Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач КС «Злагода» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.12.2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір кредитної лінії №7936к, відповідно до умов якого позивач надає відповідачці кредит в сумі 14 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідачка зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 80% річних на умовах, визначених договором. Зі свого боку, позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання, проте відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконує. Станом на 03.06.2014 року заборгованість за договором кредиту становить 36 643,51 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Головчук С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 02.12.2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір кредитної лінії №7936к (а.с.6-9), відповідно до умов якого позивач надає відповідачці кредит в сумі 14 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідачка зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 80% річних на умовах, визначених договором. Згідно п.1.4 договору, кредит надається строком на 36 місяців від дати надання позичальнику кредиту, тобто з 02.12.2013 року до 02.12.2016 року. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору (п.3.1 договору кредитної лінії). Окрім того, між сторонами по справі 02.12.2013 року було укладено додаткову угоду до кредитного договору №7936к, відповідно до п.1 якої, сторони домовились доповнити розділ 3 Договору «Порядок надання/погашення кредиту та нарахування/сплати процентів» пунктами 3.6 і 3.7 наступного змісту (а.с.8). Зокрема, п.3.6 викладений у наступній редакції: у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або часткового на строк, що перевищує 3 календарних дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст.611 ЦК України як зміна умов зобов'язання, і встановлюється у розмірі 240% річних від суми залишку кредиту та застосовується з моменту прострочення. Позичальник усвідомлює, що зміна процентної ставки у передбаченому даним пунктом випадку не є підвищенням процентної ставки в односторонньому порядку. Зі свого боку, позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання з надання кредиту, згідно видаткового касового ордеру від 02.12.2013 року (а.с.14). Проте відповідачка свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами не виконує. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Згідно п.6.4 договору в разі прострочення позичальником передбаченого графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк, що перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 60% від суми несвоєчасного сплаченого кредиту. Таким чином, станом на 03.06.2014 року заборгованість відповідачки за договором кредиту, згідно довідки-розрахунку (а.с.15) становить 36 643,51 грн., з них: 14 000 грн. - основна сума боргу; 14 243,51 грн. - сума процентів за користування кредитом; 8 400 грн. - штраф відповідно до договору кредиту. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачкою зобов'язань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 366 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2460 від 04.06.2014 року (а.с.1), а також у розмірі 121,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2456 від 04.06.2014 року (а.с.21), також підлягає стягненню з відповідачки, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved