Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за розпискою від 15.11.2013 року у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 234 грн. 60 коп. Позивачка у судовому засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, в матеріалах справи є його заява, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги позивача визнає, заперечень немає. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] 15 листопада 2013 року надав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень строком до 15 травня 2014 року, на підтвердження чого [PERSON] була власноручно написана розписка. Проте, до цього часу, [PERSON], не повернув останній кошти у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та користується грішми без достатніх правових підстав. Після спливу терміну, вказаному у розписці, боржник ухиляється від повернення боргу та виконання прийнятих на себе зобов'язань. Відповідно, боржник користується позиченими коштами по даний час, на власний розсуд, чим порушує умови, які були досягнуті в розписці від 15.11.2013 року. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України). Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вказує ст.. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.І ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України, встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - є обґрунтованою, доведеною і такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і у відповідності з ст.ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 84, 88, 118, 119, 120, 213-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved