Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 30.12.2000 року виконкомом Михайлівської сільської ради Нижньогірського району АР Крим, актовий запис № 23; позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння між сторонами; з червня 2010 року сімейні відносини носять напружений характер, оскільки відповідач практично увесь час знаходиться на заробітках в Росії, перебуває тільки на нетривалий термін; в теперішній час кожний із них самостійно влаштовую своє особисте життя. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на викладені у ньому мотиви, пояснила, що не бачить в подальшому сімейного життя їх відповідачем, який у теперішній час має іншу сім,ю; крім того, пояснила, що на даний час відповідач надає матеріальну допомогу дітям, у зв'язку з чим вона не заявляє позовні вимоги про стягнення аліментів.. У судове засіданні відповідач не з,явився, надав суду заяву про слухання справи без його участі і з зазначенням про визнання позовних вимог позивачки, також того, що живе з іншою жінкою; просить шлюб розірвати. Заслухав пояснення позивачки, дослідив матеріали справи, всебічного і повного з'ясував всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 30.12.2000 року виконкомом Михайлівської сільської ради Нижньогірського району АР Крим, актовий запис № 23 (а.с.7); сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с.8-10). Відповідно до положень ст.. 51 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положенням ст.. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст. 110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході розгляду справи судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обставина, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного, фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні, примирення між подружжям не можливо та це буде суперечити інтересам та волі обох сторін; при таких обставинах, суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, суд з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, а також права їх дітей, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається з матеріалів справи позивачка під час державної реєстрації шлюбу з відповідачем змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Судові витрати, відповідно до ст.. 88 ЦПК України та з урахування вимог позивачки, покладаються на останню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved