Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 18 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем спільно не проживають, фактичні шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вони не одноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладами для цього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш негативні. В результаті їх розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільних дітей. На даний час відповідач відбуває покарання у виправній колонії. Відповідач тривалий час не працював, повністю відсторонився від виховання та утримання дітей. Добровільно вирішити питання сплати аліментів на дітей відповідач відмовляється. Тому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. Проти розгляду справи за його відсутності не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18 грудня 2007 року, 18 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції України був зареєстрований шлюб між сторонами, за актовим записом № 3035. Як вбачається з копій свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15 липня 2008 року та серія [NUMBER] від 20 травня 2014 року сторони мають двох дітей - дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей значиться [PERSON]. Сімейне життя сторін не склалось, в результаті чого між ними виникали непорозуміння, що унеможливлюють подальше спільне проживання. Подружні відносини сторін фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. На даний час відповідач відбуває покарання у виправній колонії. Основна причина розпаду сім'ї - відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довір'я. Відповідач тривалий час не працював, повністю відсторонився від виховання та утримання дітей. Добровільно вирішити питання сплати аліментів на дітей відповідач відмовляється. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін; а також судом встановлено, що відповідач не виконує свого обов'язку, передбаченого нормами Сімейного кодексу України - утримувати дітей до досягнення їх повноліття, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей, до їх повноліття.

Outcome: approved