Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачка наполягала на зобов'язанні відповідачки не чинити їй перешкод у користуванні часткою земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] в м. Котовську Одеської області та знести паркан з металевої сітки, що знаходиться на її частині земельної ділянки, на зобов'язанні виконавчого комітету Котовської міської Ради Одеської області надати їй та відповідачці у користування земельну ділянку розміром пропорційно їх ідеальних долів у домоволодінні за зазначеною адресою та наданням окремої юридичної адреси. Надала необхідні докази. Відповідачка позов не визнала, стверджуючи, що не було реального розподілу земельних ділянок, а тому, визначити конкретний розмір землі неможливо; крім того, паркан був встановлений вже близько 27 років тому. З цих підстав просила у позові відмовити. Представник Котовської міської Ради Одеської області в судові засідання жодного разу не з'явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про місце слухання справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Достеменно встановлено, що сторони є сусідами і мають на праві власності будинок [ADDRESS] в м. Котовську Одеської області, в якому позивачці належить 57/100 реальної частки будинку, а відповідачці 43/100. Разом з тим, сторони водночас є користувачами земельної ділянки, що розташована за цією ж адресою. Зараз позивачка вирішила приватизувати свою частку земельної ділянки. Але, через встановлений багато років тому паркан, між сторонами зараз виник спір з приводу розміру земельних ділянок, якими кожна із сторін має право користуватися. При цьому, парканом перекрито вільний доступ до обслуговування житлової частки будинку, що належить позивачці. На вимоги позивачки знести паркан відповідачка не реагує, вважаючи, що має право на більший розмір використання земельної ділянки, а ніж позивачка. Тим самим самовільно та безпідставно збільшила розмір земельної ділянки, якою користується, зменшивши, тим самим, розмір частки земельної ділянки, якою користується позивачка. Рішенням Котовської міської Ради Одеської області «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та надання у тимчасове користування» № 236 від 19 червня 1997 року. [PERSON] надано у користування земельну ділянку загальною площею 195 кв.м. по [ADDRESS] Одеської області, а [PERSON] (попередній користувач по відношенню до [PERSON]) площею у 211 кв.м. за тією ж адресою. Але, це не відповідає ідеальним часткам сторін, що належить останнім на праві власності у житловому будинку за зазначеною адресою. Вказане грубо порушує п.4 ст. 120 ЗК України, в якій зазначено, що при переході право власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше непередбачено договором відчуження будівлі та споруди. До того ж, згідно довідки з Котовської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, наданої суду позивачкою, остання здійснювала протягом 2012-2013 років оплату земельного податку за земельну ділянку площею 231 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Тому позовні вимоги позивачки підставні.

Outcome: approved