Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач МПП «Західтранс» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилається на те, що в нього на умовах трудового договору з 22 жовтня 2015 року працював [PERSON] на посаді водія автобуса «Вольво В10В» реєстраційний номер [NUMBER], яким здійснювались перевезення пасажирів на автобусному маршруті № 1 сполученням «Дрогобич - Підбуж». Під час виконання трудових обов'язків [PERSON] внаслідок роботи двигуна вказаного автобуса з недостатнім рівнем охолодної рідини в системі охолодження було допущено перегрівання і пошкодження цього двигуна, чим спричинено підприємству матеріальних збитків на суму 139056,71 гривень. Позивач з урахуванням приписів частини 1 статті 132 Кодексу законів про працю України просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] із загальної суми завданих останнім збитків суму в розмірі 1330 гривень, що відповідає середньому заробітку [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги МПП «Західтранс» підтримав з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання рекомендованою кореспонденцією. Представник позивача не заперечив про можливість проведення розгляду без участі відповідача, однак заперечив проти проведення у справі заочного розгляду. При таких обставинах суд ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача, провівши розгляд справи в загальному порядку за наявними у справі доказами. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджуються наступні обставини. [PERSON] працював у МПП «Західтранс» з 23 жовтня 2015 року на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується наказом №40 від 23.10.2015. У відповідності до пункту 2 розділу IV Правил експлуатації колісних транспортних засобів, затверджених наказом №550 від 26 липня 2013 року Міністерства інфраструктури України, за [PERSON] було закріплено транспортний засіб - автобус «Вольво В10В», державний реєстраційний номер [NUMBER], 1999 року випуску (надалі - автобус), що підтверджується наказом №41 від 23.10.2015 року. Згідно показів [PERSON], допитаного в судовому засіданні як свідка, з'ясовано, що [PERSON] на автобусі здійснювались перевезення пасажирів на автобусному маршруті № 1 сполученням «Дрогобич - Підбуж». Свідок [PERSON] також пояснив, що 21 січня 2016 року близько 11 годин 00 хвилин Відповідач приступив до виконання своїх трудових обов'язків, відбув для перевезення пасажирів на приміський маршрут загального користування сполученням «Дрогобич - Підбуж». Автобус пройшов перевірку технічного стану та був допущений до руху дорогами у безпечному та технічно справному стані. 22 січня 2016 року близько 10 години 30 хвилин Відповідач прибув в місце розташування підприємства, поставив автобус на стоянку та залишив територію підприємства не пояснивши черговому механіку обставин такої поведінки. У телефонній розмові керівнику підприємства Відповідач пояснив, що в автобусі протікає радіатор охолодження двигуна, а в подальшому перестав відповідати на телефонні дзвінки, та перестав з'являтись на роботу. Первинний огляд двигуна автобуса здійснений механіками підприємства дав можливість виявити істотну поломку радіатора та ознаки несправності двигуна. З метою з'ясувати ступінь цих несправностей керівником підприємства було створено комісію для обстеження технічного стану двигуна. По наслідках проведеного обстеження виявлено, низку істотних несправностей які вказували, що двигун автобуса вийшов з ладу у наслідок перегрівання, який стався у наслідок його неправильної експлуатації, а саме: роботи двигуна з недостатнім рівнем охолодної рідини в системі охолодження. Зазначена обставина підтверджується відповідним актом складеним комісійно працівниками підприємства. Із рахунку спеціалізованої сервісної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ сервіс», складеного за результатами обстеження автобуса на предмет вартості матеріалів та робіт, необхідних для відновлення його працездатності, встановлено, що загальна сума витрат, які МПП «Західтранс» має понести, складає 139 056,71 гривень. Абзацом другим пункту 4 постанови №14 від 29.12.1992року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками»передбачено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Таким чином відповідачем під час виконання трудових обов'язків нанесено позивачу дійсну матеріальну шкоду у розмірі 139056,71 гривень. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу Українибудь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, у повному обсязі. Відповідно до статті 130 КЗпПУпрацівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до частини 2 статті 131 КЗпПУ зобов'язує працівників бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Відповідно до частини 1 статті 132 КЗпПУза шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Середній місячний заробіток відповідача, обчислений виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи у позивача, становив 1385 гривень, що підтверджується довідкою від 22.07.2016 вих. №210, наданою позивачем. Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги позивача до відповідача про стягнення 1385 гривень матеріальної шкоди, завданої відповідачем під час виконання трудових обов'язків підлягають до задоволення. З відповідача також підлягають стягненню на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі.

Outcome: approved