Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю Романченко А.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «ДельтаБанк» заборгованість на загальну суму 2 376 грн. 81 коп. за кредитним договором №002-07008-101007 від 10 жовтня 2007 року та судові витрати у розмірі 243,60 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що через неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повернення грошових коштів за вказаним договором станом на 23 грудня 2013 року утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, про наявність якої відповідач був повідомлений, однак в добровільному порядку її не погашає. В судове засідання представник позивача - Романченко А.В. не з'явилася, заявила клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку - відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено судовими повістками, в судове засідання повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. 10 жовтня 2007 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 002-07008-101007, чинний з моменту укладення та до повного виконання зобов'язань за ним, відповідно до умов якого банк (позивач) відкрив клієнту (відповідачеві) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випустив й надав йому платіжну картку з ПІН-кодом до неї; та шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з встановленим на день укладання договору лімітом у розмірі 2 000,00 грн. надав відповідачу кредит для розрахунків за товари чи послуги, зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій, передбачених договором. Ліміт кредитної лінії розраховувався банком самостійно (а.с. 5-6). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи кредитний договір, зобов'язався щомісяця у строки, визначені Правилами надання банківських послуг, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, невід'ємними складовими якого є частка погашення заборгованості, овердрафт, прострочена заборгованість попередніх періодів та інші платежі, а також сплачувати банку проценти за користування Кредитною лінією та (або) овердрафтом за зазначеними в Тарифах банку ставками (а.с. 5-6, 7). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 23 грудня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму - 2 376 гривень 81 копійка, яка складається з: 1 562,12 грн. - тіла кредиту, 253,92 грн. - заборгованості за відсотками, 560,77 грн. - заборгованості за комісіями, що підтверджується розрахунком ціни позову (а.с.13-14). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором № 002-07008-101007 від 10 жовтня 2007 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем - 243 гривні 60 копійок судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved