Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 20.11.1993 року в Річківській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син, [PERSON], [INFO] та донька, [PERSON], [INFO]З відповідачем по справіпозивачка вирішила розірвати шлюб, оскільки вони разом не проживають з 2005р. по сьогоднішній день і весь цей період не підтримують жодних відносин.Спільне сімейне життя не склалось із-за різних поглядів на життя, різне виховання, різний світогляд, ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок та суперечок. Між позивачкою та відповідачем немає взаєморозуміння та поваги. Вони втратили один до одного відчуття любові та припинили подальше спільне життя. Спільного майна до поділу у них немає. Позивачка вирішила розірвати шлюб, який понад 10 років існує лише формально. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно, іі вже не зберегти, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. А тому позивачка звернулася в суд та просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позов підтримує повністю, просить задоволити. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 20.11.1993 року в Річківській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ № 474896. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне сімейне життя не склалось із-за різних поглядів на життя, різне виховання, різний світогляд, ведення спільного господарства, що призводило до постійних сварок та суперечок. В кінцевому результаті між позивачкою та відповідачем немає взаєморозуміння та поваги. Вони втратили один до одного відчуття любові та припинили подальше спільне життя. Позивачка вирішила розірвати шлюб, який понад 10 років існує лише формально. Позивачка та відповідач не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно, іі вже не зберегти, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З заяви позивачки від 21.05.2016 р. вбачається, що вона остаточно визначилася та збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З заяви відповідача від 02.06.2016 року вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А відтак, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка свого відношення до зміни прізвища після розірвання шлюбу не висловила, а тому, суд прийшов до переконання, що їй після розірвання шлюбу слід залишити теперішнє прізвище Ногаль. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб.

Outcome: approved