Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона 07 серпня 2012 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них народилася [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги дочці, витрати на утримання дитини несе тільки вона, хоча батьки зобов'язані робити це на рівні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дочки 3000,00 гривень щомісяця та понесені судові витрати. Також позивачка вказала, що їхня дочка [PERSON] цього року закінчує 11 клас, внаслідок чого вона несе значні витрати. Дитина щодня доїжджає з с. Новий Мізунь до смт. Вигода до школи, на що затрачається 480 гривень на місяць, а також харчується в школі приблизно на 50 гривень щодня. Вона також щотижня ходить на чотири додаткові заняття, ціна за які складає 1600 гривень на місяць. Крім того, вони щомісяця здають на випускний по 300 гривень. У дочки сколіоз, тому вона двічі на рік проходить платні курси масажу. У дитини також хвора щитовидка, що потребує витрат на ліки. У дочки впав зір, тому вона змушена була купити їй окуляри за 1200 гривень. Коли відповідач працював у м. Кременчузі, він отримував заробітну плату біля 8000 гривень, був забезпечений одягом, житлом та харчуванням. Однак, він розрахувався з роботи за власним бажанням, оскільки, навіть, тоді йому не вистачало грошей, він мав борги, які вона сплачує за нього до цього часу. Вона проживає у подарованому йому батьками будинку та доглядає його перестарілого батька. Вона працює, однак отримуваних коштів їй не вистачає на витрати, які вона несе як мама випускниці. Заявлена сума аліментів тільки частково покриє необхідні витати. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, оскільки позивачка жодними допустимими доказами не підтвердила свої вимоги. Її довіритель не працює та живе за рахунок заощаджень. Він намагається працевлаштуватися, після чого буде згідний сплачувати аліменти у частці від доходу, однак більше як 1000 гривень він не зможе сплачувати. У своїх письмових поясненнях відповідач [PERSON] вказав, що він на даний час не працює, оскільки з 31.08.2017 рн. звільнений з роботи. Заявлений розмір аліментів є непосильним для нього та таким, що в два рази перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За час шлюбу з позивачкою він завжди утримував її та їхню неповнолітню дитину. З того часу які він поїхав на роботу в м. Кременчуг він також добровільно надсилав кошти на утримання дочки, а саме: 29.11.2017 р. перераховував їй 300 грн., 30.11.2017 р. - 920 грн., 14.12.2017 р. - 600 грн. Також 04.12.2017 р. ним було оплачено 333,91 грн. за супутникове ТБ, яким користується донька. Він постійно телефонує дитині, щоб вона завжди відчувала батьківську підтримку. Таким чином, він бере участь в утриманні дитини добровільно, тому просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. З світлокопії свідоцтва про одруження серії І-НМ № 083290 від 07 серпня 2002 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 07 серпня 2002 року, актовий запис № 14. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с. 2). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 025817 від 22 травня 2000 року [PERSON] народилася 14 травня 2000 року, актовий запис № 15. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина. Відповідач частково бере участь в утриманні доньки, проте нерегулярно, позивачка вважає його допомогу недостатньою, тому просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, що буде становити половину від витрат, які несе вона з метою забезпечення необхідних умов проживання та навчання дочки. Оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, останні не досягли між собою згоди щодо розміру аліментів, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, яка хворіє (а.с. 20-22), є випускницею та має намір вступити до ВУЗу, маючи високі досягнення в навчанні та готуючись додатково до здачі ЗНО, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який з 31.08.2017 р. звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 32), має своє нерухоме майно, в якому в даний час проживає позивачка з їхньою дочкою та престарілим батьком відповідача, а також те, що відповідач матеріально допомагає дитині (а.с. 24), однак його допомога є незначною, а кошти для дитини він перерахував у незначних сумах після звернення [PERSON] до суду з даним позовом та інші обставини справи. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам та враховуючи обсяг наданої професійної правничої допомоги.\~\~ На підставі ст.ст. 150, 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial