Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилалась на те, що 20 березня 2020 року позивачці стало відомо про наявність відкритого Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. виконавчого провадження № 61366143 від 24.02.2020 року, на підставі виконавчого напису № 4326 виданого 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 60331,33грн. Позивачка зазначила у позові, що не мала жодних правовідносин з відповідачем, тому була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява про підтримку позову в повному обсязі та розгляд справи без участі позивачки та її представника. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. Третя особа - Приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна у судове засідання не з`явилась, раніше до суду надходила заява про розгляд справи без її участі з урахуванням фактичних відносин та просила постановити рішення згідно чинного законодавства. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, у судове засідання не з`явився, до суду раніше надавав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61366143 від 24.02.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання виконавчого напису №4326 від 05.02.2020 р. виданого приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. про стягнення з боржниці [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 60331,33 грн. Згідно копії виконавчого напису від 05.02.2020 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» суму заборгованості у розмірі 60031,33 грн., до якого перейшло право вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на підставі договору про відступлення права вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений 05.03.2013 р. кредитний договір №014/0868/82/0095433. Стягнення заборгованості проводилось за період з 15.02.2018 р. по 29.11.2019 р., сума заборгованості складає 60031,33 грн. Згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 20.05.2020 р. було зупинено стягнення у виконавчому провадженні №61366143 від 24.02.2020 р. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Розглянувши матеріали\~справи,\~суд встановив,\~що позивачка\~не укладала\~з Товариством\~з обмеженою\~відповідальність «Фінансова\~компанія «Аланд»\~будь-яких\~кредитних договорів,\~не є\~клієнтом зазначеної\~фінансової компанії,\~не отримувала\~будь-яких\~вимог чи\~листів від\~ сторін\~у справі. Крім того, відповідачем суду не наданий відзив на позовну заяву, жодні докази, які б спростовували викладені у позові обставини та доводи. За таких підстав, позов є обґрунтованимта таким, що підлягає задоволенню. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору.

Outcome: approved