overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 5 жовтня 1991 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це їх перший шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Анну, [INFO] та доньку Тетяну, [INFO]. З самого початку подружнього життя взаємини між нею та відповідачем були доброзичливими, але з часом стосунки почали погіршуватися, внаслідок чого, вона зовсім перестала розуміти свого чоловіка, а він її. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не прибула, однак подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, на примирення не згідна, просила неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та не заперечувала, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не прибув, про час та місце розгляду справи належно був повідомлений, заяв до суду про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про одруження (серія І-КГ №499457), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1991 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 14. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ №052125), у сторін 28 липня 2007 року народилась донька Анна. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ № 065304 ), у сторін 08 жовтня 2008 року народилась донька Тетяна. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення позивачка не згідна, а тому, збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сім`ю зберегти неможливо, а тому, шлюб підлягає розірванню. Одночасно, суд вважає за можливе, малолітніх дітей залишити проживати з позивачкою. Питання про заміну прізвища позивачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 5 серпня 2000 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З 2014 року фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, на примирення не згодна, просила: після розірвання шлюбу дітей залишити проживати з нею та залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, на примирення не згоден та просив: справу розглядати без його участі, не заперечував, щоб неповнолітні діти залишилися проживати з позивачкою. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про одруження (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2000 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона зроблено запис за № 268. Згідно свідоцтв про народження (серія [NUMBER]), у сторін 7 грудня 2000 року народилась донька [PERSON], [INFO] - син [PERSON] (серія [NUMBER]), [INFO] - донька [PERSON] (серія [NUMBER]). Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення вони не згодні, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно суд вважає за можливе, за згодою сторін, неповнолітніх дітей залишити проживати з позивачкою. Питання про заміну прізвища позивач не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 5 червня 2014 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія І-КГ №088209), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2014 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області було зроблено відповідний актовий запис за № 339. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ №184110), у сторін 7 липня 2014 року народився син [PERSON]. Із позовних вимог, вбачається, що вони з відповідачем припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання сина не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду, за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. \~ Враховуючи те, що відповідач зобовязаний та може надавати допомогу, так як є працездатним, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 6 липня 2009 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час за їх домовленністю з відповідачем проживає з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, з 2015 року вони проживають окремо, так як між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 липня 2009 року, про що Дніпровською сільською радою Білозерського району Херсонської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, тривалий час проживають окремо, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 6 серпня 2004 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. Протягом тривалого періоду часу сімейне життя почало погіршуватися, що призвело до припинення фактичних шлюбних відносин між ними, з середини 2015 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивачка не прибула, подала до суду заяву, в якій просила: справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити; після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «[PERSON]»; дітей залишити проживати з нею; не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про одруження (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 2004 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 10. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно суд вважає за можливе неповнолітній дітей залишити проживати з позивачкою. Питання про зміну прізвища позивачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 7 березня 2002 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це їх перший шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З самого початку подружнього життя взаємини між нею та відповідачем були доброзичливими, але з часом стосунки почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю. На даний час, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, на примирення не згідна та просила малолітнього сина залишити проживати разом з нею. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, на примирення не згідний та не заперечував щоб малолітній син залишався проживати з позивачкою. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про одруження (серія 1-КГ № 060322), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 березня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області було зроблено відповідний актовий запис за № 3. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ №030837), у сторін 03 вересня 2004 року народився син [PERSON]. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно, суд вважає за можливе, за згодою сторін, малолітнього сина залишити проживати з позивачкою. Питання про заміну прізвища позивачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 9 червня 2012 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це у їх перший шлюб. [INFO] року у них з відповідачем народилася донька [PERSON]. Подружні стосунки між ними не склалися так як, у них різні характери та погляди на життя, в результаті чого вони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала, щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема через засоби масової інформації. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 червня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Дар'ївської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 5. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення позивачка не згідна, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про заміну прізвища позивачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2009 року по липень 2011 року проживала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, позивач намагалася зберегти сім'ю, але навіть народження сина не допомогло це зробити. В липні 2011 року відповідач залишив позивача з дитиною. В даний час [PERSON] продовжу жити окремо, а спільна дитина проживає з матір'ю. Позивач прикладає зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування. На неодноразові прохання та вимоги позивача про сплату аліментів на утримання дитини, відповідач не звертає ніякої уваги. За таких обставин позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] щомісячно з дня предявлення її позову, у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] з вересня 2009 року по липень 2011 року проживала в цивільному шлюбі. За час спільного проживання позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та не оспорюється відповідачем сам факт батьківства (а.с.2,3) Згідно довідки від 27.22.2013 року неповнолітній син зареєстрований та проживає разом з позивачкою (а.с.4) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], працює в ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина до досягнення ним повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, який був розірваний рішенням Воловецького районного суду від 06.05.2011 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З моменту фактичного припинення сімейних відносин відповідач не бере участі у вихованні сина, не піклується про його здоров»я, фізичний, духовний розвиток, навчання, не вживає заходів щодо створення належних умов для його розвитку, навіть не цікавиться його життям, не відвідує його, тобто не виконує батьківських обов»язків. Тому просить позов задовольнити. Під час судового розгляду позивачка підтримала позов та пояснила, що вона повторно вийшла заміж, проживає на даний час у Польщі. Відповідач живе своїм життям, дитина його не цікавить, а вона має намір вивезти дитину до Польщі, так як там проживає разом з новим чоловіком. Відповідач під час судового засідання позов визнав та пояснив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки вихованням дитини не займався, її не навідував, не заперечує щодо вивезення дитини до Польщі, де у позивачки створилася нова сім»я. Дитиною займатися він не буде. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, а тому суд розглядає справу у його відсутності. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно дитини, під час розгляду справи просив позбавити його батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування Воловецької райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 12 жовтня 2015 року, відповідач не виконує своїх батьківських обов»язків щодо виховання та утримання дитини [PERSON], а тому вказаний орган не заперечує щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до роз»яснень п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обовязків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючим наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, а отже повністю відсторонився від виконання батьківських обов»язків і не проявляє відносно неї щонайменшої турботи, при цьому надав згоду на позбавлення його батьківських прав, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи її тим, що згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 16 січня 2013 року, відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно її дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], а також сина [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження голови Горностаївської районної державної адміністрації Херсонської області від 21.02.2013 року, її було призначено опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю знаходяться на її утриманні. Просила стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі по 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Не заперечувала, щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме через засоби масової інформації. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного: Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER]), її матір`ю зазначена [PERSON]. Згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 16.01.2013 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області № 73 від 21.02.2013 року, [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 607 від 03.09.2014 року, на утриманні у [PERSON] знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду, за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Враховуючи те, що відповідачка зобов'язана та може надавати допомогу, так як є працездатною, у зв'язку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на утримання її доньки аліменти в розмірі 1/4 частині з всіх видів її заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved