Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання спільної повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, у розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що 25 грудня 2005 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, в період якого у них народилась спільна повнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на 1 курсі факультету ветеринарної медицини Дніпропетровського державного аграрного університету з денною формою навчання. Відповідач до виконання доньці 18 років платив аліменти на її утримання за судовим рішенням, але після досягнення нею повноліття не приймає участі у її утриманні, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки, яка потребує такої допомоги в зв'язку з навчанням, не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом та може таку допомогу надавати, оскільки працює, а самій їй утримувати доньку тяжко, тому змушена звернутися з даним позовом до суду та прохати стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.16), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.20), відповідно до якої прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження, Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи (а.с.19), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як не надав і письмових заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив розглядати справу у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200, ст.201 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком спільної з позивачкою повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка народилася у сторін в період шлюбу, який було розірвано згідно актового запису №136 від 23 грудня 2005 року по відділу реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.7). Судом встановлено, що спільна повнолітня донька сторін [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету ветеринарної медицини Дніпропетровського державного аграрного університету з денною формою навчання (а.с.6,21), де навчається на контрактній основі з терміном навчання до 01 липня 2017 року, внаслідок чого потребує коштів на оплату щорічно навчання, проживання в період навчання, на придбання одягу, продуктів харчування, підручників та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку та потреб, які фактично після досягнення донькою повноліття забезпечує позивачка, з якою проживає донька після розірвання шлюбу та фактично знаходиться на її утриманні (а.с.7), про що свідчить і те, що відповідач проживає в іншому населеному пункті (а.с.9). До виконання доньці 18 років відповідач сплачував на її утримання на користь позивачки аліменти за рішенням суду (а.с.22). Відповідач [PERSON] на день розгляду справи судом працює інженером в ТОВ «Солонянський завод «Агрополімердеталь», де отримує заробітну плату, що свідчить про те, що він має постійний дохід та можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, але не робить цього в добровільному порядку після досягнення донькою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення донькою віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.4); продовження нею навчання (а.с.6,21); потреби в зв'язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, в тому числі батька, який працює та отримує заробітну плату, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та повнолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, суд, відповідно до ст.ст. 199-200 СК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини доходу щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, оскільки такий розмір буде відповідати 1/2 частині щомісячних фактичних витрат позивачки на утримання доньки, так як права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а фактично дитину утримує позивачка, з якою вона проживає. Донька, що навчається, потребує витрат на оплату навчання, проживання, проїзду, забезпечення харчування, одягу, навчальних посібників та матеріально-побутових умов з урахуванням її віку та розвитку, а встановлений законодавством мінімальний прожитковий мінімум для працездатної особи віком від 18 років згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01 січня 2014 року становить 1286 гривень. В зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved