Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що 17.06.1995 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було зроблено актовий запис № 209. Так за час шлюбу у них народилось двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON] - [INFO]. У зв'язку з тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.08.2010 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано, та діти залишилися проживати разом з нею. За період шлюбу було придбано у власність об'єкт нерухомого майна, а саме: [ADDRESS]. Просить визнати за нею, право особистої приватної власності на гараж [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи своєчасно попереджений відповідно до ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті, заперечень не надіслав, у зв'язку з чим, суд вважає згідно з ст. 169, 224 ЦПК України, справу розглянути у заочному провадженні за матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 60, 61, 70 Сімейного Кодексу України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Так судом встановлено, що з 17.06.1995 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). 27.08.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, що підтверджується рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області (а.с.6). 18.04.2007 року відповідач [PERSON] купив нерухоме майно, а саме гараж [ADDRESS], що підтверджуються договором купівлі - продажу нерухомого майна (а.с.31-32). То б то, вищенаведене нерухоме майно було придбано в період шлюбу. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.68 СК України зазначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підтвердження своїх вимог, позивачка надала рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.6), що свідчить про те, що об'єкт нерухомого майна - гараж був придбаний в період шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України,ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи те, що об'єкт нерухомого майна був придбаний в період шлюбу, що підтверджується наданими доказами, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, та визнати за позивачем та відповідачем по 1/2 частці в майні подружжя.

Outcome: partial