Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом до Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції , [PERSON] про звільнення майна з -під арешту , вказуючи , що 20.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Фінанси та кредит» укладено кредитний договір №945-ЧД. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір та передано в іпотеку нерухома майно, а саме, двокімнатну квартиру загальною площею 47,1 кв.м , що розташована за адресою м [ADDRESS] Банк зі своєї сторони зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти були надані позивальнику та прийняті ним. На теперішній час кредитний договір №945-ЧД від 20.07.2007 року та іпотечний договір є чинними. Зобов'язання за кредитним договором не виконано заборгованість в повному обсязі не сплачено. У відповідності до заяви від 13.08.2013 року їм стало відомо, що Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції на виконання виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь КС «Скарбничка» суми заборгованості було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на іпотечне майно включно. Так, постановами про накладення арешту на майно Центрального відділу ДВС від 7.11.2011 року, 28.11.2012 року, 17.02.2014 року арешт накладено на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS]. Таким чином , державним виконавцем накладено арешт на майно , яке є предметом іпотеки і забезпечує виконання кредитного зобов'язання, чим порушено права іпотекодержателя на першочергове задоволення своїх грошових вимог. Відповідно до ст..527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Статтею 527 ЦК України визначено , що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок перед кредитором. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпечене заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно до ст..575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставного нерухомого майна. Статтею 589 ЦК України визначено , що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ст..ст.33,38,39 Закону України «Про іпотеку» лише іпотекодержатель має першочергове право перед іншими кредиторами на задоволення за рахунок продажу предмету іпотеки своїх обґрунтованих майнових вимог. А тому , накладення арешту на квартиру має бути скасовано. Відповідно до ст..60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Просили суд звільнити з-під арешту та заборони відчуження, іпотечне майно - квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] Скасувати постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управляння юстиції про арешт майна боржника від 7.11.2011 року від 28.11.2012 року та від 7.02.2014 року. В судове засідання представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не з'явився , надавши заяву від 25.09.2014 року про те, що вимоги підтримують , справу просили розглядати у їхню відсутність. Представник відповідача - Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції також не з'явився надавши клопотання від 15.10.2014 року про можливість розгляду заяви без участі їхнього представника , копію рішення суду направити на їхню адресу. [PERSON] до суду не з'явився, причин неявки не надав. За обставинами справи , встановлено , що 20.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Фінанси та кредит» укладено кредитний договір №945-ЧД. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами було укладено іпотечний договір та передано в іпотеку нерухома майно, а саме, двокімнатну квартиру загальною площею 47,1 кв.м , що розташована за адресою м [ADDRESS] Відповідно до заяви , банк зі своєї сторони зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти були надані позивальнику та прийняті ним. На теперішній час кредитний договір №945-ЧД від 20.07.2007 року та іпотечний договір є чинними. Зобов'язання за кредитним договором не виконано заборгованість в повному обсязі не сплачено. Також, встановлено , що Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції на виконання виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь КС «Скарбничка» суми заборгованості було накладено арешт на все майно боржника, в тому числі і на іпотечне майно включно. Так, постановами про накладення арешту на майно Центрального відділу ДВС від 7.11.2011 року, 28.11.2012 року, 17.02.2014 року арешт накладено на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS]. Таким чином , державним виконавцем накладено арешт на майно , яке є предметом іпотеки і забезпечує виконання кредитного зобов'язання, чим порушено права іпотекодержателя на першочергове задоволення своїх грошових вимог. Відповідно до ст..527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Статтею 527 ЦК України визначено , що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок перед кредитором. Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпечене заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно до ст..575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставного нерухомого майна. Статтею 589 ЦК України визначено , що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ст..ст.33,38,39 Закону України «Про іпотеку» лише іпотекодержатель має першочергове право перед іншими кредиторами на задоволення за рахунок продажу предмету іпотеки своїх обґрунтованих майнових вимог. А тому , накладення арешту на квартиру має бути скасовано. Відповідно до ст..60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Вказане право у позивача виникло на підставі ст..ст.572,589 ЦК України, ст..ст.1,19,20 Закону України «Про заставу», ст..ст.14,24,26,30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Оскільки встановлено та підтверджено , що вищевказані арешти та заборони відчуження на вказану квартиру , що перебуває у іпотеці, перешкоджають позивачеві реалізувати своє право повернення кредитних коштів та погашення боргу , позовна заява підлягає до задоволення. На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України

Outcome: approved