Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач ПАТ Банк Форум звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк 27497 грн. 70 коп. заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та просить відмовити в позові, у зв'язку із пропуском строку у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого права. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: 07 червня 2005 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір кредиту № б/н у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, заявлену позивачем суму заборгованості відповідач добровільно не сплатив. Так, згідно судового наказу № 2-н-881/06р. від 18 серпня 2006 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6111 грн. 04 коп. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 07 червня 2005 року, [PERSON] має заборгованість перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 33608 грн. 74 коп. з яких 4550 грн. 27 коп. заборгованість за кредитом, 29058 грн. 47 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 6111 грн. 04 коп. сума за кредитом, стягнута рішенням суду від 18 серпня 2006 року. Відповідно до ч. 3 ст. 95 ЦПК України судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Таким чином, відповідач має заборгованість в сумі 27497 грн. 70 коп. різниця між поточною заборгованістю та задоволеною рішенням суду. Відповідачка зобовязання не виконала, кредит та відсотки в повному обсязі не повернула. 23 січня 2015 року відповідачка [PERSON]. звернулася до суду заявою про застосування строків позовної давності та просить застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.7 ч.13 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно розяснень, що міститься у п.31 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, враховуючи положення пункту 7 частини 13 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку із цим позовна давність за повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки із спливом строків позовна давність до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги, положення п.7 ч.13 ст. 11 Закону України про захист прав споживачів застосовується і до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Так, строк дії кредитного договору по даній справі розпочався 15 серпня 2008 року з дня останьої сплати заборгованості, а закінчився 16 серпня 2011 року, тобто, вже 16 серпня 2011 року розпочався строк позовної давності. До вказаного періоду представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк не звертався до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а звернувся до суду 12 грудня 2014 року з позовною заявою про стягнення заборгованості та пені по простроченому кредиту, тобто після спливу строку встановленої законом позовної давності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний Банк Приватбанк до [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити, у зв`язку зі \~спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed