Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що вона, як спадкоємець померлого батька звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого останнім було заведено спадкову справу до майна померлого; при цьому, на заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок і земельну ділянку по [ADDRESS] , нею отримано постанову приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва з підстав неможливості визначення складу спадкового майна. Посилаючись на відповідні норми цивільного законодавства щодо вчинення нотаріальних дій, позивач зазначає про порушення, на її думку, приватним нотаріусом вимог Закону України «Про нотаріат» та просить скасувати постанову відповідача від 05.07.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов`язати відповідача видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Відповідач подав відзив на позов у якому зазначив, що його дії відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Обухівського (Васильківського) районного нотаріального округу Київської області Іванкової І.О. із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] її батька [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0.0656 га, кадастровий номер 3210700000:11:021:0100, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із цим було заведено спадкову справу № 2/2020. Відповідно до вимог частини першої статті 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Факт смерті і час відкриття спадщини встановлено нотаріусом на підставі свідоцтва про смерть [PERSON] від 05 травня 2020 року. Факт прийняття спадщини спадкоємцем після померлого спадкодавця встановлено нотаріусом за заявою про прийняття спадщини поданою 29 липня 2020 року, зареєстрованою за № 3. Щодо складу спадкового майна, нотаріусом встановлено наступне. На земельну ділянку нотаріусу було подано правовстановлюючий документ, у зв`язку із чим і було видано Свідоцтво про право на спадщину від 05 липня 2021 року, реєстраційний № 542. Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 264340757 від 05.07.2021 року, станом на 05 липня 2021 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано на ім`я [PERSON] , форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно, № б/н, виданий Васильківським міськвиконкомом 10 січня 1957 року; право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано Хіхлушко Сергієм Сергійовичем , державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області 22 лютого 2017 року, номер запису про право власності 19203835, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1182964232214. При видачі свідоцтв про право на спадщину нотаріусу було подано Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Пряхіною М.П., нотаріусом Фастівської нотаріальної контори 13.03.1958 року, реєстровий № 866 з відміткою про реєстрацію права власності за спадкодавцем Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації, номер запису 5042 в книзі 17 сторінка 48. У зв`язку з тим, що подані правовстановлюючі документи не відповідають тим, згідно із якими зареєстровано право власності спадкодавця на спадковий будинок, а саме: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, для нотаріусам неможливо встановити склад спадкового майна (а саме: підстави виникнення права власності на житловий будинок та належність майна спадкодавцеві на підставі поданих документів). Відповідно до статей 66 - 68 Закону України «Про нотаріат» та глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, наявність та склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину тощо; на підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із підпунктом 4.15. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із підпунктом 4.18. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього; за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Отже, у даному випадку нотаріус обґрунтовано прийшов до висновку, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] буде суперечити законодавству України. Як наслідок, постанова відповідача від 05 липня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 65 02-14 - є обґрунтованою та в повному обсязі відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Стосовно вимог позивачки про зобов`язання видати свідоцтво на право на спадщину за законом, суд звертає увагу на таке. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат». У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Тобто, суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. Вказані висновки зазначені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 473/1878/19 (провадження № 61-20469сво19). Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача прийнято в порядку та відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому і немає підстав для його скасування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Також, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, слід покласти на позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed