Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилались на те, що з малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на первинному обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету заводської районної ради м. Дніпродзержинська від 18.01.2012 № 6 малолітньому [PERSON], [INFO], встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON], [INFO], вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2009 року, за скоєння тяжкого злочину була засуджена до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська від 18.04.2012 № 67 в районі було утворено прийомну сім?ю подружжя [PERSON] та [PERSON] та влаштовано на спільне проживання та виховання малолітнього [PERSON] на час перебування його матері в місцях позбавлення волі. За час перебування відповідачки в місцях позбавлення волі вона дитиною не цікавилась життям дитини, та коли в 2016 році була звільнена з місць позбавлення волі не встановила зв'язок з дитиною. Натомість дитини своїх прийомних батьків вважає своїми рідними. Також відповідачка у вересні 2017 року народила дитину [PERSON], батько дитини записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Сім?я відповідачки потрапила у поле зору служби у справах дітей, як родина асоціальна, умови проживання незадовільні, ані санітарія, низький рівень матеріальної забезпеченості. Від допомоги служби у справах дітей відмовляється. Тому просять суд, з урахуванням уточнень до позову, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до її повноліття на користь їх майбутнього опікуна чи осіб, яким малолітня [PERSON], [INFO], буде передана на виховання; зобов'язати [PERSON] передати малолітню [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилались на обставини зазначені в позові, просили суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання відповідачка [PERSON], яке призначене 27.03.2018 року для надання пояснень не з'явилась, позовні вимоги не визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вислухавши представників позивача, відповідачку, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, вивчивши матеріали цивільної справи, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO] (а.с.7), та [PERSON] [INFO], є дітьми відповідачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2009 року відповідачку [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину передбачених ст..ст. 186 ч.2, 152 ч. 3, 153 ч. 2, 304 ч. 1 КК України призначено їй покарання в вигляді семи років і шести місяців позбавлення волі (а.с.13-17), 16 травня 2016 року [PERSON] було звільнено з установи «Кам'янська виправна колонія (34)» по відбутті міри покарання (а.с.20). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 18.04.2012 року №67 малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано для виховання до прийомної сім?ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачку [PERSON] неодноразово викликали до Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради з питання виховання та повернення її дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.21,22), Також, відповідно до акту про обстеження умов проживання від 04.10.2017 року, встановлено, що відповідачка [PERSON] з дитиною [PERSON] проживає в [ADDRESS], квартира в антисанітарному стані. Судом встановлено, що наданий час відповідачка [PERSON] потребує комплексного стаціонарного обстеження в умовах психіатричного відділення КЗ «Кам'янська міська лікарня №1» ДОР» для встановлення можливість виконання в подальшому батьківських обов'язків, що підтверджується довідкою від 19.10.2017 року № 01 вих. 16/345. Згідно статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до висновку Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 18 січня 2018 року № 9-06/20, вбачається, що мати [PERSON] не виконує свої батьківські обов'язки у відношенні її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, адміністрація Заводського району Кам'янської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Також, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення відповідачки [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], найшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачка ухиляється від виконання обов'язку по вихованню своїх дітей, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо зобов'язання відповідача передати малолітню дитину [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам?янської міської ради позовні вимоги не підлягають задоволення, в зв'язку з тим, що позивач не надав належних доказів, що відповідач створює перешкоди в передачі позивачу дитини. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень на користь держави.

Outcome: partial