Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Черкаська міська рада, [PERSON], [PERSON] про зобов»язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що працівниками КП виявлено факт незаконного встановлення гаражу та самочинної добудови до гаража на земельній ділянці прибудинкової території житлового будинку [ADDRESS], про що складено відповідний акт. Відповідачі при складанні акту були відсутні. Вимоги та попередження працівників КП щодо надання відповідних дозвільних документів відповідачами були проігноровані. КП Придніпровська СУБ» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, згідно із рішенням Черкаської міськради №4-1343 від 16.07.2009р. (даний будинок та прибудинкова територія передані КП у господарське відання). Земельна ділянка, яка розміщена по [ADDRESS] відноситься до земель житлової та громадської забудови, є державною (комунальною) власністю і перебуває у віданні Черкаської міської ради. За даними КП рішення Черкаської міськради і виконкому про виділення даної земельної ділянки, та дозвіл на встановлення гаражу не приймались. Позивач вважає, що встановлений відповідачами за вказаною адресою гараж - є самочинно збудованим нерухомим майном, яке підлягає знесенню. З посиланням на ст.ст. 212 ЗК України, ст. 376 ЦК, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», позивач просить суд зобов»язати відповідачів демонтувати самовільно встановлений гараж та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на прибудинковій території житлового будинку по [ADDRESS] і привести її у придатний для використання стан; стягнути з відповідачів судовий збір. Під час розгляду справи в якості третьої особи залучено ОСББ «Піонерська 60». В судовому засіданні представник позивача КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради за довіреністю Кравець І.В. повністю підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Зазначив, що під час перевірки звернення [PERSON] та [PERSON] - мешканців вказаного будинку, працівниками КП було встановлено, що відповідачі, як мешканці будинку [ADDRESS], самовільно збудували з цегли капітальний гараж. При цьому, не надали жодних дозвільних документів. На даний час земельна ділянка знаходиться у користуванні КП «Придніпровська СУБ», як правонаступника РЕУ, а її власником - є територіальна громада в особі міської ради. Вважає, що за актом передано до ОСББ лише майновий комплекс, а не земельну ділянку. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Станчук М.Г. позовні вимоги не визнав і просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що дійсно побудований з цегли гараж належить [PERSON] на праві власності, який був побудований з дозволу сусідів по будинку в 2003-2005р.р. При цьому, КП (РЕУ) та органи місцевого самоврядування відповідного дозволу чи згоди не давали. За актом від 31.10.2014р. за згодою міськвиконкому комісія передала до ОСББ «Піонерська 60» майновий комплекс, в т.ч. земельну ділянку. Погодився з тим, що рішення міськради про передачу земельної ділянки до ОСББ немає. Вважає, що права КП «Придніпровська СУБ» не порушені. В судове засідання треті особи: [PERSON], [PERSON], представник ОСББ «Піонерська 60» не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання третя особа - представник ОСББ «Піонерська 60» не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні представник третьої особи Черкаської міської ради за довіреністю Луговський О.С. підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Зазначив, що міська рада не виділяла земельну ділянку ОСББ «Піонерська 60» ні в оренду, ні в користування, ні у власність. Дозволів відповідачам щодо будівництва гаражу, надано не було; вони й не звертались до міськради з заявами про надання такого дозволу. На даний час земельна ділянка перебуває в оперативному віданні КП «Придніпровська СУБ». Крім того, земельна ділянка під гараж не відводилась. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що рішенням Черкаської міської ради №4-1343 від 16 липня 2009 року припинені, шляхом злиття Комунальні підприємства: «ВЖРЕУ №1,2,3,4,5,6,7» і на базі КП «ВЖРЕУ №3,4,1» створене Комунальне підприємство «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради. Рішенням Черкаської міської ради №5-252 від 3 грудня 2009 року затверджено передавальний акт КП «ВЖРЕУ №3», згідно з яким всі сукупні валові активи та пасиви (майно, капітал та зобов'язання), зведений перелік яких наведено в передавальному балансі, передано від юридичної особи, що припиняється - КП «ВЖРЕУ №3», до юридичної особи - правонаступника - КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради. При цьому, КП «Придніпровська СУБ » ЧМР є правонаступником щодо всіх зобов'язань, всіх кредиторів та боржників КП «ВЖРЕУ №3». Як вбачається з переліку окремих об'єктів та пасивів з передавального балансу та схематичного плану за даними КП «ЧООБТІ» від 06.09.1978р., КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради передано житловий будинок та прибудинкову територію по [ADDRESS]. КП «Придніпровська СУБ» ЧМР є юридичною особою (виписка з ЄДРЮОФОП від 11.07.13р.) та діє на підставі Статуту, затвердженого рішенням міськради 16.12.2010р. №2-31. Встановлено, що власником та одноосібним засновником КП «Придніпровська СУБ» є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Органом управління підприємства є департамент житлово-комунального комплексу виконавчого комітету Черкаської міської ради. Відповідно до п.18 ч.2.2 Статуту основними напрямками діяльності підприємства є проведення всіх передбачених законодавством України заходів для запобігання самовільному будівництву балконів, гаражів та інших споруд на прибудинковій території та території яка закріплена за підприємством. Пунктом 4.3. Статуту визначено, що майно закріплене власником за підприємством на праві господарського відання є власністю територіальної громади м. Черкаси. Підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном, з обмеженням правомочності, щодо такого майна, та у відповідності до чинного законодавства та цього Статуту. Відповідно до статті 78 ГК України комунальне підприємство утворюється органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених ГК України та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.Статтею 136 ГК визначено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Згідно із ст. 24 ЖК України та установчих документів Комунальне підприємство КП «Придніпровська СУБ» забезпечує схоронність житлового фонду і належне його використання, а також контролює додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, здійснює утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Як визначено ст. 42 Земельного Кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. При цьому, рішення про передачу земельної ділянки у власність чи користування приймає Черкаська міська рада. Як вбачається з поквартирної картки, відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. За даними акту від 29.08.2014р. представниками КП «Придніпровська СУБ» встановлено, що на момент комісійного обстеження за адресою: [ADDRESS] виявлено самовільну забудову - гараж, власником якого, зі слів мешканців вказаного жилого будинку, є [PERSON] Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] адвокат Станчук М.Г. підтвердив факт належності вказаного гаража цьому відповідачеві. Відповідно до даних виписки з ЄДРЮОФОП від 05.08.2014р. зареєстровано 01.08.2014р. ОСББ «Піонерська 60», який діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами 25.07.2014р. Жодних підтверджуючих даних чи правовстановлюючих документів про те, що земельна ділянка, як прибудинкова територія щодо будинку №60 перебуває у користуванні (оренді, власності) ОСББ, - третьою особою - ОСББ «Піонерська 60» до суду не надано, незважаючи на відповідний запит. Рішенням виконкому Черкаської міськради №866 від 16.09.2014р. утворено комісію для прийому-передачі житлового будинку по [ADDRESS] з балансу КП «Придніпровська СУБ» на баланс ОСББ «Піонерська 60». Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу по [ADDRESS] від 31.10.2014р. з балансу КП «Придніпровська СУБ» на баланс ОСББ «Піонерська 60» передано активи житлового комплексу - житловий будинок. При цьому, відсутнє рішення міської ради про затвердження такого акту та передачу у користування (оренду) чи власність земельної ділянки (прибудинкової території) до ОСББ «Піонерська 60». За таких підстав, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача [PERSON] про те, що вказаним актом від 31.10.14р. передано до ОСББ у користування та обслуговування й земельну ділянку (прибудинкову територію), а тому, як на його думку, права позивача не порушені і підстав для задоволення позову немає. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Виходячи із змісту ст. 376ЦК, позов про знесення самочинного будівництва - споруди може бути пред»явлений будь-якою особою, яка вважає, що самочинне будівництво порушує його права. Право на пред»явлення такого позову має особа, якій право володіння і користування земельною ділянкою, на якій зведена споруда, належить на законній підставі. Це випливає із змісту й ст. 391 ЦК, де закріплено правило, за яким власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Такою особою може бути не тільки власник земельної ділянки, а й особа, яка має інше речове право на земельну ділянку. Отже, суд вважає, що КП «Придніпровська СУБ» ЧМР є належним позивачем по даній справі, оскільки земельна ділянка (прибудинкова територія) щодо будинку №60 знаходиться в його господарському віданні. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до п.11 згаданої постанови, відповідно до пункту 4 статті 26, статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог необхідної містобудівельної документації, отриманої забудовником до початку виконання будівельних робіт, зокрема: вихідних даних, технічних умов, будівельного паспорта, розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт. Згідно із п.2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Пунктом 5 ст. 26 вказаного Закону визначено порядок здійснення забудови та виключний перелік обов'язкової документації. За встановленими обставинами та дослідженими доказами, судом встановлено, що у відповідачів відповідні дозволи та інша документація на будівництво гаража відсутні. Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність, а відповідно до п. 24 згаданої вище постанови Пленуму, знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» особи, винні у недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектуванні і будівництві, у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього, - несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Як передбачено ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи, знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Суд вважає, що самочинне будівництво гаражу, здійснене відповідачами без належного дозволу і без затвердженого проекту, тобто з порушенням будівельних норм та правил, й на земельній ділянці, яка їм не відводилась та не надавалась у встановленому законом порядку, а зобов'язання їх здійснити перебудову є неможливим через відсутність належним чином затвердженого проекту, - порушує права позивача - КП «Придніпровська СУБ», у господарському віданні якого на даний час знаходиться дана прибудинкова територія будинку [ADDRESS] Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому необхідно зобов»язати відповідачів демонтувати самовільно встановлений ними гараж та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на прибудинковій території житлового будинку по [ADDRESS] і привести її у придатний для використання стан. На підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача КП «Придніпровська СУБ» судовий збір в розмірі 243грн. 60коп., сплачений відповідно до платіжних доручень від 14.10.2014р., 19.08.2014р. На підставі викладеного та,

Outcome: approved