Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 07 грудня 2014 року о 22.30 [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на 338 км автодороги Київ-Одеса допустив порушення п. 12.2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2015 року по справі № 367/121/15-п встановлено, що [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності. При оформленні ДТП працівниками міліції, попередньо без огляду експертів було встановлено механічні пошкодження автомобіля [NUMBER], а саме розбито передній бампер, задні права та ліва блок фари, деформовано переднє праве крило, задні ліве та праве крила, задня частина багажнику, задній бампер, розбито пластиковий верх багажника. Під час оформлення ДТП [PERSON] повідомив працівникам міліції, що автомобіль належить на праві власності фізичній особі [PERSON], яка є його роботодавцем та на її завдання він здійснював керування автомобілем «DAF» та перевозив вантажі. З метою встановлення розміру (вартості) матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу в ДТП, вона звернулася до ТОВ «Подільська незалежна оцінка» з проханням надати звіт про оцінку колісного транспортного засобу. В січні 2015 року позивачу надано звіт № 2/1401 про оцінку колісного транспортного засобу. У вказаному звіті експертним шляхом встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу д.н.з. [NUMBER] станом на 5 січня 2015 року, яка становить 156\~700,21 гривень із розрахунку вартості запчастин та матеріалів іноземного виробництва по курсу 1 долар США=15,76 грн. станом на 5 січня 2015 року. В травні 2015 року з боку ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу в межах ліміту страхування цивільної відповідальності в розмірі 50\~000,0 гривень. З огляду викладеного вбачається лише часткове відшкодування страховою компанією заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Із заподіяних 156\~700,21 гривень матеріальної шкоди відшкодовано лише 50\~000,0 гривень. Відповідно не відшкодовано 106\~700,21 гривень, нарахованих за курсом 1 долар США=15,76 гривень. Станом на 16.06.2015 року курс становить 1 долар США=21,45 гривень. Відповідно розмір не відшкодованої шкоди буде становити 106\~700,21 грн./15,76 грн.=6\~770,32 доларів США, що за офіційним курсом на 16.06.2015 року становить у національній валюті 145\~223,36 гривень. В звязку із виконанням оцінки майна позивачем було понесені витрати на оплату роботи експерта в розмірі 400,0 гривень, що теж є заподіяною позивачу матеріальною шкодою. Заподіянням матеріальної шкоди позивачу була також заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, відчуття пригніченості, безпорадності та беззахисності. Душевних хвилювань додавали тривалі відносини із страховою компанією по частковому відшкодуванню заподіяної матеріальної шкоди. ДТП відбулося ще у грудні 2014 року, а страхове відшкодування відбулося лише у травні 2015 року. Внаслідок значного витрачання зусиль та часу на відновлення транспортного засобу, отримання страхового відшкодування заподіяної шкоди, позивач втратила цілу низку нормальних соціальних звязків та перспектив розвитку підприємницької діяльності. Особливого стресу було зазнано у день ДТП коли в нічній час зателефонували та повідомили, що автомобіль позивача потрапив у ДТП на швидкісній трасі за участю великовантажного автомобіля «DAF». Вона сильно перехвилювалася за водія автомобіля та пасажирів, за їх стан здоров»я. Додаткового пригнічення завдало отримання постанови суду про притягнення до відповідальності відповідача; у постанові суду чітко вказано, що відповідач свою вину визнав частково, що ДТП сталось за різних причин крім його недбалості як водія та порушення приписів правил дорожнього руху. Заподіяну моральну шкоду оцінено в 10\~000,0 гривень. В звязку із тим, що позивач не має спеціальних знань у галузі юриспруденції, численними відмовками по різним причинам з боку страхової компанії, в звязку із відсутністю будь-яких пропозицій з боку відповідача по відшкодуванню заподіяної шкоди, вона була змушена звернутися до адвоката за правовою допомогою. Отже, було укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги з представництва та захисту інтересів позивача у суді у випадку відсутності страхового відшкодування з боку страхової компанії та відшкодування заподіяної шкоди з боку відповідачів. Також позивач вказує, що вона є субєктом підприємницької діяльності, яка здійснюється за допомогою власного транспорту, який був пошкоджений у ДТП. Від здійснення підприємницької діяльності із залученням автомобіля, який був пошкоджений у ДТП, планувалося отримати прибутки у грудні 2014 року та січні 2015 року в розмірі 10\~000,0 гривень. Дані прибутки отримані не були, оскільки автомобіль не був відновлений після ДТП. Отже, позивачу заподіяна шкода у вигляді неотриманого прибутку. Позивач просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в сумі 145\~223,36 гривень та 10\~000,0 гривень не отриманого прибутку; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду в сумі 10\~000,0 гривень; стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на проведення оцінки майна в сумі 400 гривень, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме сплата судового збору в сумі 1\~673,57 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 4\~000,0 гривень згідно договору № 14Ц від 12 травня 2015 року. В подальшому під час розгляду справи представником позивача було подано клопотання про заміну відповідача, в якому представник позивача [PERSON] зазначав, що під час розгляду справи судом було встановлено обставини, що мають значення для розгляду справи, а саме для визначення кола відповідачів, встановлено факт, що відповідач не перебував у трудових відносинах із відповідачем [PERSON] та не перебував у рейсі за її відрядженням. Відповідачем [PERSON] було повідомлено, що він в день вчинення ДТП працював на ТОВ «СВ «Логістик» водієм та перебував у відрядження саме за завданням товариства. Після останнього судового засідання [PERSON] було надано копії його трудової книжки, згідно записів № 39 та № 40 вбачається, що відповідач дійсно працював водієм на ТОВ «СВ «Логістик». Отже у даній справі [PERSON] є неналежним відповідачем, належним відповідачем у справі є ТОВ «СВ «Логістик». У звязку із викладеним представник позивача просив замінити неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача ТОВ «СВ «Логістик» (код 36900724, смт. Калинівка Васильківського району Київської області, вул. Кошевого, 14в). В судовому засіданні 25.12.2015 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника позивача та замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача ТОВ «СВ «Логістик» (код 36900724, смт. Калинівка Васильківського району Київської області, вул. Кошевого, 14в). В звязку із викладеними обставинами позивач просила стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на її користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 145\~223,36 гривень та 10\~000,0 гривень не отриманого прибутку; стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на її користь заподіяну моральну шкоду в сумі 10\~000,0 гривень; стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на її користь понесені витрати на проведення оцінки майна в сумі 400,0 гривень; стягнути з [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на її користь понесені судові витрати, а саме сплата судового збору в сумі 1\~673,57 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 4\~000,0 гривень згідно договору № 14ц від 12 травня 2015 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 23.11.2015 року позов не визнав, пояснив, що відповідач [PERSON] не перебував у трудових відносинах із [PERSON], вона не є субєктом підприємницької діяльності, просив у задоволенні позову в частині позовних вимог до [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 23.11.2015 року позов не визнав, суду пояснив, що він працював водієм у [PERSON], приблизно сім років. Коли це все трапилося, він їхав з [PERSON], коли почав спускатися вниз по дорозі, то машину понесло, він почав сигналити, всі машини повтікали, а цей ні, машину несло вниз 1 км 800 м., ДАЇ не правильно виклало всі обставини. Також коли проводили експертизу, то нікого не запросили, за ці гроші можна купити нову машину. На дорозі склалася непередбачувана ситуація , він не зміг у тій дорожній обстановці удержати автомобіль. Просив відмовити у задоволенні позову. В дане судове засідання відповідач не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача ТОВ «СВ «Логістик» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В звязку із чим суд, заслухавши думку представника позивача, вважав за можливе продовжити розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] та представника відповідача ТОВ «СВ «Логістик». Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/121/15-п від 23 січня 2015 року, яка набрала законної сили, 07.12.2014 року о 22.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на 338 км автодороги Київ-Одеса, в темну пору доби в ожеледицю, не вибрав безпечну швидкість руху, чим допустив порушення п. 12.2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У даній постанові також зазначено, що [PERSON] проживає в [INFO], працює СВ «Логістик», при розгляді справи вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав частково та пояснив, що керуючи автомобілем він рухався по дорозі, яка була посипана, оскільки була ожеледиця. Та коли він почав рух на відрізку дороги де був крутий спуск його автомобіль почало зносити, автомобіль став не керований, дорога була дуже слизькою і він не зміг зупинити свій автомобіль. Даною постановою Ірпінського міського суду, яка набрала законної сили, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Наведені обставини підтверджуються постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/121/15-п від 23 січня 2015 року, яка набрала законної сили. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно копії трудової книжки [PERSON] він з 01.10.2011 року прийнятий на посаду водія ТОВ «СВ «Логістик» згідно наказу № 7 ВК від 01.10.2011 року та 22.05.2015 року звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 12 ВК від 22.05.2015 року. Також в судовому засіданні встановлено, що згідно Звіту № 2/1401 про оцінку колісного транспортного засобу від 14 січня 2015 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська незалежна оцінка» вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу NISSAN NAVARA д.н.з. [NUMBER] станом на 05 січня 2015 року складає 156\~700,21 гривень. Згідно квитанції від 15.01.2015 року [PERSON] сплатила за проведення оцінки 400,0 гривень. Згідно копії Страхового акту № 1260/14 (обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) від 08.05.2015 року , затвердженого Головою правління Президентом ПАТ «СК «СКАЙД» потерпілій [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 50\~000,0 гривень. Наведені обставини підтверджуються поясненнями учасників процесу, матеріалами справи. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У відповідності до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як встановлено в судовому засіданні 07.12.2014 року о 22.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на 338 км автодороги Київ-Одеса, в темну пору доби в ожеледицю, не вибрав безпечну швидкість руху, чим допустив порушення п. 12.2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дані обставини підтверджуються постановою Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/121/15-п від 23 січня 2015 року, яка набрала законної сили. Також встановлено, що відповідач [PERSON] під час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «СВ «Логістик». Таким чином, виходячи із положень ст. ст. 1166, 1172, 1190, 1192 ЦК України суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що слід стягнути солідарно із [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в сумі 145\~223,36 гривень. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу завдано матеріальної шкоди, чим було порушено звичайний спосіб її життя, вимагало від неї додаткових зусиль та часу на відновлення транспортного засобу, отримання страхового відшкодування заподіяної шкоди, позивач втратила цілу низку нормальних соціальних звязків та перспектив розвитку підприємницької діяльності, суд вважає, що даними діями відповідача позивачці завдано моральної шкоди, а тому слід стягнути солідарно із [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду в сумі 10\~000,0 гривень. Також суд вважає, що слід стягнути солідарно із [PERSON] та ТОВ «СВ Логістик» на користь [PERSON] понесені нею судові витрати на проведення оцінки майна в сумі 400,0 гривень, на оплату судового збору в сумі 1\~657,0 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 4\~000,0 гривень згідно договору № 14ц від 12 травня 2015 року. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів 10\~000,0 гривень не отриманого прибутку, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, що вона, здійснюючи підприємницьку діяльність за допомогою власного транспорту, який був пошкоджений у ДТП планувала отримати прибутки у грудні 2014 року та січні 2015 року у розмірі 10\~000,0 гривень та дані прибутки отримані не були, оскільки автомобіль не був відновлений після ДТП, у звязку із чим їй заподіяна шкода у вигляді неотриманого прибутку. Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1\~673,57 гривень, оскільки із квитанції про сплату судового збору від 30.07.2015 року вбачається, що позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1\~657,0 гривень. Таким чином суд задовольняє заявлений позов частково. На підставі ст. ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1192 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: partial