Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач являється батьком їхньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач їй та дитині матеріально не допомагає. На утримання дитини на даний час потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про дитину, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Посилається на те, що відповідач є здоровим чоловіком, чи офіційно він працевлаштований їй не відомо. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача - [PERSON] аліменти на утримання - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилався на те, що сплачувати аліменти в розмірі, якому просить позивачка він не має можливості, так як немає постійної роботи, а тому просив стягну з нього аліменти в розмірі 1000 гривень. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сторони спільно не проживають. Дитина перебуває на утриманні позивачки [PERSON] , відповідач участі в утриманні дитини не приймає. Крім того, встановлено, що на утриманні позивачки перебуває ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] не працює, доглядає за дітьми. Встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, молодим та працездатним чоловіком, на обліку у центрі зайнятості, як особа, що шукає роботу не зареєстрований. Крім того, судом в становлено, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] утримання сина. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2020 року для дитини віком до 6 років становить 1779 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач, є молодим, здоровим чоловіком може працювати і надавати утримання своїй дитині, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial