Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач - ПАТ«Дельта-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 120489,88доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1416093,10грн., та складається з: 82651,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 971390,77грн. - заборгованість за кредитом, 37838,00доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 444702,33грн. - заборгованість за відсотками, а також просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку судовий збір у розмірі 3 441,00грн. 16.01.2014 року [PERSON] та [PERSON]. - треті особи, які заявляють самостійні вимоги звернулися з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», та просили суд визнати з 10.05.2010року припиненими правовідносини між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за Договором поруки № 116740 від 25.05.2007року, визнати з 10.05.2010року припиненими правовідносини між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» за Договором поруки №116763 від 25.05.2007року. Також під час розгляду справи відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та просив суд визнати з 10.05.2010року припиненими правовідносини між ним та ПАТ «Дельта Банк» за Договором поруки № 11672 від 25.02.2007року. В обґрунтування заявленого позову позивач ПАТ«Дельта-Банк» посилається на те, що 25 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON]був укладений договір про надання споживчого кредиту №11160043000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 85000, 00доларів США зі сплатою 12,5% річних на строк з 25.05.2007року по 25.05.2028року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON]. та [PERSON] були укладені договори поруки. Крім того, позивач зазначає, що 08.12.2011року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні 16.01.2015року представник ПАТ«Дельта-Банк» позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, у задоволенні позову третіх осіб та у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Представник відповідача - [PERSON] просив у задоволенні позову ПАТ«Дельта-Банк» відмовити у повному обсязі, надавши при цьому заперечення на позовну заяву, проти задоволення зустрічного позову та позову третіх осіб не заперечував. Крім того, суд зазначає, що у судовому засіданні 16.01.2015року представник відповідача - [PERSON] надав суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи, однак, з врахування того, що вказана цивільна справа розглядається судом вже понад два роки, що перевищує розумний термін розгляду справи, а право заявляти клопотання сторона має право до розгляду справи по суті, судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Також суд зазначає, що клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи розцінюється судом як намір затягування розгляду справи. При цьому суд вказує на те, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання 16.01.2014року не з'явились, однак надіслали на адресу суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність (а.с. 171, 173), зустрічні позовні вимоги та позов третіх осіб підтримали, просили суд їх задовольнити, у задоволенні позову ПАТ«Дельта-Банк» просили відмовити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON]. у судове засідання 16.01.2015року не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 172), свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала, у задоволенні позову ПАТ«Дельта-Банк» просила відмовити у повному обсязі. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання 16.01.2015року не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на первісний позов, зустрічний позов та позов третіх осіб не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ПАТ«Дельта-Банк», представника третьої особи - [PERSON], суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову ПАТ «Дельта Банк», частково задоволення позову третіх осіб [PERSON] та [PERSON]., та відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 25.05.2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11160043000, згідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 85000 доларів США та спалити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 429250,00грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору. Згідно до п.п. 1.1.1., 1.1.2. договору про надання споживчого кредиту №11160043000 від 25.05.2007року надання кредиту здійснюється у наступний термін: 252 місяця. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 25.05.2028року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. договору. Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11160043000 від 25.05.2007року за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2. даного договору. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. вищезазначеного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані баком проценти, комісій та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором. Погашати кредит та сплачувати нараховані проценти шляхом сплати ануїтетних платежів, розмір яких встановлений згідно з п. 1.2.2. на рахунок, вказаний в пункті 1.2.2. даного договору. Згідно п. 8.1. договору у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому, ніж передбачено цим договором: на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 4,5% відсотків. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу - (дня сплати ануїтетного платежу); на суму прострочених процентів, банк може нараховувати пеню, починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Пеня нараховується в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого плату, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360» ( метод «факт/360 передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку таких розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. З метою забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту №11160043000 від 25.05.2007року, 25 травня 2007року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами - [PERSON], [PERSON], третьою особою [PERSON]. були укладені договори поруки №116762, №116740 та №116763, згідно з якими, поручителі зобов'язуються перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №11160043000 від 25.05.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договорів поруки №116762, №116740 та №116763 від 25 травня 2007року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У подальшому, 19.02.2009року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем - [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту №11160043000 від 25.05.2007року (щодо зміни схеми погашення кредиту), та строк погашення кредиту продовжено до 25.05.2037року. Також, 19.02.2009року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами - [PERSON], [PERSON], третьою особою [PERSON]. були укладені Додаткові угоди № 1 до Договору поруки № 116762, № 116740, № 116763 від 25.05.2007року (згода забезпечувати змінене зобов'язання). З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2011року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. 19.01.2012року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено акт приймання - передачі, згідно з яким, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо договору про надання споживчого кредиту №11160043001 від 25.05.2007року. Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 15.10.2012року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з досудовими вимогами №48.4-10/5995-71/12, №48.4-10/12, №48.4-10/5995-25/12 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.7, 9, 201), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 83, 84,85). Одночасно, суд зазначає, що з досудовою вимогою сплатити прострочену (поточну) заборгованість позивач на адресу третьої особи - [PERSON] не звертався. Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом. Ч. 1 ст. 553, ч.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначене кореспондується з п. 1.4 договорів поруки, якими передбачено, що відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Таким чином, суд зазначає, що позичальник - [PERSON] та поручитель - [PERSON] є відповідальними перед кредитором - ПАТ «Дельта Банк» як солідарні боржники. Враховуючи те, що досудова вимога щодо погашення заборгованості, як вже зазначено вище, на адресу третьої особи - [PERSON]. не направлялася, позов до суду до [PERSON]. позивачем по справі не пред'явлено, остання звернулася з позовною заявою до суду з вимогою щодо припинення правовідносин за Договором поруки № 116763 від 25.05.2007року, посилаючись на ч.4 ст.559 ЦК України, а саме: порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Приймаючи до уваги, що досудова вимога про погашення заборгованості на адресу [PERSON]. не направлялася, позов до неї ПАТ «Дельта Банк» пред'явлено не було, вимоги третьої особи - [PERSON]. в частині визнання договору поруки припиненим є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.п. 5.5., 5.7. кредитного договору, у випадку несплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 12 цього Договору. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1. договору та інше майно. Згідно п. 12.1 кредитного договору, відповідно до ст.ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п. 2.11., 4.8, 4.9., 5.9., 5.10., 5.12., 5.14., 7.4., 10.2., 10.14. цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. З урахуванням вказаних пунктів кредитного договору, суд зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» скористався своїм правом вимагати дострокового повернення кредиту, оскільки направив на адресу відповідачів за первісним позовом досудові вимоги про погашення заборгованості, а тому необхідно вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Таким чином, з врахуванням, що досудові вимоги були направлені на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON], відповідачки [PERSON], 15.10.2012року, суд не приймає твердження відповідача, який є одночасно позивачем за зустрічною позовною заявою [PERSON], та третіх осіб з самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON]., що строком виконання зобов'язання є 10.05.2010 року, так як, вказаний строк необхідно рахувати з моменту отримання на їх адресу досудової вимоги, а саме 02.12.2012року. Ще необхідно звернути увагу на те, що досудова вимога отримана відповідачкою [PERSON] 31.10.2012 року, позовна заява до суду ПАТ «Дельта Банк» подана 24.12.2012року, заява представником ПАТ «Дельта Банк» про залучення у якості співвідповідача [PERSON] надана до суду 02.06.2014року, та заява про уточнення позовних вимог щодо стягнення солідарно заборгованості з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пред'явлені тільки 05.08.2014 року. З цих підстав, суд вважає, що оскільки позивачем ПАТ «Дельта Банк» пропущено строк пред'явлення вимоги до відповідачки та третьої особи [PERSON], позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] задоволенню не підлягають, однак з цих підстав підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову в частині визнання договору поруки припиненим з 10.05.2010року, оскільки договір поруки буде вважатися припиненим з моменту набрання цим рішенням законної сили, якщо таке відбудеться. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Крім того, відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту №11170601000 від 15.06.2007року за використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 12,5% річних. Умовами додаткових угод № 1 до договорів поруки № 116762, № 116740, № 116763 від 25.05.2007року (згода забезпечувати змінене зобов'язання) від 19.02.2009року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачами - [PERSON], [PERSON], третьою особою [PERSON]. також передбачено, що процентна ставка - 12,5% річних. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 28.07.2014 (а.с. 209), вбачається, що відсоткова ставка поточної заборгованості складає 12,50% річних, а відсоткова ставка по простроченій заборгованості складає 25% річних. Однак, п. 2 вищезазначених додаткових угод до договорів порукипередбачено, що поручитель зобов'язується перед банком відповідно до умов договору відповідати за виконання боржником усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У випадку зміни в подальшому умов кредитного договору поручитель, підписанням цієї додаткової угоди, підтверджує свою згоду на здійснення таких змін в майбутньому. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту додаткової угоди не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін в майбутньому. Таким чином, суд зазначає, що поручитель - [PERSON] підписанням вказаної додаткової угоди надав згоду на здійснення змін умов кредитного договору без додаткового укладення угод щодо внесення змін в майбутньому, а тому підвищення банком процентної ставки по простроченій заборгованості не потребувало на це згоди поручителя - [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 28.07.2014 (а.с. 209), у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 120489,88доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1416093,10грн., та складається з: 82651,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 971390,77грн. - заборгованість за кредитом, 37838,00доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 444702,33грн. - заборгованість за відсотками. Доказів сплати зазначеної суми відповідачем - [PERSON], в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. З урахуванням викладеного, вимоги ПАТ «Дельта Банк» про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 120489,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 1416093,10грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 37838,00доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ дорівнює 444702,33грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають частковому задоволенню, позов третіх осіб [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, зустрічний позовом [PERSON] задоволенню не підлягає. Оскільки ні договором, ні законом не встановлено солідарного обов'язку відповідачів по відшкодуванню судових витрат, з відповідачів - [PERSON], [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 219, 00грн. у рівних частинах пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial