Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча може її надавати, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. Позивач здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років, у зв`язку з чим не має змоги працювати. У зв`язку з цим позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитини повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 30.05.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без їх участі, без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності та відзиву на позов не надав. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2017 року, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 241, батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON] . Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, у зв`язку з тим, що здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох річного віку. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що позивач потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та її утримання. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2ст. 182 СК Українимінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно дост. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів\~відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. ст.\~182,\~183 СК України, враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, ту обставину, що відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу відповідачем суду надано не було, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - з 04.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання дружина, разом з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно дост. 79 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Оцінюючи усукупності наданіпозивачем докази, які визнані судом належними, суд\~вважає їх достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин суд доходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, даних про перебування на утриманні у відповідача інших осіб суду не надано, та приходить до висновку можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дочкою трьох років у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно дост.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі\~768,40 гривень.

Outcome: approved