблена на замовлення особи, яка не є учасником судового процесу та не мала на те законних підстав. Заявлена моральна шкода не підлягає до задоволення, оскільки вона має бути пред'явлена до водія [PERSON], оскільки позивач надав право керувати транспортним засобом [PERSON] і дана вимога є необґрунтованою. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив на адресу суду пояснення на позов, де просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2013 року, [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП України, а саме у порушенні правил дорожнього руху: 06 листопада 2013 року близько 18 год. 30 хв. на 30 км автодороги Лохвиця - Гадяч водій ТОВ «Зорі Прикарпаття» [PERSON], керуючи трактором КЕЙС -535 д/н [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Мерседес - Бенц «Спринтер» 2004 р. в номер кузова д/н [NUMBER]. Факт перебування станом на час скоєння ДТП [PERSON] із ТОВ «Зорі Прикарпаття» в трудових відносинах та виконання ним трудових обов'язків у зв'язку з цим підтверджено наказами про: - прийняття на роботу [PERSON] трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва від 28.10.2013 року №174-К/2; - припинення трудового договору в зв'язку з переведенням за заявою працівника у порядку п.5 ст. 36 КЗпП України від 31.12.2013 року №245-К/2. Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Сільськогосподарська техніка у ТОВ «Зорі Прикарпаття» знаходиться на правах оренди, що підтверджується Договором №6/2 від 01.03.2013 року, укладеного між СТОВ ім. Духова та ТОВ «Зорі Прикарпаття». Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі досліджених доказів, суд вважає, що володільцем джерела підвищеної небезпеки трактора КЕЙС -535 д/н [NUMBER] на час ДТП являлося ТОВ «Зорі Прикарпаття», із яким [PERSON] в той період перебував у трудових відносинах. Тому, ТОВ «Зорі Прикарпаття» як власник джерела підвищеної небезпеки повинне відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, оскільки підстави, визначені ч. 5 ст.1187 ЦК України, для звільнення його від цивільної відповідальності відсутні. Згідно висновку незалежного авто технічного дослідження спеціаліста від 28.02.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля MERSEDES - BENZ SPRINTER, реєстраційний № [NUMBER] становить 62017 грн. Вартість проведення даного дослідження склала 800 грн., що підтверджується лише актом прийому - передачі виконаних робіт, а квитанція про оплату відсутня. Суд, враховуючи відсутність доказів на підтвердження майнових витрат щодо оплати висновку незалежного авто технічного дослідження вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення витрат на експертні послуги з відповідача ТОВ «Зорі Прикарпаття» не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з рекомендаціями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивачка просить суд стягнути відшкодування за завдану йому моральну шкоду у розмірі 4000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, позивачка виходила із того, що зазнала значних душевних та моральних страждань, у зв'язку з ушкодженням автомобіля, порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я. При визначенні розміру моральної шкоди суд вважає за можливе стягнути на відшкодування моральної шкоди 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial