Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» (експлуатаційно-ремонтний тепловий район м. Часів Яр) звернулось до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 41 477,24 грн., нараховані інфляційні збитки в сумі 17 878,88 грн., 3 % річних в сумі 4 110,78 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідачам за адресою: [ADDRESS] підприємство регулярно надає послуги теплопостачання, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані послуги, добровільно заборгованість не сплачують. Внаслідок чого, за період з 01.10.2010 року по 01.03.2021 року мають заборгованість в сумі основного боргу 41 477,24 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 17 878,88 грн., 3 % річних в сумі 4 110,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь, а також, судовий збір у розмірі 2270,00грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, від нього надійшла заява, згідно якої він просив справу розглянути у його відсутності, підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua та і у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку) відповідачі не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про судове засідання, але причин неявки суду не повідомили, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно довідок, наданих Часовоярською міською радою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , за якою у Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» Виробнича одиниця «Костянтинівкатепломережа» (експлутаційно - ремонтний тепловий район м. Часів Яр), що надає послуги з постачання теплової енергії, відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] № [NUMBER] (а.с.4-5). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачам комунальні послуги з теплопостачання. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Згідно п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачами суду не надано достовірних доказів оплати вартості послуг з постачання теплової енергії, а тому суд вважає, що з вини відповідачів порушено виконання зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з відповідачів. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. До матеріалів справи позивачем наданий розрахунок ціни позову, в якому зазначено суми індексу інфляції та 3% річних. Суд, перевіривши правильність наданого до позову розрахунку встановив, що суми інфляційних витрат та 3% річних позивачем правильно нараховані. Згідно розрахунку відповідачі мають заборгованість, яка виникла за період з 01.10.2010 року по 01.03.2021 року, у розмірі 41 477,24 грн., на яку нараховані інфляційні збитки в сумі 17 878,88 грн. 3 % річних в сумі 4 110,78 грн., що підтверджено витягом з особового рахунку № [NUMBER] . З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому стягує з відповідачів на користь позивача суму заборгованості, інфляційні збитки та 3 % річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved