Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, тобтодо 30 червня 2022 року, але не більше досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що у зв`язку з навчанням їх спільного сина вона потребує матеріальної допомоги, яку вспромозі та зобов`язаний надавати батько дитини - відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України. На теперішній час син є студентом третього курсу денної форми навчання Ніжинського фахового колледжу НУБІП на держзамовленні. Оскільки він навчається на денній формі навчання, то йому необхідні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, необхідного для навчання канцприладдя. Вона є фізичною особою-підприємцем, але у зв*язку з карантинними обмеженнями має незначний дохід, син отримує стипендію, але коштів на утримання сина не вистачає. Батько вспромозі надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатним. Добровільно допомогу надавати відмовляється. Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, не подав відзив на позовну заяву та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до ст.280 ЦПК України є підставами для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 17 березня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач (а.с.5,6). Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський фаховий коледж національного університету біоресурсів і природокористування України» від 23 березні 2021 року №300 [PERSON] навчається на третьому курсі Ніжинського агротехнічного коледжу на денній формі навчання за спеціальністю «Агроінженерія» за держзамовленням. Термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2022 (а.с.7). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, у нього відсутні інші аліментні зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на повнолітнього сина [PERSON] аліменти на період його навчання у розмірі 2000 грн щомісячно. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved