Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дітей, в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка позов підтримала та пояснила суду, що вона утримує двох неповнолітніх дітей. Відповідач не надає матеріальної допомоги дітям. Зважаючи на ріст цін та необхідність сплати за житлово-комунальні послуги позивачка визначила розмір аліментів - 1/2 частини заробітку відповідача, і вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідач позов визнав частково і пояснив суду, що він працевлаштований, отримує заробітну плату. Він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та просить стягнути аліменти саме в такому розмірі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. У зв'язку з тим, що батько дітей не надає матеріальної допомоги на їх утримання, позивачка змушена звернутися до суду. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в частині від заробітку (доходу) відповідача. Відповідач працевлаштований, має постійні доходи. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу на утримання дітей. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів. Суд зважає, що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. На думку суду, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше як 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину (для дитини відповідного віку), щомісячно. Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має достатньо високі доходи. Також не були надані докази про наявність витрат у відповідача на свою користь (придбання ним речей побуту: холодильник, телевізор, тощо; чи придбання ним предметів розкоші: виробів з золота, інших дорогоцінних металів, тощо; придбання високовартісних речей: автомобіля, інших транспортних засобів, нерухомого майна, тощо), що свідчило б про наявність у відповідача високих доходів -більших, ніж його заробітна плата, що надавало б суду можливість повністю задовольнити заявлений позов. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Тому в задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved