Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивачкою, 27.01.2021 року, подано відповідну позовну заяву про стягнення аліментів. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, до досягнення дитиною повноліття. А також, просила допустити рішення до негайного виконання, відповідно до вимог ч.1 ст.430 ЦПК України. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем 16.06.2012 року уклала шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З квітня 2020 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, донька проживає із нею. Забезпечити доньці належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, самостійно вона не має можливості. Відповідач є здоровим, працездатним, має змогу сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку, оскільки є військовослужбовцем ЗСУ. Відповідачем, 05.04.2021 року, було подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому зазначено, що він частково визнає позовні вимоги, а саме, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини від його заробітку. В обґрунтування доводів відзиву зазначав, що він проходить службу в Східному територіальному управлінні Національної гвардії України, обіймає посаду начальника служби військ штабу. Середньомісячний дохід складає 19730,96 гривень. З нього стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Також, ним добровільно, систематично, щомісячно сплачуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в позасудовому порядку в розмірі 3000 гривень, приймається участь в додаткових сезонних витратах дитини. Він бажає і надалі надавати додаткове забезпечення дитині відповідно до її потреб. Посилався, що він несе щомісячні витрати на проїзд, оплату комунальних платежів, харчування, утримання непрацездатної матері. Визначений позивачкою розмір аліментів більше ніж в два рази перевищує рекомендований розмір аліментів. Тому, враховуючи наявність у нього трьох утриманців, те, що при визначенні аліментів у частці 1/6, розмір аліментів в грошовому еквіваленті буде складати 3288, що є достатнім для забезпечення належних умов для життя дитини та такий розмір буде перевищувати рекомендований розмір аліментів на одну дитину визначений законом. Позивачкою, 12.05.2021 року, подано відповідь на відзив, в якій вона зазначала, що не погоджується із позицією відповідача, просила врахувати, що відповідач не вважає надмірною суму аліментів, яку він сплачує на утримання другої доньки за рішенням суду, так само, в розмірі ј частка. Вважала, що їх спільна донька з відповідачем повинна отримувати аліменти нарівні з другою дитиною та не повинно бути переваги, оскільки діючим законодавством не передбачено можливості зменшення розміру аліментів на користь однієї дитина за рахунок другої. Вважала, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів витрат на комунальні послуги, проїзд, харчування, утримання непрацездатної матері, але навіть за їх наявності це не звільняє відповідача від утримання їх дитини. Просила врахувати розмір її заробітної плати, те, що її частка, яку витрачає на утримання доньки є більшої ніж вона просить стягнути з відповідача на її користь, тому рівність часток в утриманні дитини дотримана. Наполягала на тому, що зменшення розмірі аліментів з 1/4 до 1/6, є безпідставним та таким, що суперечить інтересам їх спільної дитини. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити. Зазначала, що відповідач дійсно, добровільно, сплачував аліменти в розмірі по 3000 гривень щомісячно, але вважає, що враховуючи розмір доходу відповідача він в змозі сплачувати більшу суму. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову частково заперечував, просив задовольнити позовні вимоги частково, в частині 1/6 усіх видів доходу, з урахуванням розміру грошового забезпечення відповідача даний розмір аліментів в грошовому еквіваленті буде забезпечувати мінімальний прожитковий мінімум встановлений Державою для дитини відповідного віку та враховувати рівність участі батьків в утримання дитини, також просив врахувати сталу практику Верховного Суду з цього питання. Суд, вислухавши доводи позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Позивачка у справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає із матір`ю. Відповідач проходить службу у Східному територіальному управлінні Національної гвардії України та займає посаду начальника служби військ штабу, нарахований за січень 2021 року розмір його грошового забезпечення склав 19782,37 гривень, що підтверджується відповідною довідкою про доходи від 01.02.2021 року №40/32-22ФВ. Відповідно до довідки про здійснені відрахування від 30.03.2021 року №40/32-65ФВ вбачається, що на підставі виконавчого листа №2-1611/09, виданого 16.07.2009 року Червонозаводським районним судом м.Харкова із грошового забезпечення утримується щомісячно сума аліментів, в тому числі в грудні 2020 року було утримано 4847,37 гривень. Відповідно до довідки про доходи позивачки від 23.04.2021 року №ПФ000000459, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «НоваПей», на посаді старшого касира, нарахований дохід за січень 2021 року склав 12151,02 гривні. Відповідно до наданих суду дублікатів квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 15.04.2020, 15.05.2020, 16.06.2020, 16.07.2020, 14.08.2020, 15.09.2020, 14.10.2020, 13.11.2020, 12.12.2020, 17.01.2021, 12.02.2021, 16.03.2021 року, перераховувалось відповідачем на ім`я позивачки по 3000 гривень. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю відповідача у справі. Відповідно до копій витягів з медкартки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] проходила лікуванні на денному стаціонарі в терапевтичному відділенні з 13.04.2016 - 25.04.2016, в стаціонарі в КГБ з 03.04.2017 - 28.04.2017, на денному стаціонарі в терапевтичному відділенні з 30.10.18 - 12.11.2018 р., в 2020 році відвідала приватний кабінет лікаря та їй було проведено ультразвукове дослідження. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Сторони мають неповнолітню доньку, яка проживає з позивачкою. Відповідачем не оспорювалась зазначена обставина. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В даному випадку із позовом про стягнення аліментів звернулась позивачка, саме з нею проживає донька, після припинення шлюбних стосунків, а тому вона має право обирати спосіб стягнення аліментів. Позивачкою визначено необхідність стягнення аліментів саме в частці, та позивачкою визначено розмір в 1/4 частку. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але просив визначити розмір їх стягнення в 1/6 частці. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При цьому, цей розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює, має стабільний дохід, доводи відповідача щодо наявності на його утриманні непрацездатної матері, в даному випадку, не можуть бути підставою для врахування при визначенні розміру аліментів. Будь-яких доказів про розмір її доходу, розмір участі відповідача в її утриманні, потребу в такому утриманні, відсутність братів чи сестер у відповідача, відповідно до вимог ст.202 СК України, суду надано не було. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в розмірі 2395 гривень, тобто розмір аліментів не повинен бути менший ніж 1197,50 гривень. В липні, а в подальшому, в грудні, встановлений прожитковий мінімум буде збільшуватись. Тобто, законом лише встановлено мінімальний розмір аліментів, при цьому будь-яких обмежень в максимальному розмірі не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі, підстав для визначення розміру аліментів до стягнення у меншеому розмірі судом не встановлено. При проведенні розрахунку аліментів виконавцем повинно бути враховано добровільно сплачені в рахунок аліментних платежів по 3000 гривень за січень, лютий, березень 2021 року, оскільки аліменти стягуються з відповідача з моменту подачі позовної заяви, а саме з 27.01.2021 року, що охоплюється добровільною сплатою. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при подач позову звільнена від його сплати

Outcome: approved