Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на 1/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, загальною площею 75,7 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м.; житлового будинку літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.; гаражу літ. Г; вбиральні літ. Д; погріба з шиєю літ. Жпд; душу літ. З; споруди № 1, 7, І; огорожі № 3, 4, 5 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що її батькові належала 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 26.09.2001 та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 31.10.1964. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частка спірного житлового будинку. 20 жовтня 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Інший спадкоємець після смерті батька є [PERSON] , яка спадщину в установлений законом порядок не прийняла та відмовилася від неї. Проте, приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 15.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.03.2021, витребувано докази. Ухвалою суду від 16.04.2021, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки по справі. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачки [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін,\~на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову\~з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] належала на праві спільної часткової власності 1/8 частки житлового будинку з господарськими\~будівлями та\~спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1964, виданого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Баклан Е.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-5511 та 5/24 частки житлового будинку з господарськими\~будівлями та\~спорудами [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Воробйовою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1277, зареєстрованого в ММБТІ 12.10.2001 за реєстровим № 10534. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, вбачається, що в цілому зазначений житловий будинок складається з житлового будинку за літ. А, кам`яний, житловою площею 53,1 кв.м., до нього прилягають огорожа та споруди № 1,3,4,5,7,І. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] ». 20 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 19 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Коханенко О.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.08.2019, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з тим, що з поданих позивачкою документів встановлено, що змінилися частки кожного з співвласників житлового будинку [ADDRESS] , оскільки було побудовано житловий будинок літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м. та змінився статус об`єкта з житлового будинку на домоволодіння. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 30/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 59679271. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~Цивільного кодексу України\~підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~Відповідно до ст. 1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Місце відкриття спадщини є: [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та у встановленому ст.ст. 1268, 1269 ЦК України порядку прийняла спадщину, що підтверджується заявою про прийняття спадщини від 20 жовтня 2016 року, яка зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 71. Стосовно спадкового майна судом встановлено наступне. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001, вбачається, що в цілому зазначений житловий будинок складається з житлового будинку за літ. А, кам`яний, житловою площею 53,1 кв.м., до нього прилягають огорожа та споруди № 1,3,4,5,7,І. Згідно довідки КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 12.05.2017 та технічного паспорта на садибний індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] від 12.05.2017, домоволодіння [ADDRESS] має наступні показники: житловий будинок літ.. А, загальною площею 75,7 кв. м., житловою площею 52,8 кв. м.; житловий будинок літ. Е, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 34,6 кв. м.; гараж літ. Г; вбиральня літ Д; погріб з шиєю літ. Жпд; душ літ. З; споруди № 1,7,І; огорожі № 3,4,5. Обєкти самочинного будівництва відсутні. В житловому будинку літ. А житлова площа зменшена на 0,3 кв. м. за рахунок внутрішнього оздоблення, що не є самочинним відповідно до інструкції від 24.05.2001 з додатками та доповненнями. Житловий будинок літ. Е; гараж літ. Г; вбиральня літ Д; погріб з шиєю літ. Жпд; душ літ. З не є самочинними відповідно до інструкції від 24.05.2001 з додатками та доповненнями. Співвласники станом на 28.12.2012 є: [PERSON] (1/8) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.1964 р. № 3-5511 виданого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою та (5/24) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2001 р. № 2-1277 виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою; Окунєва Галина Павлівна (1/8+5/24); [PERSON] (1/8+5/24). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 12.02.2021, право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:\~ 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;\~ 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, який є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою\~статті 5 Цивільного кодексу України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, діючим та той час законодавством, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, прямо не вказувався момент виникнення права власності на нерухоме майно. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5\~ст.1268 ЦК України). Пунктом 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» регламентовано: право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). З наведеного суд доходить до висновку про наявність у спадкодавця права власності на 1/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України,\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позивач має об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved