overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка у березні 2017 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.08.2005 р. Від шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON] та [INFO] р. дочку [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між один одним, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. З липня 2016 р. позивачка з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 15, 16). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивачка у березні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.06.1997 р. У період даного шлюбу народила двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, з січня 2017 р. подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально, подружні відносини припинено, наміри зберегти сім'ю відсутні. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивач у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 22, 23). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка у березні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2014 р., у період якого народила доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалось, на даний час шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, подальше спільне життя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивачка у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 17, 18). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка у березні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період перебування з відповідачем у шлюбних відносинах, народила доньку - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини не виконує, коштів не надає, вихованням доньки не займається. З урахуванням уточнених позовних вимог в судовому засіданні 25.07.2017 р., позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідача визнав уточнені позовні вимоги. Суд, заслухавши думку представника позивачки, представника відповідача, який визнав позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частинами 1, 2, 4 статті 174 ЦПК України встановлено: позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано відповідача. Враховуючи наведене, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивачка у березні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2011 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO]. народила сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 21, 23). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка у березні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2006 року. Від даного шлюбу позивачка народила [INFO] р. сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем трвалий час шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати, залишити її прізвище «[PERSON]» не змінюючи його після розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 11, 12). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивачка у березні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, в якому посилається на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 21.11.1998 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Просила визнати за нею право власності на1/2 частину квартири [ADDRESS] (вул. Косіора) в м. Дніпрі, загальною площею 58,4 кв. м., житловою площею 41,3 кв. м. Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.1998 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 27.05.2000 року відповідач згідно договору купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачкою та рахунок грошових коштів подружжя, що підтверджується поясненнями відповідача у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо)самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи наявні у справі письмові докази, визнання відповідачем позовних вимоги, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити . Відповідно до ст. 141 ЦПУК України судові витрати, понесені позивачко, покладаються на сторона, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки половину сплаченого нею судового збору у розмірі 752,47 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивачка у березні 2021 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 20.07.1996 року уклали шлюб. У подружжя під час шлюбу народилася донька [PERSON] , яка на цей час є неповнолітньою. Причиною розірвання шлюбу є те, що відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 20 липня 1996 року Тростянецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис № 64. Ухвалою суду від 25.03.2021 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 20.07.1996 року було зареєстровано шлюб у Тростянецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської області, актовий запис № 64. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». У сторін під час шлюбу народилася донька [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.03.1996 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позивачка змушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 30% від доходів відповідача на кожну дитину. У судовому засіданні позивачка та її представниця позов підтримали, на його задоволенні наполягали. Представниця відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила суд відмовити в його задоволенні, надала суду письмові заперечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивачки у судовому засіданні. У відповідності зі ст. ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у судовому порядку у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що між нею та відповідачем 19 серпня 2005 року був укладений шлюб. У шлюбі народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка є тимчасово непрацездатною особою у зв'язку із доглядом та опікою за малолітньою дитиною - сином, якому не виповнилося трьох років, жодних інших джерел доходу вона не має, у зв'язку з чим потребує матеріальну допомогу від свого чоловіка. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви і до досягнення спільною дитиною [PERSON] трьох років. У судове засідання, яке відбулося 06 жовтня 2014 року, позивачка з'явилася. Надалі відповідно до заяви справу просила слухати у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання, яке відбулося 06 жовтня 2014 року з'явився. В наступні судові засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2005 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.10). У шлюбі народилися донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Діти проживають разом з відповідачкою, яка тимчасово непрацездатна у зв'язку з із доглядом та опікою за малолітньою дитиною - сином [PERSON], якому не виповнилося трьох років, жодних інших джерел доходу вона не має. Відповідно до довідки від 01.08.2014 року № 184 відповідач [PERSON] працює в ТОВ Футбольний клуб «Дніпро» на посаді тренера вратарів відділення «Футбольна академія». Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач працює в ТОВ Футбольний клуб «Дніпро» на посаді тренера вратарів відділення «Футбольна академія», має постійних дохід, тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення сином [PERSON] трьох років у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), оскільки працездатний стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 84 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved