Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з [PERSON] перебуває у шлюбі і згідно рішення суду за нею визнано право власності на ? частину автомобіля KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER], однак зареєструвати своє право власності на даний автомобіль вона не може, а оскільки автомобіль є річчю неподільною і вона позбавлена можливості ним користуватися, тому просить припинити частку свого чоловіка на даний автомобіль, оскільки нею сплачена грошова компенсація частки його вартості та відповідно скасувати постанови ВДВС про арешт майна боржника та про розшук майна боржника, що накладалися на частку її чоловіка. На адресу суду позивачкою надано заяву про збільшення позовних вимог та викладено їх у наступній редакції: 1.Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на ? частину спірного автомобіля. 2.Визнати за [PERSON] право власності на ? частини автомобіля, що належав [PERSON] 3.Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини автомобіля. 4.Скасувати постанови центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ про арешт майна боржника та заборони його відчуження №40613408 від 07.12.2015 року та про розшук майна боржника №40613408 від 07.12.2015 року на автомобіль KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER]. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте на адресу суду надіслав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, тому за таких обставин, суд вважає за можливе продовжити судовий розгляд за його відсутності в заочному порядку відповідно до положень ст.224-226 ЦПК України. Третя особа центральний відділ ДВС Черкаського МУЮ у судове засідання не прибув проте клопотав розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Черкаського районного суду від 27 серпня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2014 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності на ? частину автомобіля KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] шасі (кузов, рама) №Y6LJC52458L003190 KNEJC524585842474. Відповідно до свідоцтва САС 070039 про реєстрацію транспортного засобу право власності на вказаний автомобіль зареєстровано лише за відповідачем [PERSON] Права власності відповідач набув на указаний автомобіль згідно договору купівлі-продажу від 18 липня 2008 року укладеного між ним та ВАТ «Український автомобільний холдинг» Згідно свідоцтва про одруження від 04 жовтня 2001 року №061920 І-СР позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2001 року. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, а за позивачем зареєстровано право власності на ? його частини то відповідно до ст. 365 ЦК України позивач має право припинити частку співвласника такого майна. У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з оригіналу розписки наданої суду позивачем [PERSON] надав свою згоду на припинення його частки у спільному майні подружжя та отримав від позивача грошові кошти у сумі 89\~000 грн. за його частку автомобіля KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER], автомобіль переданий позивачу і претензій з даного приводу він не має. Таким чином з огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, в частині припинення права спільної часткової власності та визнання за позивачкою права власності на припинену частку відповідача. Позовна ж вимога щодо стягнення з позивачки на користь відповідача грошової компенсації за вартість ? частини автомобіля не може бути задоволена, оскільки, як вбачається з наданого оригіналу розписки, зазначену суму компенсації відповідач від позивачки вже отримав та не має матеріальних претензій з даного приводу і саме наявність факту отримання відповідачем коштів за свою частку у спільному майні є підставою для припинення його права власності на неї. Разом з тим у звязку з припиненням частки відповідача на автомобіль KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER] та існуванням постанов центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ про розшук даного автомобіля від 07.12.2015 року та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.12.2015 року щодо накладення арешту на автомобіль KIA SORENTO 2,5 D VGT 5 AT, 2008 року випуску д.н.з. [NUMBER], вказані постанови підлягають до скасування, оскільки відповідач [PERSON] не є власником даного автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Враховуючи, що позивачка є одноосібним власником автомобіля та те що, щодо неї не здійснюється виконавче провадження, тому наявність оскаржуваних постанов ВДВС обмежує її право власності на вільне володіння даним автомобілем, тому за таких обставин суд вважає за доцільне скасувати оскаржувані постанови ДВС. Крім цього, враховуючи задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 1441 грн. 20 коп., з яких 890 грн. за вимогу майнового характеру та 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру, згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial