Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивачка первісно звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача на період навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком. Шлюб між її батьком та матір'ю розірвано і вона залишилася проживати з останньою. 12.09.2017 їй виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання в Запорізькому національному університеті на денній формі навчання за спеціальністю «правознавство», стипендію не отримує, доходів не має , а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] надав письмові заперечення на позов, де зазначив, що позов не визнає, оскільки не має можливості надавати повнолітній дочці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу, так як має дружину, яка є інвалідом, а також разом з ними проживає мати дружини, яка тяжко хвора та її лікування витрачаються значні кошти. Він працює, але має невеликі доходи. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини заробітку. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку на користь дочки, яка продовжує навчання. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є відповідач. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 26.03.2002 з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією дубліката виконавчого листа. /а.с. 6/ 12 вересня 2017 року [PERSON] виповнилося 18 років, однак вона продовжує навчання, є студенткою другого курсу Запорізького національного університету денної форми навчання юридичного факультету, освітньої програми правознавство. Умови навчання - контрактна, що підтверджується довідками навчального закладу. /а.с. 7, 19/ З довідки з місця проживання вбачається, що [PERSON] проживає з матір'ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] /а.с.5/ Отже, [PERSON] навчається в навчальному закладі на денному відділенні, що є єдиним її заняттям. [PERSON] стипендію не отримує, навчається за контрактом. Наведені обставини свідчать про те, що позивачка потребує матеріальної допомоги. Досягнення повноліття не знімає з батьків обов'язку з надання матеріальної допомоги для забезпечення можливості здобути освіту. Обов'язок утримувати повнолітнього сина, дочку, які продовжують навчання, поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] постійно проживає з матір'ю, [PERSON], яка надає матеріальну допомогу дочері, оплачує її навчання. Матеріальної допомоги від батька позивачка взагалі не отримує, проти чого відповідач не заперечує. Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.ст. 183,184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином. Та обставина, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, не може розцінюватися сама по собі як неможливість сплачувати аліменти. [PERSON] є працездатною особою як за віком так і за станом здоров'я, офіційно працевлаштований, має постійний дохід, що підтверджується довідкою з місця роботи, з якої вбачається, що загальна сума доходу відповідача за 2017 рік склала 40837 грн. [PERSON] інших аліментних зобов'язань на виконанні не має, як немає у нього на утриманні і неповнолітніх дітей. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням інтересів дочки - студентки, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст.182,199, 200 Сімейного кодексу України і доводи відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку /доходу/ відповідача. При цьому суд враховує вимоги позивачки, позицію відповідача, який визнав вимоги щодо стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, його сімейне становище, наявність дружини-інваліда третьої групи. Оскільки відповідно до положень ст. 184 СК України підставою визначення аліментів у твердій грошовій сумі є заява одержувача, а позивачка про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не заявляла, суд визначає розмір аліментів у відповідності до положень ст.200 СК України у частці від заробітку /доходу/ відповідача. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка потребує матеріальної допомоги, яку відповідач може їй надавати, а тому на її користь слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Підлягає стягненню з відповідача судовий збір відповідно до п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved