Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дітей, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх дітей, оскільки аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає, відповідач працює і має стабільний дохід. Самостійно утримувати дітей позивачці важко, оскільки діти потребують відповідного харчування, одягу, оздоровчого відпочинку, що і змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 травня 2019 року і до повноліття дитини. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві та серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районноого управління сютиції у м.Києві. Згідно рішення Оболонського районного суду м.Києва від 05.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області №582 від 10.05.2019 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом зі своєю матір`ю [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст.70 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Приймаючи до уваги те, що неповнолітні діти проживают разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання сина і доньки не надає, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, на утримання яких присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дітей. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від оплати судових витрат, тому згідност. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved