overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2005 року. У шлюбі з відповідачем вони народили сина [PERSON], [INFO], син проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення повноліття дитиною. Позивачка у судове засіданні не з'явилася, повідомлялася належним чином. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ? усіх видів його заробітку. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 06 серпня 2005 року, зареєстрованому в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 521 (а.с.3). У шлюбі сторони народили сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який знаходиться на утриманні позивачки. Син потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги прохання позивачки, її матеріальне становище, те, що син проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться, крім того відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4, частини всіх видів заробітку, доходу, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що у шлюбі з відповідачем вони народили сина [PERSON] [INFO]. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення повноліття дитиною. Позивачка у судове засіданні не заявилася, відповідно до заяви від 26.09.2014 року, яка надійшла через канцелярію суду, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви від 25.09.2014 року, яка надійшла через канцелярію суду, позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 22 грудня 2007 року (а.с.6). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач останні місяці усунувся від своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, і сплачує кошти вкрай незначному розмірі. Відповідач від сім'ї проживає окремо. Син потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працює в органах внутрішніх справ, отримує стабільну заробітну плату і в змозі надавати допомогу на отримання дитини, та не заперечує про стягнення з нього аліментів, тому суд вважає за доцільним визначити розмір аліментів, які підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 190,199,200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.09.1993 року. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] На протязі суміжного проживання сімейне життя між ними стало не можливим, оскільки в їх різні погляди на життя та виховання дітей. Протягом двох років вона із відповідачем вже не проживають однією сім'єю. Крім цього зазначила, що відповідач не бажає працевлаштуватись на протязі 3 -х років, вигадуючи при цьому різноманітні причини, довіра між ними зникла назавжди. На даний час не підтримують жодних відносин тому подружнє сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.09.1993 року. Шлюб зареєстровано відділом загсу Ірпінського виконкому Київської області, актовий запис № 290 (а.с.5). Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Також судом встановлено, що сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивачка у вересні 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1993 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем з серпня 2015 шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та залишити її прізвище «[PERSON]» не змінюючи його після розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, а відповідач визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка у вересні 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON]. Проте, з квітня 2015 р. позивачка спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживає окремо, оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов про розірвання шлюбу, проте, зазначив, що підставою для розірвання шлюбу є подружня зрада зі сторони позивачки, у зв'язку з чим сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з травня 2015 р., при цьому, позивач зазначив, що приймає активну участь в матеріальному утриманні, їх спільної з позивачкою, дитини. Суд, заслухавши сторони дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка у вересні 2015 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 60 000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила, що надала відповідачу 18 вересня 2013 року під розписку 60 000, 00 грн., які відповідач зобовязався повернути до 01 травня 2014 року. Однак, 30 квітня 2014 року [PERSON]Є повідомив позивача про те, що не зможе повернути борг у строк и зобовязався повернути запозичені кошти до 01 травня 2015 року, про що також надав розписку. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Позивачка у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій вона просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав суду заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просить слухати справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка надала відповідачу 18 вересня 2013 року під розписку 60 000, 00 грн., які відповідач зобовязався повернути до 01 травня 2014 року. Однак, 30 квітня 2014 року [PERSON]Є під розписку повідомив позивача про те, що не зможе повернути борг у строк и зобовязався повернути запозичені кошти до 01 травня 2015 року. Проте до теперішнього часу відповідач суму боргу не повернув. Таким чином, сума заборгованості складає 60 000, 00 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цейстрок (термін). Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка у вересні 2016 р. звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів відповідача на утримання дітей. Позивачка в обгрунтування позову посилається на те, що з 06.09.2003 р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період шлюбу з яким народила [INFO] р. сина [PERSON] та [INFO] р. сина [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим сторони проживають окремо. Проте, відповідач ухиляється від належного матеріального утримання їх спільних дітей, не піклується про них та не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає, його допомога є періодичною та не значною, у зв'язку з чим діти перебувають на повному її утриманні, однак її дохід не надає можливість гідно утримувати неповнолітніх та належно забезпечувати їх життя. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Представник відповідача [PERSON] визнала позов з урахуванням зменшення позовних вимог. Суд, заслухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», з'ясовуючи після доповіді про обставини справи, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду, головуючому необхідно уточнити, в якому обсязі та з яких підстав підтримується позов або в якій частині визнається позов, а якщо сторони мають намір укласти мирову угоду, то на яких конкретно умовах (стаття 173 ЦПК). У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання позову в даній справі є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов визнано представником відповідача, який уповноважений належно оформленою довіреністю від відповідача (а.с. 24). Враховуючи наведене, наявні всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивачка у вересні 2017 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.04.2013 р. Від шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між один одним, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Тривалий період часу позивачка з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 15, 16). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивачка у вересні 2017 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.03.1999 р. Від шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між один одним, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Тривалий період часу позивачка з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (ас. 16, 17). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка у вересні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 22.09.2006 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповдіачем, у період якого [INFO] народила доньку [PERSON]. Проте, відповідач з листопада 2016 р. неналежно виконує свої батьківські обов'язки з матеріального утримання дочки, не піклується про неї та не допомагає, участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, при цьому, донька перебуває на повному утриманні позивачки, матеріальне становище якої не надає можливість гідно утримувати дитину та належно забезпечувати її життя. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку. Сторони в судове засіданя не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 10, 11). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved