Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач, Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про дострокове повернення всіх сум кредиту, посилаючись на те, що на підставі порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916 між Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого та [PERSON] було укладено три угоди про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти за № 30 від 15 грудня 2006 року, № 55 від 19 грудня 2007 року та № 70 від 24 грудня 2008 року за формою, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки від 31.07.2003 р. № 508. Відповідно до розділу 1 Угоди № 30 від 15 грудня 2006 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5 500, 00 грн., за 4 семестр 2006-2007 навчального року. Відповідно до розділу 1 Угоди № 55 від 19 грудня 2007 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500, 00 грн., за 6 семестр 2007-2008 навчального року. Відповідно до розділу 1 Угоди № 70 від 24 грудня 2008 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500, 00 грн., за 8 семестр 2008-2009 навчального року. Освітню послугу позивачем надано відповідачу в повному обсязі, наказом № 281-С від 30.06.2009 р. відповідача відраховано з університету, як такий, що закінчив навчання за ОКР «Бакалавр» та видано диплом Бакалавра про повну вищу освіту за спеціальністю «Право» та здобуття кваліфікації бакалавра юриста № ХА 37328049 від 27 червня 2009 р. Університет виконав всі свої обов'язки передбачені Угодою. Що стосується відповідача, то своїх зобов'язань по поверненню кредиту відповідач не виконав. В уточнених позовних вимогах просив суд достроково розірвати Угоди про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 30 від 15 грудня 2006 року, № 55 від 19 грудня 2007 року та № 70 від 24 грудня 2008 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Стягнути з [PERSON] на користь Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого кошти в сумі 21 628,92 грн., судові витрати покласти на відповідача.. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність просив застосувати строки позовної давності та у задоволені позову відмовити повністю. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами 3-5 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки згідно п. 22 Порядку № 916 та відповідно до п.п. 3.3 розділу 3 за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року, Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року та Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року відповідач зобов'язаний повернути кошти протягом 15 років. Отже, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916 (далі по тексту - Порядок № 916) між Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого (далі по тексту - позивач, навчальний заклад, університет) та [PERSON] (далі по тексту - відповідач, одержувач) було укладено три угоди про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти за № 30 від 15 грудня 2006 року, № 55 від 19 грудня 2007 року та № 70 від 24 грудня 2008 року за формою, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки від 31.07.2003 р. № 508. Відповідно до розділу 1 Угоди № 30 від 15 грудня 2006 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5 500, 00 грн., за 4 семестр 2006-2007 навчального року. Відповідно до розділу 1 Угоди № 55 від 19 грудня 2007 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500, 00 грн., за 6 семестр 2007-2008 навчального року. Відповідно до розділу 1 Угоди № 70 від 24 грудня 2008 року, навчальний заклад відповідно до Порядку № 916, надав одержувачу цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, код (7060101) за денною формою навчання у розмірі 5500, 00 грн., за 8 семестр 2008-2009 навчального року. Освітню послугу позивачем надано відповідачу в повному обсязі, наказом № 281-С від 30.06.2009 р. відповідача відраховано з університету, як такий, що закінчив навчання за ОКР «Бакалавр» та видано диплом Бакалавра про повну вищу освіту за спеціальністю «Право» та здобуття кваліфікації бакалавра юриста № ХА 37328049 від 27 червня 2009 р. Університет виконав всі свої обов'язки передбачені Угодою. Що стосується відповідача, то своїх зобов'язань по поверненню кредиту відповідач не виконав. З матеріалів справи вбачається, що в рахунок погашення кредиту відповідач сплатив кошти за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року - 1 080,64 грн., Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року - 1 080,64 грн. та Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року - 1 000,00 грн. Згідно з п. 22 Порядку № 916 та відповідно до п.п. 3.3 розділу 3 за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року, Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року та Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року відповідач зобов'язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно з п.6.1 укладених Угод, одержувач кредиту повертає його до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини від загальної суми і 3 (три) відсотки. Зокрема, за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року 1/15 частини від загальної суми отриманого кредиту (5500,00 грн.) складає 336,72 грн., і 3 % за користування ним складає - 147,60 грн., за Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року 1/15 частини від загальної суми отриманого кредиту (5500,00 грн.) складає 336,72 грн., і 3% за користування ним складає - 147,60 грн., за Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року 1/15 частини від загальної суми отриманого кредиту (5500,00 грн.) складає 336,72 грн., і 3% за користування ним складає - 147,60 грн. Університетом направилися Відповідачу листи про негайне виконання зобов'язань згідно укладеної угоди від 18.07.2012 № 128-15-1305, від 16.03.2012 № 128-15-472, від 26.03.2015 № 125-15-415, від 10.12.2015 № 128-15-1844. Відповідно до пункту 7.2. угоди, нараховувалась пеня у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої у строк суми згідно розрахунку наведеному в додатку № 2 та інфляція згідно розрахунку наведеному в додатку № 3. З метою досудового врегулювання спірних питань щодо сплати боргу за кредитом та відсотків за користування ним відповідачу було направлено досудове попередження з пропозицією у семиденний термін з дати отримання вимоги добровільно виконати узяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу, але в установлений строк зобов'язання виконано не було, внаслідок чого станом на 12.09.2016 р. за відповідачем виникла заборгованість за навчання, яка складається з кредиту у розмірі: за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року по кредиту - 630,72 грн., по відсоткам за користування кредитом - 556,00 грн., пені - 1006,39 грн. та інфляції - 782,09 грн. за Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року по кредиту - 630,72 грн., по відсоткам за користування кредитом - 556,00 грн., пені - 1006,39 грн. та інфляції - 782,09 грн. за Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року по кредиту - 711,36 грн., по відсоткам за користування кредитом 854,25 грн., пені - 1565,61 грн. та інфляції - 1181,38 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути борг частинами (з розстроченням), то, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує договірні зобов'язання, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів. Таким чином, заборгованість Відповідача за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року складає: тіло кредиту в сумі 4 419,36 грн.; відсотки за користування кредитом станом на 12.09.2016 р. - 556,00 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 12.09.2016 р. - 1006,39 грн.; інфляційні витрати станом на 12.09.2016 р. - 782,09 грн. Загальна сума боргу за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року складає: 6773,84 грн., За Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року заборгованість складає: тіло кредиту в сумі 4 419,36 грн.; відсотки за користування кредитом станом на 12.09.2016 р. - 556,00 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 12.09.2016 р. - 1006,39 грн.; інфляційні витрати станом на 12.09.2016 р. - 782,09 грн. Загальна сума боргу за Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року складає: 6773,84 грн., За Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року заборгованість складає: тіло кредиту в сумі 4 500,00 грн.; відсотки за користування кредитом станом на 12.09.2016 р. - 854,25 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 12.09.2016 р. - 1565,61 грн.; інфляційні витрати станом на 12.09.2016 p.. - 1181,38 грн. Загальна сума боргу за Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року складає: 8191,24 грн. Отже заборгованість за Угодою № 30 від 15 грудня 2006 року, Угодою № 55 від 19 грудня 2007 року та Угодою № 70 від 24 грудня 2008 року становить: 21 628,92 грн. Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання не виконані з вини відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved