Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом про розірвання з ПАТ «ІМЕКСБАНК» договору банківського вкладу (депозиту) №999-00165705 та стягнення на її користь суму вкладу за цим договором у розмірі 9353,59 доларів США, крім того моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 03.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №999-00165705 про приєднання до договору банківського вкладу (депозиту) від 26.02.2014 року вклад «Стабільний прибуток» на 6 місяців. Відповідно до умов договору позивачка перерахувала на вкладний рахунок у ПАТ «ІМЕКСБАНК» 10000 доларів США. 01.09.2014 року вищевказані грошові кошти були переведені на поточний рахунок [NUMBER]. 10.09.2014 року грошові кошти у розмірі 9296 доларів США були переведені до вкладу «Ексклюзивний», рахунок [NUMBER]. 14.10.2014 року грошові кошти були знову перераховані на рахунковий контракт №999-00165705 згідно з договором №999-00165705 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи від 03.09.2014 року. На сьогоднішній день на рахунку знаходяться грошові кошти у розмірі 9353,59 доларів США. Відповідно до п. 5.1. договору №999-00165705 клієнт має право розірвати договір з попереднім повідомленням Банку за 7 днів. 16.12.2014 року позивачкою було подано заяву до банку про розірвання договорів та поверненням коштів, однак до теперішнього часу відповідь від відповідача не отримана. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивачки на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу із спливом встановленого договором строку (строковий вклад). 03.09.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] був укладений договір №999-00165705 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до виписки по контракту № 999-00165705 від 10.12.2014 року за період з 01.08.2014 року по 10.12.2014 року, заборгованість по рахунку складає 9353,59 доларів США. 16.12.2014 року відповідно до п.7.2. Публічного договору банківського вкладу (депозиту) та п.5.1. договору №999-00165705 позивачкою було написано заяву до відповідача з проханням видати кошти, які знаходяться у банку повністю в валюті вкладу на протязі одного банківського дня. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з вимогами ст.1074 ЦК України (глава 72) обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу у розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти, згідно із ч.5 ст.1061 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача грошових коштів за даним договором. Відповідно до ст.1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Вирішуючи позовні вимоги позивача про стягнення з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на його користь моральної шкоди у розмірі 10000 гривень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у цій частині. Відповідно ст.23 ч.2 п.1, 2 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з пунктом 5 частини 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», який діє в новій редакції на підставі Закону України №3390-VI від 19.05.2011 року «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В розумінні п.6 ст.1 Закону України №3390-VI від 19.05.2011 року «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. В даному конкретному випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивач мав душевні хвилювання з приводу неправомірної поведінки відповідача, погіршення стану його здоров'я тощо. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про захист прав споживачів та стягнення коштів слід задовольнити, та стягнути з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на користь [PERSON] грошові кошти за договором №999-00165705 у сумі 9353,59 доларів США (що станом на 15.04.2015 року еквівалентно 214445,09 гривень (курс НБУ 100$=2292,65). Крім того з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 2144 гривні 45 копійок. На підставі Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial