Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 2008 р. по 2014 р. вона співмешкала з відповідачем. Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться у неї на утриманні. Відповідач коштів на утримання сина в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, зазначивши, що з березня 2014 року вони з відповідачем разом не проживають, за це період відповідач лише один раз сплати на утримання дитини 200 грн. Оскільки відповідач не має регулярного доходу, вважала за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти того, що дитини дійсно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Він не працює, має на утриманні матір, яка є пенсіонеркою, вважає, що 300 гривень щомісячно це багато. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини на а. с. 4, та не заперечувались сторонами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не працює, однак він працездатний та має задовільний стан здоров'я, не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Згідно ст. 184 СК України в твердій грошовій сумі розмір аліментів може визначатися, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач не має офіційного місця роботи, а також відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має регулярний дохід, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач проживає разом з матір'ю, яка є пенсіонеркою, проте, як зазначив відповідач, разом з ними проживає його брат, який також має обов'язок дбати про свою матір. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з інтересів дитини, яка потребує матеріального утримання з боку батьків, та приходить до висновку, що відповідач здатний забезпечити утримання дитини у вказаному розмірі щомісячно та такий розмір не призведе відповідача до тяжкого фінансового становища. Крім того, необхідно зазначити, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А тому позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у випадку працевлаштування відповідача. Відповідно до п. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial