Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2011 року. Відповідач є батьком дитини, у зв'язку з чим зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Донька проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття з 01.08.2016 року. Позивачка надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, у зв'язку з чим має нести обов'язок з утримання дитини. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини і відповідача, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач повинен надавати допомогу позивачці на утримання дітей в розмірі ? частки його заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини є законними, обґрунтованим. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. При цьому, ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені йому листи та інші подібні дії. Отже, обов'язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не можливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Суд вважає, що позивачкою не надано доказів тому, що нею вжито заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. З відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial