Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 29.04.2015 року, з яким мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що на протязі всього сімейного життя відносини між ними поступово погіршувалися. Відповідач постійно ставив свої інтереси вище сімейних. Позивачка також вказує на те, що відповідач дозволяв собі принижувати її, вона не мала доступу до сімейного бюджету, а для власних потреб доводилося просити не один день, в той час як для себе відповідач нічого не жалів. Також зазначає, що відповідач зовсім не рахувався з її думкою, мотивуючи це вигаданими причинами. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, а тому між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Після чергової сварки відповідач зібрав свої ресі та переїхав проживати до своїх батьків, де і мешкає по сьогоднішній день. За глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них розвинулася неприязнь один до одного. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; відповідач повідомив суд про визнання позову; строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 квітня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за № 873 (а.с. 4). Позивачка та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved