Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів посилаючись на те, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.08.2003 року з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення ним повноліття. З часу призначення аліментів відповідач ухиляється від їх сплати, сплачує аліменти частково по 130 грн. на місяць. За період з липня 2006 року по травень 2015 року утворилася заборгованість 15 969,20 грн., яка підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції. А тому позивачка просить суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 4923,00 грн. та судові витрати по справі. [PERSON] звернувся до Калуського міськрайонного суду із позовною заявоюпро визначення розміру заборгованості по аліментах, свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 27.08.2003 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Виконавчий лист знаходиться на виконанні відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.07.2015 р. було змінено розмір аліментів на тверду грошову суму у розмірі 700 грн. щомісячно. Попередній виконавчий лист відкликано, а стягнення аліментів відбувається згідно рішення суду від 01.07.2015 р. Головним державним виконавцем Відділу ДВС Калуського МРУЮ було зроблено розрахунок заборгованості по аліментах за період з 01.07.2006р. по 31.05.2015р. на суму 15 969,20 грн., з яким [PERSON] не згідний. Згодом головним державним виконавцем Відділу ДВС Калуського МРУЮ було зроблено повторний перерахунок, який склав борг 10272,51 грн. Так як відповідач-позивач не згідний із розрахунками головного державного виконавця, то просить суд визначити заборгованість по аліментах в розмірі 5887 грн. До початку розгляду справи, [PERSON] подав до суду доповнення до позовних вимог, відповідно до яких, позовні вимоги змінив та просив постановити рішення, яким визнати відсутність заборгованості по аліментах за період з 01.07.2006р. по 31.05.2015р. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів проте з урахуванням уточненого розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 2-1706 від 27.08.2003 року, яка складає 10 272,51грн. Позовну заяву [PERSON] про визначення розміру заборгованості по аліментах не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні. Відповідач-позивач в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що поданий позивачем розрахунок заборгованості пені по несплаті аліментів є невірним і просить відмовити у його задоволенні. Свою позовну заяву до [PERSON], відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про визначення розміру заборгованості по аліментах підтримав та просив задовольнити. Представник ВДВС Калуського міськрайонного управління юстиції Івасів Я.Я., подала заяву до суду про слухання справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів слід задовольнити частково, а у задоволені позову [PERSON] до [PERSON], відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції про визначення розміру заборгованості по аліментах слід відмовити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що виконавчим листом Калуського міськрайонного суду №2-1706/2003р. від 27.08.2003 року відбувається стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення ним повноліття (а.с.11). Відповідно до розрахунку державного виконавця Відділу ДВС Калуського МРУЮ заборгованість по аліментам у [PERSON] по виконавчому листу за період з липня 2006 року по травень 2015 року становить 15 969,20 грн. (а.с.12). Відповідно до повторного розрахунку державного виконавця Відділу ДВС Калуського МРУЮ заборгованість по аліментам у [PERSON] по виконавчому листу №2-1706/2003р. за період з липня 2006 року по травень 2015 року становить 10 272,51 грн. (а.с.60). Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.07.2015 р. було змінено розмір аліментів на тверду грошову суму у розмірі 700 грн. щомісячно (а.с.56-58). Судом встановлено, що відповідачу-позивачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом №2-1706/2003р. від 27.08.2003 про стягнення з нього аліментів. [PERSON] періодично сплачував аліменти, самостійно визначаючи їх розмір, сплачував аліменти не регулярно. Хоча відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, розглядаючи позовні вимоги позивача-відповідача [PERSON] бере до уваги уточнений розрахунок заборгованості по аліментах, складений головним державним виконавцем Івасів Я.Я. (а.с.60)., а тому вважає за необхідне перевірити обчислення розміру неустойки (пені). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, слід з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичні сих платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. Зазначену позицію було викладено у постанові Верховного суду України від 11.09.2013 року по справі за №6-81 цс13. Крім того, Пленум Верховного Суду України в постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При розрахунку розміру неустойки (пені) судом береться за основу повторний розрахунок державного виконавця щодо розміру щомісячної заборгованості (а.с.60). Враховуючи той факт, що відповідачу було відомо про те, що він зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, щомісячно, проте, він сплачував аліменти несвоєчасно і не в повному обсязі, розмір неустойки за період з 01.07.2006р. по 31.05.2015р. складає 3366,00 грн., з яких сума пені за 2006 рік склала 74,97 грн., за 2007 рік - 64,23 грн., 2008 рік - 291,38 грн., 2009 рік - 305,50 грн., 2010 рік - 533,66 грн., 2011 рік - 618 грн., 2012 рік - 776 грн., 2013 рік - 452,04 грн., 2014 рік 94,1 грн., 2015 рік - 156,03 грн. Так як в судовому засіданні відповідачем-позивачем не наведено обставин, які б підтверджували поважність причин несплати аліментів на утримання дитини за вказаний період, то суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 3366,00 грн. Вимоги [PERSON] про визнання відсутності у нього заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають з наступних підстав, згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідачем-позивачем не надано доказів того, що заборгованість виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Крім того, надані позивачем докази щодо стану його здоров'я в 2016 році не можуть бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла в період з 01.07.2006р. по 31.05.2015р. Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи [PERSON] про те, що між сторонами по справі була домовленість, що [PERSON] не буде вимагати більше аліментів, натоміть він буде оплачувати платежі за комунальні послуги житла, співвласником якого вона є. Згідно ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати з відповідача-позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial