Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який вподальшому уточнила іпросить стягнути з відповідача в її користь 38950 грн. боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2014 року відповідач під розписку позичив у неї 43950. Згідно розписки відповідач отримав кошти в рахунок авансу за придбання нею житлового будинку та земельної ділянки в с. Ягідня, які належать відповідачу. Проте станом на сьогоднішній день відповідач не має наміру продавати вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, та повертати її кошти. Також зазначає, що [PERSON] повернув їй 5000 грн., а тому просить стягнути з нього, ще 38950 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Позивачка в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі, оскільки їй необхідні кошти на лікування. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 14.02.2014 року відповідач під розписку позичив у [PERSON] 43950 грн. Згідно розписки відповідач отримав кошти в рахунок авансу за придбання [PERSON] житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS], які належать відповідачу. Проте, як вбачається з матеріалів позовної заяви, станом на сьогоднішній день відповідач не має наміру продавати вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. Як вбачається із заяви поданої 13.02.2017 р. [PERSON], станом на сьогодні відповідач відшкодував їй 5000 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки кошти у сумі 43950 грн. 00 коп. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 243,60 грн. Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам'янка-Бузького районного суду від 17.02.2015 року у вигляді заборони [PERSON], [INFO] проводити реалізацію житлового будинку [ADDRESS] та накладену заборону на вищевказаний житловий будинок - скасувати.

Outcome: approved