Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] про відшкодування збитків внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань, посилаючись на те, що 23 листопада 2009 року між нею та відповідачем було укладено договір - замовлення № 116/т, відповідно до якого відповідач зобов'язався виготовити та передати їй у власність диван кутовий «Діана» 1500 х 2900 мм., дерево в тон ДСП «Махонь»; крісло 980 мм., шкіра мадрас М - 286/02, висота спинки від полу 1120 мм, драпування по низу, строчка опущена на низ. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим позивачка була вимушена взяти у [PERSON] в оренду аналогічні меблі та укласти з останнім договір оренди № 1 від 21.12.2009 року. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року з позивачки на користь [PERSON] було стягнуто орендну плату за договором оренди меблів в сумі 66 000 грн. інфляційні витрати за весь час прострочення зобов'язання у розмірі 1 249 грн. 18 коп. та 3 % річних в сумі 4 054 грн. 18 коп., а всього 71 303 грн. 36 коп., які позивачка просила стягнути з відповідача, оскільки дані витрати були понесені нею у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору - замовлення № 116/ т від 23.11.2009 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день і час розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 23 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір - замовлення № 116/т, відповідно до якого відповідач зобов'язався виготовити та передати позивачці у власність диван кутовий «Діана» 1500 х 2900 мм., дерево в тон ДСП «Махонь»; крісло 980 мм., шкіра мадрас М - 286/02, висота спинки від полу 1120 мм, драпування по низу, строчка опущена на низ. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим позивачка була вимушена взяти у [PERSON] в оренду аналогічні меблі та укласти з останнім договір оренди № 1 від 21.12.2009 року. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто орендну плату за договором оренди меблів в сумі 66 000 грн. інфляційні витрати за весь час прострочення зобов'язання у розмірі 1 249 грн. 18 коп. та 3 % річних в сумі 4 054 грн. 18 коп., а всього 71 303 грн. 36 коп., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки дані витрати були понесені [PERSON] у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору - замовлення № 116/ т від 23.11.2009 року. Представник відповідача - адвокат [PERSON] суду пояснив, що відповідно до договору оренди меблів, який був укладений між позивачем та [PERSON], сторонами були саме позивач, [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в даних договірних правовідносинах не виступав стороною, в даному договорі не вирішувалися питання про права та інтереси відповідач, він не виступав поручителем ані іншою зацікавленою в даному договорі особою. Таким чином, позивач, яка сама не виконала зобов'язання перед [PERSON], а саме не сплачувала грошові кошти за оренду м'яких меблів, переводить своє зобов'язання на іншу особу, а саме відповідача, який ніякого відношення не має до вищевказаного договору оренди. Крім того представник відповідача - адвокат [PERSON] зазначив, що позивачем вже подавався позов до відповідача про стягнення з нього заборгованості, пені та збитків за невиконання ним договору-замовлення № 116/т, і відповідача вже було притягнуто до цивільно-правової відповідальності за порушення ним зобов'язання, про що свідчать рішення Ленінського районного суду м. Полтави та рішення Апеляційного суду Полтавської області, відповідно до яких з нього було стягнуто грошові кошти, сплачені по договору, неустойку та завдані ним збитки. На підставі даних рішень було відкрито виконавче провадження, а таму позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Відповідач [PERSON] надав суду аналогічні пояснення до пояснень свого представника. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Так, в судовому засіданні встановлено, що з 23 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір - замовлення № 116/т, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався виготовити та передати [PERSON] у власність диван кутовий «Діана» 1500 х 2900 мм., дерево в тон ДСП «Махонь»; крісло 980 мм., шкіра мадрас М - 286/02, висота спинки від полу 1120 мм, драпування по низу, строчка опущена на низ. [PERSON] взяті на себе за вищевказаним договором зобов'язання вчасно не виконав. 21 грудня 2009 року [PERSON] уклала договір оренди № 1 з [PERSON], відповідно до якого останній надав їй аналогічний диван та крісло до тих, які мав виготовити відповідач зі сплатою 2 000 грн. на місяць за користування даними меблями. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20.05.2010 року в цивільній справі № 2-1242/10, за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення коштів, пені та відшкодування збитків та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, неустойки та відшкодування збитків, позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] 9 500 грн. сплачених за договором замовлення № 116/т від 23.11.2009 року, 19 200 грн. пені, 11 976 грн. 65 коп. завданих збитків, з яких 6 144 грн. 90 коп. за шкоду завдану за договором оренди, а всього 40 676 грн. 65 коп.. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено за безпідставністю. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено за безпідставністю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 09.09.2010 року по вищевказаній цивільній справі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 20.05.2010 року змінено. Відмовлено [PERSON] у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] 5 831 грн. 75 коп. витрат для проведення лікування, зменшивши таким чином суму стягнутих збитків до 6 144 грн. 90 коп., а загальну суму до 34 844 грн. 90 коп.. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року в справі № 554/8613/13-ц, провадження № 2/554/3326/2013, за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про розірвання договору оренди та стягнення збитків, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Розірвано договір оренди майна(меблів) № 1 від 22.12.2009 року укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Зобов'язано [PERSON] повернути [PERSON] диван кутовий 1500 х 2900 мм, дерево, шкіряний та крісло 980 мм, шкіра, висота спинки від полу 1120 мм з драпуванням понизу. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] оренду плату за договором оренди майна(меблів) № 1 від 22.12.2009 року у розмірі 66000 грн., інфляційні витрати за весь час прострочення грошового виконання у розмірі 1249 грн. 18 коп. та три проценти річних від простроченої суми у сумі 4054 грн. 18 коп.. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. [PERSON] було виконано рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02.10.2013 року в справі № 554/8613/13-ц, провадження № 2/554/3326/2013, за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про розірвання договору оренди та стягнення збитків, що підтверджується відповідними постановами державних виконавців Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про закінчення виконавчого провадження. Статтею 16 ЦК України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом, зокрема, шляхом відшкодування з особи, яка порушила право, завданих збитків, обсяг яких визначаться ст. 22 цього кодексу. Згідно з ч.1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною другою цієї статті передбачено, що збитками є: втрати, яких особа знала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Приймаючи до уваги той факт, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20.05.2010 року в цивільній справі № 2-1242/10, за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення коштів, пені та відшкодування збитків та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, неустойки, відшкодування збитків та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 09.09.2010 року по вищевказаній цивільній справі вирішено спір між сторонами про відшкодування завданих збитків внаслідок неналежного виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по укладеному договору - замовлення № 116/т від 23.11.2009 року, а тому суд не вбачає підстав для повторного стягнення завданих збитків внаслідок неналежного виконання зобов'язання. Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільняються інваліди І - ІІ групи. Як вбачається з матеріалів справи позивачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК, серії 7-66 ТЕ № 0018738 від 29.12.2009 року. Згідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування збитків внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань не підлягають задоволенню за безпідставністю, а судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed