Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатись, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж досягнення дочкою 23 років. Позовні вимоги вмотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку, яка навчається у вищому навчальному закладі, своїх доходів не має, дочка потребує батькової допомоги, а відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу дочці до закінчення нею навчання. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його зареєстрованого місця проживання, тобто у спосіб передбачений ЦПК України. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України. Суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2015 р. шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Рішення набрало законної сили. З свідоцтва про народження, з довідки про зареєстроване місце проживання дитини, довідки з місця проживання позивачки встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], дитина проживає з позивачкою. З договору про навчання № 3030д/6к-2017 від 30.08.2017 р., довідки навчального закладу встановлено, що [PERSON] зарахована до Київського національного торговельно економічного університету, є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету торгівлі і маркетингу, закінчення навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти «Бакалавр» 30.06.2021 р. Відповідач є працездатним, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини до закінчення нею навчання у вищому навчальному закладі, принаймні іншого відповідач не довів. Відповідно до статті 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання та в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд дійшов висновку, що дочка потребує допомоги з боку батька, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. Суд вважає, що присудження аліментів, у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на утримання дочки на період її навчання у вищому навчальному закладі, буде відповідати інтересам дитини, та не порушуватиме права кожного з сторін. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.06.2018 року з відповідача на утримання дочки до досягнення нею 23 річного віку на даний час відсутні, оскільки позивачкою не надано доказів того, що дитина буде навчатися до 23 років і не матиме власних доходів. Суд зазначає, що висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тому позов цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial