Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач, керівник Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області та Червоноградської ЦМЛ звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь міського фінансового управління Червоноградської міської ради понесені кошти в сумі 4733,30грн. на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову вказав, що ухвалою Сокальського районного суду від 04.01.2018р. у справі №454/3208/17 звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у звязку із примиренням із потерпілим. В ході досудового розслідування встановлено, що відповідач 06.10.2017р. близько 17.40год. керуючи автомобілем [NUMBER], під час руху по автомобільній дорозі Р-15. сполученням Червоноград-Жовква у напрям м.Жовква в с.Межиріччя, хутір Гостинець Сокальського району Львівської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості, в порушення ПДР України, не надав переваги на пішохідному переході малолітньому пішоходу [PERSON], [INFO], який переходив автомобільну дорогу, та допустив на нього наїзд. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка проявилася множинними дрібними саднами та раною на чолі з ушкодженням апоневрозу, струсом головного мозку та знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні із 06.10.2017р. по 17.10.2017р. Червоноградської ЦМЛ, при цьому сума затрачених коштів на лікування понесених закладом охорони здоров'я становить 4733,30грн. Зазначає, що вказана шкода завдана державі внаслідок неправомірних дій [PERSON] до теперішнього часу не відшкодована, а тому просить суд стягнути з відповідача відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення на вищевказану суму та покласти на відповідача судові витрати. Прокурор Сокальського відділу Червоноградської місцевої прокуратури [PERSON] в судове засідання 22.05.2018р. не прибула, однак надала суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Представник Червоноградської міської ради в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надійшло клопотання міського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позов підтримує та просить задоволити. Представник Червоноградської ЦМЛ в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не прибула, однак суду надано клопотання начальника міського фінансового управління Червоноградської міської ради про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав суду заяву про розгляд даної справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2017 року близько 17 години 40 хвилин, керуючи належним йому легковим автомобілем [NUMBER], під час руху по автомобільній дорозі Р-15, сполученням Червоноград-Жовква у напрям м.Жовква в с.Межиріччя, хутір Гостинець. Сокальського району Львівської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості, не вжив заходів до її зменшення та зупинки щоб дати дорогу пішоходу, для якого могла бути створена перешкода та небезпека, не надав переваги на пішохідному переході малолітньому пішоходу [PERSON], [INFO], який переходив автомобільну дорогу, та допустив на нього наїзд. Згідно ухвали Сокальського районного суду від 04.01.2018р. №454/3208/17 звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрито. Відповідно до ст. 56 ЦПК України передбачена участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Зокрема прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ст. 1166 ЦК України). Згідно ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» є роз'яснення, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 16.07.1993р. № 545 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2012р. № 868) та відповідно до вимог ст. 1206 Цивільного кодексу України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. З матеріалів справи вбачається, що згідно листа Червоноградської ЦМЛ від 15.03.2018р. №732 [PERSON] з 06.10.2017р. по 17.10.2017р. перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні ЧЦМЛ з діагнозом: ВЧМТ, струс головного мозку, забійна рана мяких тканин лобної ділянки, забій, білясуглобова внутрішньотканева гематома правого колінного суглобу, забій правої ключиці, викревлення носової переділки з порушенням носового дихання. Вартість лікування потерпілої понесеного закладом охорони здоров'я становить 4733,30грн. (із розрахунку вартості одного дня в сумі 430,30грн. та із врахуванням 11 днів). Несвоєчасна сплата сум, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину призводить до ненадходження у місцевий бюджет грошових коштів, звідки фінансується лікарня, чим можуть бути порушені інтереси держави. Враховуючи, що Червоноградська ЦМЛ є власністю територіальної громади м. Червонограда в особі Червоноградської міської ради Львівської області та фінансується із місцевого бюджету, а у зв'язку з лікуванням потерпілого було витрачено державні кошти, які підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для задоволення позову. Крім того відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved