overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2016 року у Карлівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №125, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, авідновлення подружніх стосунків вона не бажає. Сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2016 року у Карлівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №125 (свідоцтво серії [NUMBER], а.с. 6). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві серії [NUMBER]. (а.с. 7) Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що при його укладенні відповідач змінив своє прізвище «[PERSON]» на прізвище дружини, проте у своїй заяві про розгляд справи за його відсутності він не висловив бажання змінити прізвище «[PERSON]» на дошлюбне, що враховується судом при винесенні рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 серпня 2013 року Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 72, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені у вересні 2017 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, на примирення не згодна. Зазначила письмово, що після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2013 року Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 72. Подружні стосунки між сторонами були припинені з вересня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Спір щодо поділу майна наразі відсутній. Неповнолітню дитину сина - [PERSON] [INFO], залишити проживати з батьком в інтересах дитини. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.ст.ст. 104-113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №109, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з серпня 2016 року через відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «[PERSON]», дитину за домовленістю сторін залишити з матір'ю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №109. Подружні стосунки між сторонами були припинені з серпня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, та втрату почуттів, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Спір щодо майна між сторонами відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Місце проживання дитини за згодою сторін визначено разом з матір'ю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, суттєві протиріччя у світогляді, що призвело до відчуження та повної психологічної несумісності, внаслідок чого припинені шлюбні стосунки. Шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зазначила, що 4 роки тому фактично припинені шлюбні стосунки, на даний час вони проживають окремо, чоловік має іншу жінку. На утримання дитини відповідач надає допомогу добровільно. Поновлення шлюбних стосунків з відповідачем вважає неможливим, та категорично заперечує проти надання строку для примирення.. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позов визнав, пояснив, що дійсно припинили шлюбні стосунки декілька років тому, у нього є інша жінка, та він остаточно переїхав проживати за іншою адресою. Поновлення шлюбних відносин також вважає неможливим. Майнового спору та спору щодо проживання дитини немає. Дитина проживає з позивачкою, він приймає участь у вихованні та утриманні доньки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 23 червня 2007 року.Від шлюбу мають сина - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами виникло відчуження,що призвело до припинення декілька років тому шлюбних стосунків. З цього часу сторони проживають окремо, та відповідач фактично створив іншу сім'ю. Обидві сторони вважають неможливим поновлення шлюбних відносин. Майнового спору та спору стосовно участі у вихованні та утриманні дитини сторони не мають. Дитина проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб сторін існує лише формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.10.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №125, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з червня 2017 через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, при цьому справу просила слухати за її відсутності, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №125 (свідоцтво серії 1-КЕ №062303, а.с. 8). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2017 року через відсутність взаєморозуміння; сім'я фактично розпалася. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві серії І-КЕ №149581. (а.с. 7) Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу, що відбудеться в інтересах позивача. Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати своє прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №51, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені з березня 2017 року через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та Станіслава,\~ [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився і надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №51 (свідоцтво серії 1-КЕ №109882, а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з березня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільних неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КЕ №121022, а.с. 8), та Станіслава,\~ [INFO] (свідоцтво серії І-КЕ №006609, а.с. 7), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю.\~ Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила не змінювати прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2010 року виконкомом Зимогірївської міської ради Словяносербського району Луганської області, актовий запис №65, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з червня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, окремого проживання. Сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Згоди на заочний розгляд справи не надала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини незявлення не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2010 року виконкомом Зимогірївської міської ради Словяносербського району Луганської області, актовий запис №65, подружні стосунки були припинені з червня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, окремого проживання; сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO].. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що існують підстави, передбачені ст. 112 СК України, для розірвання шлюбу, що відбудеться в інтересах позивачки. Спору про поділ майна, місце проживання та утримання дитини сторонами не заявлено. Дитина за спільною домовленістю сторін залишиться проживати разом з матірю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 січня 1998 року виконавчим комітетом Нижнєнської селищної ради в Луганській області,\~ актовий запис №02, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем\~ припинені у вересні 2016 року через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дітину доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, на примирення не згодна. Зазначила письмово, що після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій\~ позовні вимоги\~ визнав\~ та\~ просив\~ розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 1998 року виконавчим комітетом Нижнєнської селищної ради в Луганській області,\~ актовий запис №02. Подружні стосунки між сторонами були припинені з вересня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Спір щодо поділу майна наразі відсутній. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, про що зазначила письмово, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] залишити проживати з матір*ю в інтересах дитини. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №06, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння і сім'я фактично розпалася, а відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Позивачка в судове засідання не з'явилася. В матеріалах справи міститься письмова заява представника позивачки - [PERSON], в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності і зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити такі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №06 (свідоцтво серії [NUMBER], а.с. 5). Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчать записи у свідоцтві серії [NUMBER]. (а.с. 4) Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved