Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася з вищевказаним позовом до суду. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з березня 2012 року по 02 квітня 2013 року вона перебувала [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання з відповідачем має неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], в якому батьками записані, відповідно, батько [PERSON] і мати [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з дитиною проживає окремо від відповідача, який матеріальної допомоги на утримання дитини згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка прохала стягнути з відповідача на її корсть аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення малолітньою дочкою трирічного віку тобто до [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала заяву письмову заяву в якій змінила свої позовні вимоги зазначивши що бажає стягнути з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення малолітньою дочкою трирічного віку тобто до [INFO]. Прохала розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, проте надав суду письмову заяву в якій змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, прохав суд розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті засоби захисту прав або інтересів сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання позивачки, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі не має. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, з умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку предметом доказування позивачем є обставини, які доводять, що відповідач має достатнє матеріальне забезпечення, як підставу для реалізації свого права на утримання. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наданих доказів, суд дістається висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO] не повною мірою виконує покладені на нього сімейним законодавством України батьківські зобов'язання відносно утримання своєї дружини. Відповідно до ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно з вимогами ст. 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, але за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч.6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Судом достовірно встановлено, що малолітня дитина - дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю за місцем її проживання, за адресою [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні. Позивачка в теперішній час не працює і доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років, також позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини і отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, що доводиться довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 25.06.2014 року № 01-36/2387. Згідно ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до вимог ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частині від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що розмір аліментів одному із подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуюся за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч.3 ст. 80, ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. В даному випадку норми закону передбачають право дружини або колишньої дружини, з якою проживає малолітня дитина, на утримання від чоловіка або колишнього чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, і з моменту пред'явлення позову. Малолітня донька сторін по справі проживає з позивачкою, яка не працює, доглядає дитину, яка перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу надає не регулярно, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами немає. Зважаючи на обставини справи, на думку суду, позивачка потребує матеріальної допомоги, а тому правильно звернулася до суду. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved