Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що згідно наказу по підприємству від 17.01.2017 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачкою з виплати заробітної плати, яка складала 16518,74 грн. Лише 16.03.2017 року відповідач перерахував на рахунок позивачки заборгованість по заробітній платі в розмірі 16518,74 грн.. У зв'язку з тим, що позивачці при звільненні не була виплачена заробітна плата, вона змушена звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. До початку судового засідання від позивачки надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3037,20 грн. з розрахунку: 126,55 грн. середньоденна заробітна плата х 24 кількість робочих днів = 3037,20 грн. Крім того, просила справу розглянути у її відсутність. 10.10.2017 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представниці відповідача за довіреністю [PERSON] надійшли письмові пояснення щодо причин виникнення заборгованості із виплати заробітної плати. Крім того, вона просила суд взяти до уваги те, що кількість робочих днів для обчислення стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні для позивачки необхідно виходити із робочих днів, встановлених наказом відповідача від 21.03.2014 року № 75, які на 16.03.2017 року (день фактичного розрахунку) з 18.01.2017 року (день наступний за днем звільнення позивачки) складає 24 робочих дня. Стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 3037,20 грн., з яких підлягають утриманню податок з доходів фізичних осіб та військовий збір. Справу просила розглянути у її відсутність. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та наказом по підприємству від 17.01.2017 року її було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки №16-07/1164 від 05.10.2017 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», заборгованість по заробітній платі [PERSON] складала 16518,74 грн., і була виплачена 16.03.2017 року на її банківський рахунок в ПУМБ платіжним дорученням № 17632 від 16.03.2017 року. Середньоденна заробітна плата складала 126,55 грн. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповного робочого тижня, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденний неповний робочий тиждень, робочі дні: понеділок, вівторок, середа . Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. Згідно п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, розмір середнього заробітку позивачки за час затримки розрахунку при звільненні становить 3037,20 грн. (126,55 грн. середньоденна заробітна плата х 24 кількість робочих днів). Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 3037,20 грн. без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved