Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач листопаді 2013 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що 21.08.2013 року між ним та відповідачкою був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого він надав відповідачці у позику 15 500 грн., а остання зобов'язалася повернути дані кошти до 14.10.2013 року. В підтвердження укладення договору відповідачка власноручно написала розписку. Так як [PERSON] добровільно не бажає повернути йому позичені їй кошти, просить стягнути з неї на його користь суму заборгованості та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Судом направлялися судові повістки про виклик та документи по справі за місцем реєстрації відповідачки, однак остання не з'являлася у відділення поштового зв'язку для отримання кореспонденції. Рекомендовані листи були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а тому суд приходить до висновку, що відповідачка була відсутня за зареєстрованою адресою місця проживання, що у відповідності до абз. 5 ч.5 ст.74 ЦПК України розглядається як вручення належним чином судового виклику або судового повідомлення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд встановив слідуюче. Як вбачається з оригіналу розписки від 21.08.2013 року написаної [PERSON], остання отримала від [PERSON] 15 500 грн. для придбання техніки у магазині «Меркурій». [PERSON] зобов'язалася повернути гроші в термін до 14.10.2013 року. Дана розписка була написана в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідачкою до даного часу кошти за договором позики не повернуто, вважаю позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved