Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.02.2013 між сторонами було укладено договір про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску. Відповідно пункту 1.1. кредитного договору банк, на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає позичальнику не персоніфіковану платіжну картку, відкриває спеціальний картковий рахунок в гривні. Згідно пункту 7.1.3. кредитного договору в разі виникнення заборгованості по СКР та її непогашення в терміни, які визначені цим договором, позичальник гарантує повернення сум цієї заборгованості банку всіма коштами, майном, майновими правами, що належать йому. 11.02.2013 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, якою регламентовано кредитні відносини, згідно з п. 1 якої спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Згідно пункту 2 додаткової угоди, на умовах, які визначені додатковою угодою, банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20 000 грн. на строк з 11.02.2013 по 10.02.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22 % річних на споживчі цілі. Відповідно до п. 3 додаткової угоди передбачено графік зменшення ліміту кредитної лінії. У зв'язку з виникненням заборгованості банк неодноразово звертався з вимогою до позичальника щодо усунення порушення, проте заборгованість є не погашеною. Станом на 25.02.2015 є непогашена заборгованість. Тому просив стягнути із відповідача заборгованість в сумі 24 579,12 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 11.06.2014 року розпочато процедуру ліквідації Банку. 11.02.2013 року між сторонами було укладено договір №20121212145728 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. Відповідно пункту 1.1. кредитного договору банк, на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видає позичальнику не персоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, відкриває спеціальний картковий рахунок [NUMBER] в гривні та здійснює його обслуговування. Умовами пункту 3.2. кредитного договору передбачено, що використання картки і обслуговування СКР регулюється цим договором, правилами користування міжнародною платіжною карткою, тарифами на відкриття та обслуговування СКР з видачею міжнародної платіжною картки, чинним законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та правилами міжнародної платіжної системи. 11.02.2013 була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, якою регламентовано кредитні відносини. Згідно пункту 1. додаткової угоди спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Згідно пункту 2 додаткової угоди, на умовах, які визначені додатковою угодою, банк надає позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20 000 грн. на строк з 11.02.2013 по 10.02.2015 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,00 % річних на споживчі цілі. Відповідно до п. 3 додаткової угоди передбачено графік зменшення ліміту кредитної лінії. Банк виконав свої зобов'язання перед позичальником за кредитним договором в повній мірі. Відповідно до п. 9 додаткової угоди кредитна лінія є відновлювальною в межах поточного ліміту, встановленого п.3 цієї додаткової угоди, за умови погашення позичальником суми основного боргу за кредитною лінією (частково або в повному обсязі) та процентів за користування нею. Згідно п.7 додаткової угоди проценти за користування кредитом нараховуються банком починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів. Проценти нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитом, що визначений п. 2 цієї додаткової угоди, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Відповідно пункту 8. додаткової угоди позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти. Відповідно до пункту 17 кредитного договору у разі несплати позичальником 2 платежів за цією додатковою угодою, що йдуть підряд, термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в сумі, що зафіксована на дату несплати другого платежу. Положенням пункту 15 додаткової угоди визначено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 2 додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Пеня нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Відповідно до ст 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 530 ЦК України чітко зазначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Уклавши кредитний договір, відповідач взяв на себе зобов'язання повертати кредит в обумовлений строк, однак свого обов'язку не виконав, чим порушив умови кредитного договору та вимоги статей 526, 530 ЦК України. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Статтею 1054 параграфу 2 глави 71 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник не виконав умов Кредитного договору чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення статті 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобов'язання. Відповідно до статті 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Станом на 25.02.2015 загальна заборгованість позичальника за кредитним договором становить 24579,12 грн. та складається із: заборгованості по кредиту - 14 296,24 грн.; заборгованості за процентами - 1 029,89 грн.; пеня за порушення вимог кредитного договору за прострочення сплати кредиту - 5 060,64 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 113,84 грн.; суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту - 3 593,19 грн.; суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по процентах - 132,52 грн.; три проценти річних - 345,04 грн.; три проценти річних (по заборгованості за процентами) - 7,76 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved