overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, злісно ухиляється від виконання передбачених чинним законодавством обовязків щодо утриманням та виховання дитини, не цікавиться життям та здоровям дитини. [PERSON] написав заяву про те, що він просить позбавити його батьківських прав, що і змусило позивачку звернутися із вказаним позовом до суду. Позивачка до початку судового засідання подала заяву в якій позов підтримала та просила суд справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву нотаріально посвідчену в якій погодився з позбавленням його батьківський прав відносно [PERSON] [INFO]. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задовольнити виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 081280 від 22.02.2001 року, [PERSON] народився 10.02.2001 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР № 011632 від 13.06.2006 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки-розрахунок від 01.02.2018 року виданої Тальнівським районним відділом ДВС, заборгованість по аліментних платежах по боржнику [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом 01.02.2018 рік становить 28\~290,25 грн. Згідно заяви [PERSON] від 04.06.2018 року, погодився з позбавленням його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з позовними вимогами погодився і просив суд розглядати справу без його участі. Вказана заява засвідчена приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1617. Таким чином, суд враховуючи те що [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, що може негативно вплинути на фізичний розвиток дитини, що крім того підтверджується особистим небажанням відповідача приймати участь в розгляді справи, прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і у них є неповнолітня дитина. Їх подружнє життя не склалось і шлюб було розірвано у 2007 році, дочка залишилась проживати з нею. У 2011 році вона уклала шлюб з іншим чоловіком і с тих пір вона з дитиною і чоловіком проживають за однією адресою, донька знаходиться на повному її утримуванні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримування дочки не надавав і ні надає, не цікавиться здоров'ям дитини, її розвитком, навчанням, тривалий час не приймає участі у її вихованням, не піклується їх навчанням, не цікавиться їх досягненнями. Відповідач про час і дату розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не з'явився без поважних на то причин, заяви про перенос розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав. Зі згоди позивачки суд розглядає справу за відсутністю відповідача у заочному судовому засіданні. Третя особа про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою, але її представник в судове засідання не з'явився. В судовому засіданні встановлене наступне. Позивачка і відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2004 року, який розірваний за рішенням суду 15.05.2007 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір'ю, проти чого відповідач не заперечував. 29.04.2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і взяла його прізвище. Вона, чоловік і дитина стали проживати за адресою: [ADDRESS], де і проживають до теперішнього часу. Відповідач тривалий час не виконує батьківських обов'язків відносно своїй дочки, матеріально її не утримує, дитина знаходиться на повному утримуванні позивачки. Починаючи з 2007 року відповідач проживає окремо від дочки і не спілкується з нею, не цікавиться її життям і не приймає ні якої участі в її вихованні і розвитку, не піклується про її здоров'я, не забезпечує здобуття нею освіти, не готує її до самостійного життя, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків, встановлених ст. 150 СК України. Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 01.12.2015 року комісія вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки. Згідно до заяви відповідача, яка посвідчена приватним нотаріусом Синельникової Є.Є. 30.12.2015 року, останній відмовляється від своєї неповнолітньої дочки і дає згоду на усиновлення дитини іншим чоловіком. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд задовольняє позов і позбавляє його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач, з яким вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі, залишив дитину й живе своїм життям, не переймаючись тим, що у нього є дочка, матеріально їй не допомагає, вихованням не займається, життям дитини не цікавиться, погоджується на позбавлення його батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги та згоден на позбавленні його батьківських прав. Притягнутий до участі в справі в якості третьої особи орган опіки і піклування в особі Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради та прокурор, що брав участь у справі, вважають позов обґрунтованим. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиню 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З цього приводу Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п. 11 постанови від 18.12.2009р. N14) Визнання відповідачем позову у цій справі не суперечить закону, оскільки відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Верховний Суд України в п. 16 постанови Пленуму від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. На підставі викладеного суд приймає визнання відповідачем позову, як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і на цій підставі задовольняє вимоги позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не є біологічним батьком дитини. Оскільки вона народила сина відразу після розірвання шлюбу з відповідачем, то батьком дитини був записаний відповідач. Але відповідач не бажає писати заяву про відмову від батьківства, обов'язки батька не виконує, вихованням дитини не займається, а тому вона звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою під розписку. Але в судове засідання не з'явився і про причини неявки суду не повідомив. Заяв про перенос розгляду справи або про розгляд справи за його відсутність до суду не подав. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. Третя особа про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою під розписку, але представник в судове засідання не з'явився. Позивачка і відповідач з 1990 року знаходились в зареєстрованому шлюбі. 08.01.2004 року їх шлюб розірваний. [INFO] позивачка народила сина [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження батьком її дитини є відповідач по справі. Позивачка, або якась інша особа, яка вважає себе батьком дитини позивачки, з позовом про оспорювання батьківства або про визнання себе батьком дитини не звертались. Відповідно до довідки з місця проживання №988, виданої дільницею №34 КП «Жилкомсервіс» 08.07.2014 року позивачка і відповідач проживають спільно с дитиною за однією адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка не надала суду ні яких належних доказів того, що відповідач не виконує свої обов'язки батька відносно сина [PERSON]. Згідно повідомлення Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позивачка до них з даним питанням не зверталась і у них немає відомостей про ухилення відповідача від виконання обов'язків батька відносно сина [PERSON]. Таким чином, судом встановлене, що позивачка фактично оспорює батьківство відповідача, а не виконання ним своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що ще до розірвання шлюбу у 2008 році вона і відповідач розірвали сімейно-шлюбні відносини і стали проживати окремо один від одного. Син залишився проживати з нею. Батько дитини з тих пір не спілкується з дитиною, не приймає участь у вихованні дитини, не піклується її здоров'ям, фізичним, духовним і моральним розвитком, навчанням, матеріально не утримує і взагалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Неодноразово виявляв бажання написати заяву про відмову від дитини. Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав. Подав нотаріально завірену заяву про згоду з позовом. Зі згоди позивачки суд розглянув справу в заочному судовому засіданні. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Харківської міської ради, просив винести рішення з урахуванням діючого законодавства. В судовому засіданні встановлене наступне. Позивачка і відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі, які розірваний 01.07.2008 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання сімейно-шлюбних відносин дитина залишилась проживати з матір'ю. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2004 року з відповідача на користь позивачки стягнути аліменти на утримування дитини. Але відповідач, починаючи з 2004 року, аліменти на утримування сина не платить, у зв'язку з чим склалась заборгованість станом на 08.12.2015 року в розмірі 47 743,24 грив.. Також, з часу розірвання сімейно-шлюбних відносин відповідач не провідував дитину, не приймає участь у вихованні дитини, не піклується про стан здоров'я сина, про його фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною. З наданої до суду заяви відповідача, яка посвідчена 01.03.2016 року приватним нотаріусом Парфенковою І.В., вбачається, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлене судом відповідач, як батько дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина, а тому суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача батьків сяких прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку 2010 року відповідач проживає окремо від сім'ї і припинив рідкісні візити до дитини, матеріальної допомоги на утримування дитини не надає, з дитиною не спілкується, не приймає участь в його вихованні і розвитку, свої обов'язки батька не виконує і ухиляється від їх виконанні протягом тривалого часу. Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою під розписку. Але в судове засідання не з'явився і про причини неявки суду не повідомив. Суд розглянув справу на підставі наданих доказів. Представник Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради позов підтримав з тих підстав, що відповідач не цікавиться життям дитини і ухиляється від виконання обов'язків батька. В судовому засіданні встановлене наступне. Позивачка і відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Але вони з початку 2010 року проживають окремо за різними адресами. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утримуванні. Відповідач з початку 2010 року припинив стосунки з позивачкою і дитиною і перестав виконувати свої обов'язки батька по відношенню до дитини. Він не спілкується з дитиною, не піклується про його матеріальне забезпечення і стан здоров'я, не займається його вихованням і розвитком. Це відповідач підтвердив сам відповідач в своєї заяві до управління служб у справах дітей від 25.11.2014 року, в якої вказує, що він проти позбавлення його батьківських прав відносно сина не заперечує. Згідно висновку №542 від 04.12.2014 року Управління служб у справах дітей виконкому Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків суд задовольняє позов і позбавляє його батьківських прав відносно сина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка просить позбавити відповідача право користування житловим приміщенням в [ADDRESS] і зняти її з реєстрації місця проживання. Вказує, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний у 2012 році. Вона, відповідач і їх син зареєстровані у вказані квартирі, яка належить одній їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу і рішенню суду. З 2012 року відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Відповідач про дату і час розгляду справ и повідомлений повісткою під розписку. Але в судове засідання він не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не подавав. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачці відповідно до договору купівлі-продажу від 07.12.1997 року і рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 року. В спірній квартирі зареєстрована позивачка, відповідач і їх син. Позивачка і відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 05.06.2012 року. Відповідно до позовної заяви відповідача [PERSON] до Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2011 року він на час звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу вже не проживав з дружиною більше року і 4 місяців і проживав за іншою адресою, а не в спірній квартирі. Таким чином відповідач сам підтвердив той факт, що він залишив квартиру добровільно і проживає в іншому місті. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач відсутній в спірній квартирі більш одного року без поважних причин і ні яких домовленостей з позивачкою у нього немає, він втратив право користування житлом в цієї квартирі, а тому суд задовольняє позов в цієї частині. В той же час суд вважає, що підстав для задоволення позову в частині зняття з реєстрації немає, оскільки відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» само рішення про позбавлення права користування житлом є підставою для зняття відповідача з реєстрації в квартирі органом, якому надано це право за вказаним Законом знімати з реєстрації, і додаткового рішення про це не потребує, а тому в задоволенні позову в частині зняття з реєстрації суд відмовляє.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про визнання її власником 1/6 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що квартира перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті 09.01.1997 року її матері [PERSON]. Спадщину прийняла в порядку ст.549 ЦК України 1963 року. Спадкові права не може оформити, оскільки під час реєстрації квартири не було визначено часток кожного, хоча відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України така частка становить 1/6 для кожного із співвласників. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Любомльський міський голова подав у канцелярію суду заяву про визнання позову і розгляд справи без участі представника місцевої ради. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.524, 527, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.328, 355, 368, 370, 392, 1216, 1218, 1220, 1226, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України 2003 року. Враховуючи вказані норми матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.82 ЦПК України фактичні обставини, на які позивачка покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про визнання її власником розташованих по вулиці Шевченка 21 в селищі Головне Любомльського району Волинської області житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтувала тим, що після смерті чоловікового батька [PERSON] 12.04.2001 року спадщину за заповітом прийняв її чоловік [PERSON]. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті 04.01.2017 року її чоловіка. Спадщину прийняла в порядку ст.1268 ЦК України. Однак спадкові права не може оформити, оскільки майно не було зареєстроване за спадкодавцем у державних органах. Інші спадкоємці майна [PERSON], [PERSON], діти померлого, у встановлений законом строк спадщину не прийняли, у письмових заявах від спадкового нерухомого майна відмовились і на нього не претендують. Будівлі відповідають державним нормам і правилам, придатні для експлуатації і проживання, а самочинне будівництво не виявлене. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Головненський селищний голова подав у канцелярію суду заяву про визнання позову і розгляд справи без участі представника місцевої Ради. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідження змісту позовних вимог приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.328, 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України. Враховуючи вказані норми матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивачка покладається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову суд вважає доведеними, а заявлені вимоги такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved