Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона є сестрою [PERSON], померлої [INFO]. Ще за життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з наступною видачею свідоцтва про право власності за заповітом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, посилаючись на відсутність документів, які підтверджують право власності померлої на квартиру. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на вищевказану квартиру. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, але надав письмові заперечення до позовної заяви. В запереченнях зазначив, що відповідач позов не визнає, оскільки вважає, що у спадкодавця [PERSON] не виникло права власності на спірну квартиру, оскільки за життя вона не встигла його зареєструвати у встановленому Законом порядку, хоча свідоцтво про право власності за законом вона отримала. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та на розсуд суду. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУ юстиції у Донецькій області 01.07.2013 року, копіями свідоцтва про народження позивача та [PERSON] (а.с.11-12, 45). Після смерті чоловіка її сестри - [PERSON], померла [PERSON], яка ще за час життя отримала право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2006 року, яке видане державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори. (а.с.9). Згідно копії технічного паспорту на вищевказану квартиру, остання має загальну площу 46,2 кв.м., житлову - 27,8 кв.м., складається з 2-х кімнат, площею 17,3 кв.м., та 10,5 кв.м., кухні - 8,0 кв.м., вбиральні - 0,8 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., коридору - 5,4 кв.м., лоджії - 2,1 кв.м. (а.с.7-8). За заповітом від 28.04.2006 року, засвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] заповіла позивачці [PERSON] усе своє майно, в тому числі вказану квартиру (а.с.13). 19.08.2013 року у Першій маріупольській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] за заявою позивача. (а.с. 59, 65). Згідно матеріалів спадкової справи, свідоцтво про право на спадщину на квартиру не видано, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. (а.с. 58-69). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 335/02-31 від 21.02.2014 року, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS], було відмовлено у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності померлої на квартиру (а.с.69). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна № 20662717 від 17.04.2014 року та інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20662850 від 17.04.2014 року, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вказаною адресою відомості відсутні, проте попереднім власником нерухомого майна значиться померлий [PERSON] (а.с. 53-54). Стаття 1218 ЦК України, передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка - [PERSON], тому позивачка має право на спадкування вище зазначено квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Разом з тим видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Свідоцтво про право на спадщину за законом згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, не є правовстановлюючим документом. У зв'язку з тим, що померла [PERSON] за життя своєчасно не зареєструвала право власності на квартиру, то позивачка позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса, а тому її законні інтереси підлягають захисту, а позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved