Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися у Луганському коледжі будівництва, економіки та права, а також кошти сплачені за навчання сина у коледжі у розмірі 2600,00 грн., мотивуючи тим, що син навчається у коледжі на контрактній основі, не працює, власних доходів не має, перебуває на її утриманні, вона не може повністю забезпечити сина, вважає, що відповідач як батько дитини також повинен брати участь в матеріальному забезпеченні сина, який продовжує навчатися і потребує батькової допомоги. Третя особа [PERSON] просив справу розглянути без нього, позов матері підтримав, від себе самостійних позовних вимог не заявив. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що має на утриманні ще одну дитину від другого шлюбу, на користь якої сплачує аліменти у розмірі 650,00 грн. , його середньомісячна заробітна плата складає 3400,00 грн., не заперечує виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки визначення аліментів у більшому розмірі поставить його у вкрай скрутне становище. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про народження, довідки про склад сім'ї від 20.01.2014р. встановлено, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який у 2013 р. досяг повноліття, син проживає з позивачкою (матір'ю). Відповідач (батько) проживає окремо від сина. З довідки від 09.01.2014 р. і договору про надання освітніх послуг від 14.08.2013 р. встановлено, що з 01.09.2013 р. [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Луганський коледж будівництва, економіки та права» на другому курсі денного відділення за спеціальністю «Правознавство», строком навчання до 28.06.2016 р. Відповідно до ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо вони продовжують навчання та потребують батьківської допомоги, а батьки таку допомогу можуть їм надати. Аліменти визначаються в частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Доходи позивачки, з її слів, складаються із заробітної плати 3500 грн. на місяць. Син, зі слів позивачки стипендію не отримує, власного доходу не має. Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень надані такі докази: свідоцтво про народження, з якого встановлено, що відповідач має сина [PERSON], [INFO]; довідку про доходи від 05.03.2014 р. № 74, з якої встановлено, що відповідач працює у вагонному депо «Луганськ» Державного підприємства «Донецька залізниця» на посаді майстра з ремонту (вагонів дільниці 1 групи), загальна сума отриманого доходу за період з вересня 2013 р. по лютий 2014 року включно становить 28246, 21 грн., з них 6213,33 грн. - сплата аліментів. При встановлених в суді обставинах, суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги з боку батька (відповідача), а відповідач в свою чергу є працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина на період його навчання. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку по утриманню сина, що навчається, суд не вбачає. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], при цьому суд повинен також врахувати, що матеріальне забезпечення дітей з боку відповідача не повинно ущемляти чи ставити в нерівне положення кожного з них. Суд вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 750 грн. на місяць на весь час навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Аліменти у такому розмірі відповідач може сплачувати. Наявності у відповідача можливості виплачувати аліменти у більшому розмірі, позив не довела. Щодо позовних вимог в частині стягнення коштів за навчання повнолітнього [PERSON] у коледжі то суд приходить до наступного: Згідно пп. 5.1, 5.2, 5.3 Договору про надання освітніх послуг № 110 від 14.08.2013 р., вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 6500,00 грн., загальна вартість всього терміну навчання становить 19500,00 грн., розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватись. З наданих квитанцій вбачається, що позивачкою за навчання сина у Державному вищому навчальному закладі «Луганський коледж будівництва, економіки та права» сплачено 2600 грн., 650 грн., 1950 грн., а всього 5200 грн. Враховуючи, що у відповідності до ст.198 СК України обов'язок по утриманню своїх повнолітніх непрацездатних дітей покладено на обох батьків, то й у витратах понесених на оплату навчання сина у коледжі мають нести і матір і батько. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача 2600,00 грн. на користь позивачки в рахунок понесених нею витрат на оплату навчання сина. Закон не забороняє стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що прожовує навчання у такий спосіб, як стягнення твердої грошової суми разово і крім у якості періодичного щомісячного платежу. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в мінімальному розмірі, оскільки відповідач не звільнений за законом від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 СК України, ст. 213, 214, 218, 209 ЦПК України, суд

Outcome: partial