Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрібьюшн» на свою користь 828 грн. 90 коп. в рахунок відшкодування вартості неякісного товару, які були сплачені нею Відповідачу за придбану електричну сушку та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позивачка у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, посилалася на те, що 29.07.2013 р. вона придбала в магазині «Фокстрот», що належить Відповідачу, електричну сушку для фруктів за 828 грн. 90 коп., яка після нетривалого використання за призначенням, зламалася та перестала виконувати свої функції: замість гарячого повітря для сушіння фруктів продувала холодне повітря. Позивачка здала товар в магазин для ремонту в гарантійній майстерні, але після ремонту виявилося, що сушка знову продуває лише холодне повітря. Через це сушка знову була передана на ремонт, а Позивачка вже не бажає забирати її назад та вимагає повернути сплачені за сушку кошти, які їй не повернули, тому вона й звернулася до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Представник Відповідача у судове засідання не з'явилася, згідно письмової заяви поти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Зважаючи на позиції сторін, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі з урахуванням вимог законодавства про їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини: 29.07.2013 р. Позивачка придбала в магазині «Фокстрот» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемог, 86А) TOB «САВ-Дістрибьюшн» - Відповідач по справі електричну сушку для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12 за 828 грн. 90 коп., що підтверджується копією фіскального чеку, описом товару та інструкцією по експлуатації (а.с.5-6, 11-24). 17.09.2013 р., після виявлення Позивачкою, в період гарантійного строку, недоліків придбаного товару - замість гарячого повітря для сушіння фруктів сушка продувала холодне повітря, Позивачка висунула вимоги до Відповідача про ремонт сушки. В той же день, 17.09.2013 р., Позивачка подала письмову заяву Відповідачу з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу та повернення їй сплачених за товар грошових коштів, та товар залишений Відповідачу (а.с.7-8). Згідно до відповіді на це звернення, Відповідач відмовив Позивачці в поверненні сплачених за придбаний товар коштів, посилаючись на відсутність доказів щодо фальсифікації товару, або наявності в ньому істотних недоліків (а.с.9). Товар Позивача був переданий Відповідачем до авторизованого сервісного центру «Інтерсервіс», який провів технічний огляд даного товару та виконав гарантійний ремонт. Згідно до акту оцінки технічного стану, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Наш центр», електрична сушка для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12, станом на 14.02.2014 р., прилад є технічно справним, відповідає виробничим характеристикам (а.с.34). Згідно до акту оцінки технічного стану від 18.02.2014 р., складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс», в електричній сушці для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12, власником якої є Позивачка, виявлено відсутність контакту на тені, прилад відремонтовано в умовах сервісного центру 18.09.2013 р. по гарантії виробника та 26.09.2013 виданий торгівельній організації TOB «САВ-Дістрибьюшн» - Відповідачу по справі, у справному стані (а.с.47). На теперішній час електрична сушка для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12 знаходиться на зберіганні у Відповідача, та це зберігання представник Відповідача вважає безпідставним, пропонуючи Позивачці отримати цей товар, але остання відмовляється, наполягаючи на поверненні коштів та відшкодуванні моральної шкоди, посилаючись на загострення її хвороб, пов'язаних з перенесеним у 2002 році інсультом через необхідність витрачати нерви та час на врегулювання цього спору. Наявність хвороб підтверджує копією виписки з історії хвороби №1676/639 (а.с.10). Правовідносини, що виникли між Сторонами законодавчо врегульовані наступним чином: Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч.1,2ст.675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2ст.678 Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Відповідно до ч.2ст.679 Цивільного кодексу України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. Відповідно до частин 1 та 2 ст.698 Цивільного кодексу України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. Частина 3 ст. 698 Цивільного кодексу України зазначає, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно до ч.4 ст.698 ЦК України, умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемним. В преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до п.1 абз.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач вправі вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Цим правом споживач може скористатись у разі виявлення протягом встановленого строку істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника товару (продавця), або фальсифікації товару та наявності такого підтвердження документально. Згідно до ч.12 ст.1 зазначеного Закону, істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Оцінюючи надані Сторонами докази, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст.27 ЦПК України. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. В даному випадку недолік придбаного Позивачкою товару у вигляді несправності електричної сушки для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12, був виявлений нею в період дії гарантійного строку. Після чого, 17.09.2013 р., Позивачка висунула вимоги до Відповідача про ремонт сушки. На теперішній час, згідно до вищезгаданих актів оцінки технічного стану цієї «Сушки», складеного 14.02.2014 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Наш центр» та, відповідно, 18.02.2014 р., - товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс», прилад відремонтований та є технічно справним, але з моменту виявлення недоліку та повідомлення про нього Відповідача до моменту звернення Позивачки до суду та складання зазначених актів, минуло понад п'ять місяців, що значно перевищує 14 днів. З цього випливає, що, у відповідність до вимог п.б ч.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», цей недолік є суттєвим, та Позивачка має право на повернення сплаченої за товар грошової суми від Відповідача. Доходячи до такого висновку, суд не може взяти до уваги інформацію, зазначену в акті оцінки технічного стану електричної сушки для фруктів ZELMER FD 1001 серійний номер 11-12, власником якої є Позивачка, складеному товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс» про те, що прилад відремонтовано в умовах сервісного центру 18.09.2013 р. по гарантії виробника та 26.09.2013 р. його передано торгівельній організації TOB «САВ-Дістрибьюшн» - Відповідачу по справі, у справному стані, оскільки цей акт складено лише 18.02.2014 р. Водночас ніяких належних та допустимих доказів тому факту, що Відповідач передавав у цей сервісний центр зазначену сушку до 18.09.2013 р. та її було відремонтовано саме в цей день, а вже 26.09.2013 р. повернуто Відповідачу у справному стані, в розпорядження суду не надано. Навпаки, інформація, зазначена в цьому акті суперечить змісту листа Відповідача, направленого на адресу Позивачки 17.09.2013 р. про те, що Відповідач пропонує забрати їй зазначену електричну несправну сушку та самостійно звертатися до сервісного центру, оскільки немає підстав для її зберігання. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача вартості придбаної нею електричної сушки, у якої виявився істотний недолік товару, підлягає задоволенню. Що ж стосується позовних вимог про стягнення з Відповідача грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, то суд, оцінюючи надані докази, приходить до наступного. Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст.23, ст.1166 та ст.1167 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В даному ж випадку, з наданих суду доказів, не вбачається, що неправомірними діями Відповідача, пов'язаними з неналежним виконанням обов'язків, покладених на нього вищезгаданими законодавчими нормами щодо вжиття заходів до своєчасного ремонту несправної електричної сушки або повернення Позивачці сплаченої за неї суми грошових коштів, Позивачці було завдано ушкодження здоров'я, майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями (бездіяльністю) Відповідача і вони підлягають відшкодуванню за рахунок винної особи. Позивачкою не було надано належних доказів й наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння їй Відповідачем моральних страждань. Суд не може взяти до уваги вищезгадану копію виписки з історії хвороби дванадцятирічної давнини №1676/639 від 18.10 2002 р., надану Позивачкою, оскільки вона жодним чином не стосується предмету розгляду по даній справі ані по датах подій, ані по своїй суті. Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку, що в цій частині в задоволенні позову має бути відмовлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст.88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» за подання позову, суд вважає необхідним стягнути з Відповідача кошти в рахунок сплати судового збору за подачу позову на користь держави в розмірі, який відповідав часу звернення . Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.11, 15, 16, 23, 638, 651, 652, 655, 675, 678, 679, 698, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 11, 15, 57-64, 88, 158, 159, 169, 197, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial