Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 року звернулася у суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], 24 січня 2013 року та сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя у них не склалось, так як між ними не має взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, часто влаштовував скандали та сварки, в ході яких ображав та принижував її людську гідність в присутності дітей. На початку листопада 2017 року відповідач залишив сімю і з того часу вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Поновлювати сімейні відносини вона не має наміру, так як втратила до відповідача почуття любові, поваги та довіри. Фактично їх сімя розпалася і примирення між ними неможливе. За наведеного, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, постійно виникали сварки та скандали, з листопада 2017 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та що вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ним неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4\~ст. 26 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], 24 січня 2013 року та сина [PERSON], [INFO]. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами довгий час немає взаєморозуміння, виникали сварки і суперечності, з листопада 2017 року вони проживають окремо, подружніх відносинне підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечать її інтересам. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин вже тривалий час, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На утриманні сторін залишаються неповнолітні діти. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280, 282 ЦПК України,

Outcome: approved