Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач, кредитна спілка «СуперКредит», звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що у відповідності до умов договору кредитної лінії №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року банк надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн.. Відповідачка [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором щодо сплати процентів і вчасного погашення частини кредиту, внаслідок чого має прострочену заборгованість станом на 15 липня 2020 року в розмірі 11 477,14 грн., яка складається з: 4230,76 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 6 494,27 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 18.09.2018 по 15.07.2020; 206,75 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 16.01.2019 по 31.05.2020; 189,86 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16.01.2019 по 15.07.2020; 355,50 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2018 по 15.07.2020. Оскільки відповідачка [PERSON] згідно договору поруки від 11 серпня 2017 року є поручителем за виконання відповідачкою [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, то просить стягнути з них солідарно вищевказану суму заборгованості . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачкам протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2020 року призначено до розгляду справу в порядку спрощеному порядку без виклику сторін на 14.00 год. 21 вересня 2020 року. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідачки [PERSON] та [PERSON] 25 серпня 2020 року отримали ухвали суду, однак, станом на 21 вересня 2020 року відзиву на позовну заяву суду не надіслали. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 11 серпня 2017 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії №СК56/020/17/158/20СЗ згідно умов якого [PERSON] було надано грошові кошти в сумі 10 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на умовах строковості, платності та забезпеченості зі сплатою відсотків за користування кредитом. Сторони погодили змінювану процентну ставку за договором у розмірі 84 % річних (п.3.3 договору) строком до 11 серпня 2019 року. Відповідно до п.3.5 кредитного договору сторони погодили, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Цього ж дня сторони уклали додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року, яким погодили графік платежів по кредиту та відсотках за кредитним договором. Відповідно до п.1 даного додаткового договору сторони погодили, що Позивач надає Позичальнику транш у розмірі 10 000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума залишку виданого кредиту на дату підписання Угоди складає 10 000,00 грн. Реальна річна процентна ставка, розрахована з дотриманням графіку платежів, становить 56,84 % річних (п.5 додаткового договору). Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредит надавався Позичальнику у національній валюті України після підписання Договору готівкою в касі Позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом переведення суми виданого кредиту на добровільний додатковий пайовий внесок Позичальника в кредитну спілку за його заявою. Крім того, 11 серпня 2017 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] (поручителем), [PERSON] (позичальником) було укладено Договір поруки до кредитного договору кредитної лінії №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року, відповідно до п. 2.1 якого поручитель відповідає перед кредитною спілкою в тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON] за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків. Позивач виконав умови Угоди та надав [PERSON] транш в сумі 10 000 грн., що підтверджується заявами позичальника [PERSON] від 11 серпня 2017 року та платіжним дорученням №10840 від 11 серпня 2017 року. Згідно заяви відповідачки [PERSON] від 11 серпня 2017 року, вона доручила позивачу, кредитній спілці «СуперКредит», переказати кредитні кошти згідно кредитного договору №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року у сумі 10000 грн. за реквізити карткового рахунку у ПриватБанк та підтвердила даний платіж підписом у заяві. Відповідно до п. п. 9 п. 2.4 Договору Позичальник зобов`язався проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 28-го числа, вказаного в Угоді, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Угоді до Договору. Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів виконувала не у відповідності до умов Договору (прострочувала сплату передбачених п.3 Додаткового договору платежів), що підтверджується наданим кредитною спілкою розрахунком нарахування процентів та пені, згідно якого станом на 15 липня 2020 року за відповідачкою [PERSON] числиться заборгованість по тілу кредиту в розмірі 4230,76 грн. та заборгованість по сплаті процентів за період з 18.09.2018 по 15.07.2020 в розмірі 6 494,27 грн. Згідно наданого відповідачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованість [PERSON] в цій частині складає: 206,75 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 16.01.2019 по 31.05.2020; 189,86 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16.01.2019 по 15.07.2020; 355,50 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2018 по 15.07.2020. 10 жовтня 2019 року КС «СуперКредит» надіслано повідомлення відповідачкам про погашення заборгованості за кредитним договором №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно ст.543 КК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до п.п.11 п.2.4 кредитного договору, позичальник зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту щомісяця не пізніше 11 числа вказаного у додатковому договорі. Згідно п.3.1 вищевказаного кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті, після підписання договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника. Підпунктом 2 пункту 2.4 даного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повертати кредит та сплачувати нараховані проценти в порядку, визначеному розділом 3 договору. Відповідно до п.3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Розділом 6 кредитного договору передбачено відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором, зокрема у вигляді штрафу, сукупна сума якого не може перевищувати 50 відсотків суми кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідачів 4230,76 грн. - заборгованості по тілу кредиту підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Проте, суд не може погодитися із наданим позивачем розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом, згідно якого позивачем нараховано 6 494,27 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 18.09.2018 по 15.07.202. Так, із урахуванням позиції, викладеної у пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року № справи 444/9519/12-ц, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно п.5.1 кредитного договору №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року строк дії договору з моменту укладення 24 місяці і даний договір діє до 11 серпня 2019 року. Наведене також передбачено п.2 додаткового договору про транш №1, який є невід`ємною частиною кредитного договору №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року. Отже, суд приходить до висновку, що у період строку дії кредитного договору, тобто з 11 серпня 2017 року по 11 серпня 2019 року позивач має право на отримання від відповідачок відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами укладеного договору, які за даними розрахунку нарахування процентів за кредитним договором станом на дату закінчення строку дії кредитного договору №СК56/020/17/158/20СЗ 11 серпня 2019 року становлять 3193,58 грн., що і підлягає до стягнення з відповідачів в користь позивача. Крім того, згідно наданого відповідачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми заборгованість в цій частині складає: 206,75 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 16.01.2019 по 31.05.2020; 189,86 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16.01.2019 по 15.07.2020; 355,50 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2018 по 15.07.2020. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016 року (справа № 6-2129цс16). У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи заборгованість по сплаті процентів, яка станом на дату закінчення строку дії договору становить 3193,58 грн., то підлягають перерахунку нараховані позивачем три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам в розмірі 355,50 грн за період з 18.09.2018 по 15.07.2020, розраховані позивачем за формулою С*3%*Д/365, де С-сума заборгованості по процентам станом на 15.07.2020 -6494,27 грн. Д- кількість днів прострочення -666 дні (період прострочки з 18.09.2018 по 15.07.2020). Судом з наданого позивачем розрахунку нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору встановлено, що три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам (3193,58 грн) становитимуть 174,81 грн з урахуванням формули С*3%*Д/365. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, з відповідачок [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно в користь позивача заборгованість за кредитним договором №СК56/020/17/158/20СЗ від 11 серпня 2017 року в розмірі 7995 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 76 коп., яка складається з: 4230,76 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 3193,58 грн. - заборгованості по сплаті процентів за період з 18.09.2018 по 11.08.2019; 206,75 грн - інфляційних втрат на прострочене тіло кредиту за період з 16.01.2019 по 31.05.2020; 189,86 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 16.01.2019 по 15.07.2020; 174,81 грн - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 18.09.2018 по 11.07.2020. В решті позовних вимог слід відмовити. Позовні вимоги задоволені частково: 7995,76 грн. х 100 % : 11477,14 грн. = 69,67 %, тому з відповідачок на користь позивача підлягає до стягнення 1464,46 грн сплаченого судового збору в рівних частинах . На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial