Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просила суд постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на всю квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 31 серпня 2002 року та смерті бабусі - [PERSON], яка померла 04 жовтня 2006 року. В обґрунтування поданого позову посилалася на те, що дана квартира належала її батьку [PERSON] та бабусі [PERSON]. 31.08.2002 року помер батько, в звязку із чим позивачка та її бабуся отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, та частки спадкоємців розподілилися наступним чином: позивачка стала власником 1/4 частини квартири, а її бабуся [PERSON] власником 3/4 частин даної квартири №32 по вул. Другої Пятирічки, б. 22/9. 04.10.2006 року померла [PERSON], та, відповідно позивачка [PERSON] звернулася до четвертої Харківської держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 19.12.2007 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але замість 3/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS], якими володіла її бабуся, в свідоцтві в якості спадкового майна помилково було зазначено лише 1/4 її частки. Дана обставина і стала причиною звернення до суду із позовом. В судове засідання позивачка не прибула, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги вона підтримує, просить позов задовольнити та ухвалити по справі заочне рішення. Представник відповідача Харківської міської ради про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Четвертої Харківської державної нотаріальної надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їх представника, покладаючись на рішення суду. Справа розглядається відповідно до ст. 224 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступного… Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала батьку позивачки - [PERSON] та її бабусі [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло реєстровий № 3998 від 07 липня 1998 року (а.с.7). Факт родинних стосунків позивачки з власниками квартири підтверджується свідоцтвом про народження I-ВЛ №345292 від 18.05.1976 року (а.с. 8), в якому зазначено, що громадянин [PERSON] приходиться батьком [PERSON] та довідкою КП «Жилкомсервіс» № 804 від 04.05.2007 року (а.с.9), в якій зазначено, що [PERSON] є його матір'ю, а отже бабусею позивачки. 31.08.2002 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 частини спадкової квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що на час смерті батька [PERSON] позивачка [PERSON] носила прізвище «Цуканова», в звязку із укладеним шлюбом 09.10.1993 року. Дана обставина підтверджується довідкою Відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції вих. № 57 від 20.03.2002 року (а.с.10). В подальшому, 03.03.2007 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу «Грицаєнко» , що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.17). Як вбачається із наданих суду документів, спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер 31.08.2002 року, в рівних частинах кожна, були його донька [PERSON] та його мати [PERSON], які отримали в четвертій Харківській державній нотаріальній конторі (р.№2-2491) 16.07.2003 року свідоцтво про право на спадщину за законом. При цьому спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з 1/2 частини ізольованої двокімнатної квартири №32 , що знаходиться в м. Харкові, вул. Другої Пятирічки , б. 22/9, яка розташована на 3-му поверсі чотирьохповерхового будинку, житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 50,0 кв.м. (а.с.11). Також судом встановлено, що згідно витягу №15982295 про реєстрацію права власності на нерухоме житло від 19.09.2007 року за [PERSON] зареєстровано на праві власності 1/4 частина квартири №32 по вул. Другої Пятирічки, б. 22/9 в м. Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№2-2491 від 16.07.2003 року, виданого 4-ю ХДНК (а.с.12). Відповідно інша 1/4 частина даної квартири перейшла у власність [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що 04.10.2006 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/4 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], 1/4 якої належала спадкодавиці на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого 4-ю Харківською Державною нотаріальною конторою 16.07.2003 року за №2-2491, дублікат виданий 13.07.2007 року за №2-2652, зареєстрований ХМБТІ 19.09.2007 року, за №В-37689, р.№1723208. Інша 1/2 частка вказаної квартири належить спадкодавиці на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого ОПЖФВАТ «Харківський тракторний завод» 07.07.1998 року за №3998. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, або той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 1 статті 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В свою чергу, відповідно до частини 2 статті 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Порядок прийняття спадщини врегульовано частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строки для прийняття спадщини встановлені частиною статтею 1270 Цивільного кодексу України, якою визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частин 1, 2 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. З заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом за ст. 1266 ЦК України після смерті [PERSON], померлої 04.10.2006 року у встановлений законом строк до четвертої Харківської державної нотаріальної контори звернулася онука померлої [PERSON] (заява №2515/2006 від 14.10.2006 року. В звязку із чим 4-ю ХДНК заведено спадкову справу №1126/2006. Інших заяв до нотаріальної контор не надходило, спадкодавець заповіту не залишила, інші спадкоємці відсутні. Дана обставина підтверджена відповіддю 4-ї ХДНК від 10.07.2015 року №3442/01-16, та 14.07.2015 року №3524/01-16. Також судом встановлено, що 19.12.2007 року від [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] на адресу 4-ї ХДНК надійшла заява про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 та 1/2 частини квартири [ADDRESS] після смерті бабусі [PERSON], яка померла 04.10.2006 року (а.с.71) Так, 19.12.2007 року державним нотаріусом 4-ї ХДНК ( р. №2-4170) на підставі ст. 1266 ч.1 ЦК України на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], яка померла 04.10.2006 року , як спадкоємцю, батько якої син спадкодавиці [PERSON] помер 31.08.2002 року. При цьому, відповідно до витягу №17850791 про реєстрацію права власності на нерухоме житло від 22.02.2008 року за [PERSON] зареєстровано на праві власності 1/4 частина квартири №32 по вул. Другої Пятирічки, б. 22/9 в м. Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№2-4170 від 19.12.2007 року, виданого 4-ю ХДНК (а.с.14). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачці на праві власності належить 1/2 частина квартири, а саме 1/4 частина після смерті батька, та 1/4 частина , яка отримана останньою у спадщину після смерті бабусі. Дані документи є чинними, ніким не скасовані. Таким чином, суд позбавлений можливості задовольнити позовні вимоги сторони в цій частині, т.я. не підлягають визнанню право власності , яке на день розгляду справи вже визнане в іншому порядку. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання за нею права власності на квартиру 32 по вул. Другої Пятирічки, б. 22/9 в м. Харкові на всю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 31 серпня 2002 року та після смерті бабусі - [PERSON], яка померла 04 жовтня 2006 року, т.я. фактично, 1/2 частина квартири належить, безпосередньо, позивачці на праві власності. Крім того, судом встановлено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] належала спадкодавиці [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого ОПЖФВАТ «Харківський тракторний завод» 07.07.1998 року за №3998 (а.с.7). Її син [PERSON] помер 31.08.2002 року, тому єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її онука та позивачка [PERSON], відповідно до ст. 1266 ЦК України. Судом перевірено, що інші спадкоємці відсутні, заповіті, чи спадкові договори спадкодавиця- не укладала (а.с.57). Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої 04 жовтня 2006 року на 1/2 частину квартири №32 по вулиці Другої Пятирічки, б. 22/9 у м. Харкові. На підставі викладеного,

Outcome: partial