Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.11.2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 169. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO] Позивачка та відповідач проживали у відповідача вдома у м.Жовква. Під час шлюбного життя в них періодично виникали непорозуміння з підстав постійного втручання у їх сімейне життя родичів відповідача. Прохання позивачки змінити місце проживання, зняти помешкання та жити окремо від батьків, щоб не перебувати під їх впливом і не руйнувати відносини, не були почуті відповідачем. Навпаки, не зважаючи, на те що позивачка була вагітна, ці непорозуміння переростали до сварок. Остання сталася на початку серпня 2016 року, коли їхньому сину було 1,5 місяці. Відповідач в брутальній формі кричав до позивачки, застосував силу, після чого просто вигнав із дому на вулицю із речами. Не зважаючи на маленькій вік дитини і необхідність погодинного харчування, утримував сина вдома, і віддав його позивачці тільки після втручання поліції, яка приїхала за її викликом. З цього часу позивачка разом із сином проживають окремо від чоловіка за місцем своєї реєстрації. За весь цей період - з серпня 2016 року по теперішній час - відповідач не цікавився їхнім життям: ніяких дій по примиренню не вчиняв; не виявляє бажання побачитись із дитиною. Також не надає ніякої допомоги ані позивачці ані сину, лише відповідач пообіцяв повернути половину від 2 500 доларів США, тобто коштів які подружжя отримали на весілля в якості подарунків, на утримання сина, при умові відкриття банківського рахунку. За такої поведінки відповідача під час шлюбу та за даних обставин, позивачка повністю втратила до нього почуття любові та поваги, переконана, що дальше спільне життя із відповідачем суперечить її інтересам, та інтересам сина, який проживає разом із позивачкою вважає, що шлюб розпався остаточно, а примирення є неможливим. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з обставин, викладених у позовній заяві. Окрім цього позивачка пояснила, що вони з відповідачем протягом тривалого часу проживають окремо один від одного, шлюбні стосунки не підтримують, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. На розірванні шлюбу наполягає. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, однак заперечив щодо підстав розлучення, які зазначені в позовній заяві позивачкою. В судовому засіданні та в поданому на адресу суду запереченні зазначив, що позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу мотивуючи свою заяву нібито його недостойною поведінкою. Він заперечив проти викладеного в позовній заяві і наголосив на тому, що винною в розірванні шлюбу є позивачка. Відповідач проживав постійно з позивачкою в будинку його матері в м.Жовкві по вул. Гайдара, 4-а. Позивачка постійно вимагала в матері, щоб будинок зареєструвати на її ім'я, зареєструвати її в будинку, конфліктувала постійно із відповідачем, а коли мати її заспокоювала, то кричала, що хоче проживати сама, щоб в будинок ніхто з їхніх родичів не заходив, постійно шантажувала відповідача дитиною, щоб покине його, забере дитину, яка народилася 01.06.2016 року, і кричала, що це не його дитина. Позивачка, коли дитині було 2 місяці, забрала свої речі, гроші, які були в будинку та повідомила, що йде. Відповідач наполегливо її просив не робити цього, не пускав її, однак остання в заяві зазначає, що він її вигнав, що не відповідає дійсності. Навіть викликала в той день поліцію, щоб вільно піти з будинку. Коли позивачка стала проживати в батьків, до дитини відповідача не допускає, хоч він протягом всього періоду, як не проживають разом, надсилає їй кошти на утримання дитини, але позивачка в заяві виклала неправдиву інформацію, що він не надає кошти. У відповідача в даний час вже є сумнів, що, можливо, дитина дійсно не його, що позивачка так швидко вибралася з будинку і пішла жити до матері, а тому такі заяви позивачки спонукають відповідача до дій щодо оспорювання батьківства. За час їхнього короткого спільного життя на ім'я позивачки приватизовано 4 земельні ділянки, одна ділянка на ім'я відповідача на території с.Воля - Висоцька, три земельні ділянки приватизовано на ім'я [PERSON] також на території Воля - Висоцької сільської ради. Зазначене майно є спільним сумісним майном, яке підлягає розподілу, оскільки вони витратили значні кошти на приватизацію. Проте відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків, що позовні вимоги належить задоволити з наступних підстав. Згідно із ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб шлюб 22.11.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 169, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 244824. Із копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 501039 вбачається, що [PERSON] народився 01.06.2016 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що під час шлюбного життя в них періодично виникали непорозуміння . Сторони припинили ведення спільного господарства , проживають окремо з початку серпня 2016 року. Позивачка повністю втратила до нього почуття любові та поваги, переконана, що дальше спільне життя із відповідачем суперечить її інтересам, та інтересам сина, який проживає разом із позивачкою. Після цих подій позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і подальше спільне життя є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та пояснень позивачки у судовому засіданні відомо, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із пояснень відповідача у судовому засіданні та його письмових заперечень вбачається, що він позов визнає, просить шлюб розірвати. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задоволити та розірвати шлюб. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути пропорційно в користь позивача судовий збір .

Outcome: approved