Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати за нею право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилалася на те, що на підставі рішення виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Одеси від 01.02.1991р., її чоловіку [PERSON], було видано ордер № 23 серія ЛР, на право зайняття [ADDRESS]. Зазначений ордер було видано на склад сім'ї з чотирьох осіб - на її чоловіка, на неї та на двох синів. Вона, її чоловік та сини в 1991 році вселилися в зазначену квартиру але не здійснили реєстрації свого місця проживання. [INFO] року її чоловік помер. З того часу вона не може зареєструвати місце свого проживання, оскільки ордер видано на ім'я її чоловіка, який також не зареєстрував місця свого проживання. Відповідач про місце, час розгляду справи був повідомлений належним чином, що посвідчується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 44), причини неявки свого представника суду не повідомляв, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходила. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 25). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Одеси від 01.02.1991р., (а.с. 3) [PERSON], було видано ордер № 23 серія ЛР, на право зайняття [ADDRESS]. Зазначений ордер було видано на склад сім'ї з чотирьох осіб - на [PERSON], на його дружину [PERSON] та на двох синів [PERSON], [PERSON]. [PERSON], позивачка та їх сини в 1991 році вселилися в зазначену квартиру, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], актом про проживання (а.с. 7), довідкою про склад сімї (а.с. 28), згідно до якої зазначено, що особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], (а.с. 26, 27, 28). Позивачка та члени її сім'ї не здійснили реєстрації свого місця проживання. Також встановлено, що [PERSON], з 1998 року по 2013 рік працювала двірником КП ЖКС «Північний». [INFO] року [PERSON], помер (а.с. 6). З того часу [PERSON], не може зареєструвати місце свого проживання, оскільки ордер видано на ім'я її чоловіка, який також не зареєстрував місця свого проживання. В силу ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно до ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України, Повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. В правовому висновку викладеному Постановою ВСУ від 30.01.2013р., у справі №6-125цс12 зазначено, що місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності. В силу ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» рішення суду про визнання за особою права користування жилим приміщенням є документом, що підтверджує право на проживання в житлі, та є підставою для реєстрації місця проживання особи за адресою зазначеною в рішенні суду. На підставі ст. 58, 65, 106 ЖК України,

Outcome: approved