Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-19525-120213. В обґрунтування позову зазначив, що 12.02.2013 року між сторонами було укладено вищезазначений договір. Відповідно до даного договору Банком було надано Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 50 000,00 грн. Кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 к.д. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами Договору, та не потребує підписання додаткових угод до Договору. Станом на 06.10.2017 р. Відповідачка не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 59592,00 грн., яка складається: тіло кредиту 0,00 грн.; 40842,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; 18750,00 грн. - заборгованість за комісіями. А тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості в розмірі 59592,00 грн. та судових витрат в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, взявши до уваги клопотання представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 12.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №002-19525-120213. Відповідно до даного договору Банком було надано Держателю Кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 50 000,00 грн. Кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 к.д. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами Договору, та не потребує підписання додаткових угод до Договору. На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 р.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015р. по 04.10.2017 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 р. продовжено процедуру ліквідації Банку на два роки по 04.10.2019 р. включно та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича. Уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. Дана позиція підтверджена Постановою Верховного суду України в справі 3-399гс16 від 08.06.2016 року. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що в результаті порушення відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору, станом на 06.10.2017 р. виникла прострочена заборгованість на загальну суму 59592,00 грн., яка складається: 0,00 грн. тіло кредиту; 40842,00 грн. - прострочене тіло кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками; 18750,00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідачка [PERSON] несе відповідальність за повне виконання зобов'язань за згаданим договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved