Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Від\~ шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дітей. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 03.12.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання [PERSON] не зявилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі документів, наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст.180\~СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181\~СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5) та мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7, 7 зворотна сторона). На даний час подружні відносини сторін погіршились і відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини, яка проживає з матірю. Вказані обставини визнаються відповідачем, у звязку з чим в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню іншими належними та допустимими доказами. Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і як батько зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача. Щодо позовних вимог, про стягнення аліментів на утримання дружини судом встановлено. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачкою у позові зазначено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] є чоловіком позивачки [PERSON] та батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як чоловік зобовязаний утримувати дружину до досягнення молодшою дитиною трьох років, однак між сторонами не досягнуто домовленості щодо такого утримання, у звязку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання дружини, суд враховує, що відповідач є працездатним, відомостей про незадовільний стан здоровя та про наявність у нього інших утриманців він суду не надав, а позивачка позбавлена можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також суд враховує, що будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування неможливості сплати аліментів у розмірах, заявлених позивачкою, відповідач суду також не надав. Крім того, суд враховує, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження. З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. Позивачка визначила способом стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Отже, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає визначені позивачем спосіб стягнення аліментів та їх розмір такими, що не суперечать вимогам діючого законодавства, не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси та відповідають вимогам щодо необхідного та достатнього забезпечення розвитку дітей, тому приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини у визначеному позивачкою розмірі. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Згідно зі ст.430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved