Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивачки [PERSON] та [PERSON] в особі представника - адвоката Байгуша О.Ю. звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому зазначили, що вони є донькою та дружиною [PERSON] , якому відповідно до рішення Костянтинівської районної ради народних депутатів від 25 березня 1992 року було надано земельну ділянку під розміщення селянського (фермерського) господарства в довічне успадковане володіння загальною площею 50га. В подальшому на ім`я [PERSON] був виданий тимчасовий Державний акт на право користування землею серії Б № 0080461 на земельну ділянку загальною площею 50га для ведення селянського господарства, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області на сьогодні Дружківської міської ради Краматорського району Донецької області. 23 лютого 1993 року на підставі рішення Костянтинівської районної ради народних депутатів було зареєстроване селянське (фермерське) господарство «Разон». 24 грудня 1997 року рішенням правління ФГ «Разон» був затверджений статут фермерського господарства. 01 січня 2004 року були затверджені доповнення до статуту ФГ «Разон», а саме членами фермерського господарства стали : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 06 березня 1998 року у зв`язку з приведенням документів на землю відповідно до вимог чинного на той час законодавства на ім`я [PERSON] взамін тимчасового державного акту на право користування землею був виданий новий державний акт на право постійного користування землею № 94. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з прав засновника фермерського господарства «Разон», яке до теперішнього часу не припинило своєї діяльності. Право на спадкування за законом після смерті [PERSON] в першу чергу мають дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті останнього, про що свідчить укладений між ними договір про поділ спадкового майна від 31 травня 2017 року. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що у ФГ «Разон» згідно Статуту та відомостей ЄДР відсутній статутний (складений) капітал. Позивачки просять: -визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на Ѕ частку прав засновника селянського фермерського господарства «Разон» у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 13 січня 1998 року номер запису 1\~242\~120 0000 000043, ідентифікаційний код юридичної особи 23130550, юридична адреса фермерського господарства: 84295, Донецька область, Краматорський (Костянтинівський) район, с.Миколайпілля, вул.Гагаріна, 50; -визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на Ѕ частку прав засновника селянського фермерського господарства «Разон» у визначеному Статутом господарства обсязі, державну реєстрацію якого проведено 13 січня 1998 року номер запису 1\~242\~120 0000 000043, ідентифікаційний код юридичної особи 23130550, юридична адреса фермерського господарства: 84295, Донецька область, Краматорський (Костянтинівський) район, с.Миколайпілля, вул.Гагаріна, 50. В судове засідання представник позивачок [PERSON] та [PERSON] адвокат Байгуш О.Ю. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Дружківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.73). З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі та копію спадкової справи № 24/2016 (а.с.77-107), суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с.15-16) є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.17). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.13-14). Відповідно до рішення Костянтинівської районної ради народних депутатів від 25 березня 1992 року [PERSON] виділено земельну ділянку під розміщення селянського (фермерського) господарства в довічне успадковуване володіння (а.с.19-20). Згодом на ім`я [PERSON] був виданий тимчасовий Державний акт на право користування землею серії Б № 0080461 на земельну ділянку загальною площею 50га для ведення селянського господарства, що розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.21-26). Рішенням Костянтинівської районної ради народних депутатів від 23 лютого 1993 року було зареєстровано селянське (фермерське) господарство «Разон» (а.с.27-28,41). 24 грудня 1997 року рішенням правління ФГ «Разон» був затверджений статут фермерського господарства (а.с.29-34, 36-40). Відповідно до розпорядження Голови Костянтинівської районної ради народних депутатів від 13 січня 1998 року № 4р було проведено державну перереєстрацію селянського (фермерського) господарства «Разон» (а.с.35). Як вбачається із доповнень до статуту селянського (фермерського) господарства «Разон», затверджених засновником [PERSON] 01 січня 2004 року, членами господарства є громадяни України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.45). 06 березня 1998 року [PERSON] було видано державний акт на право постійного користування землею серії ДН б/н про надання в постійне користування земельної ділянки площею 42,38га, розташованої на території Миколайпільської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.46); кадастровий номер земельної ділянки 1422483900:34:000:0003 (а.с.47-51). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.54). [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] , прийняли спадщину після смерті останнього та уклали 31 травня 2017 року спадковий договір відповідно до його здійснили поділ спадкового майна (а.с.55-56, 77-107). Приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Панасенко І.П. постановою від 21 вересня 2021 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] на земельну ділянку площею 50,0га, надану для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на фермерське господарство «Разон», як цілісний майновий комплекс та на статутний (складений) капітал ФГ «Разон» (а.с.58-59). Відмова нотаріуса мотивована тим, що право постійного користування земельною ділянкою не входить до складу спадщини через перехід його до селянського фермерського господарства; документи на селянське (фермерське) господарство «Разон» як цілісного майнового комплексу відсутні і неможливо визначити склад майна цього господарства; статутний (складений) капітал відсутній (а.с.58-59). Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування\~землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Відповідно до ст.\~20 Закону України «Про фермерське господарство» майно фермерського господарства належить йому направі власності.\~\~Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.\~\~У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство»,\~успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. У постанові від\~21 січня 2020\~року у справі №\~908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду висловилась про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV. Відповіднодо ч. 1\~ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв`язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. Відповідно до правових висновків зроблених у пунктах 51.2. та 63 постанови від 23 червня 2020 року у справі №179/1043/16-ц (провадження №14-63цс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства як юридичної особи право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав саме для ведення такого господарства його засновник, переходить до цього господарства. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з прав засновника селянського (фермерського) господарства «Разон», яке до сьогоднішнього часу не припинило свою діяльність. В силу положень статті 1216\~ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України, позивачки по справі, як дружина та донька померлого, мають право на спадкування за законом в першу чергу після смерті [PERSON] . Спадщину [PERSON] та [PERSON] прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідними заявами. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства, а не визнання права на цілісний майновий комплекс Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачками судового збору (а.с.8-9) слід покласти на відповідача.

Outcome: approved