Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування, звернувся в суд з позовом в інтересах дитини [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , в якому просить відібрати малолітню дитину від матері без позбавлення її батьківських прав, дитину передати на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до її повноліття. Позов мотивовано тим, що до управління з питань захисту прав дітей 11.03.2019 року надійшло повідомлення комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 34 економіко-правовий ліцей «Сучасник» дитячий юнацький центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області про те, що у приміщенні навчального закладу 07.03.2019 року відповідач, у присутності інших батьків 1-в класу, поводила себе неадекватно та агресивно по відношенню до сина [PERSON] , а саме: кричала, штурхала та била сина, викидала речі з його рюкзака, погрожувала йому. Хлопець був наляканий та плакав. Не заспокоївши дитину, відповідач покинула сина та пішла зі школи. Причиною такої поведінки стало те, що дитина намалювала бабусі малюнок до свята 8 Березня. У письмовому поясненні від 11.03.2019 року батьки учнів 1-в класу підтверджують, що після завершення свята, яке відбувалось в класі 07.03.2019 року, відповідач в коридорі школи розмовляла з сином на підвищених тонах, потім вирвала з рук дитини поробку, яку хлопчик приготував для бабусі, почала штовхати та бити [PERSON] . Хлопчик заліз на підвіконня, але відповідач спихнула його, штовхнула до дверей класу і не заспокоївши, пішла геть. Згідно з характеристикою, наданою навчальним закладом на учня [PERSON] , дитина надмірно тривожна, емоційно нестійка, відчуває нестачу психологічного тепла вдома та незахищеність. Учень переживає з приводу конфліктів між членами сім`ї, а саме, через заборону відповідача спілкуватись з бабусею. Дитина пропускає уроки без поважних причин. Всі завдання, які потребують допомоги з боку батьків, не виконуються. Відповідач не підтримує контакт з класним керівником, не цікавиться успішністю дитини, батьківські збори жодного разу не відвідала. Після випадку, який стався 07.03.2019 року, [PERSON] забрала зі школи його бабуся [PERSON] , яка пояснила, що онук був зляканий, у пригніченому психоемоційному стані, боявся, що відповідач продовжить бити його вдома і просив бабусю забрати його. Зважаючи на важкий стан здоров`я дитини, [PERSON] звернулась до лікарів. З 09.03.2019 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні Кіровоградській обласній лікарні з приводу струсу головного мозку та антено-невротичного синдрому, що підтверджується довідкою лікувального закладу. В бесіді з дитиною з`ясовано, що [PERSON] відмовляється повертатись до матері тому, що боїться її. Відповідач не визнає, що поводилась жорстоко з сином, заперечує, що била свою дитину. Згідно з характеристикою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 42 «Ювілейний» комбінованого типу від 21.03.2019 року № 4/1 [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад з 2013 року по 2018 рік. За цей час відповідач у закладі з`являлась рідко, не цікавилась розвитком сина, не йшла на контакт з вихователями, негативно реагувала на пропозиції і зауваження, поводилась агресивно по відношенню до своєї дитини. Всі питання, пов`язані з вихованням та перебуванням дитини у закладі, вирішувала бабуся [PERSON] . За результатами оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , проведеної 12.03.2019 року працівниками Управління, Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», рівень безпеки дитини визнаний небезпечним, про що свідчить відповідний акт. За результатами оцінки потреб сім`ї [PERSON] , проведеної фахівцем Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що в сім`ї наявні складні життєві обставини через конфлікт між відповідачем та її матір`ю щодо участі у вихованні [PERSON] , в результаті чого відповідач виявляє агресію відносно сина. Випадок класифіковано як складний. Відповідач потребує соціального супроводу. Відповідно до наказу начальника управління від 14.03.2019 року [PERSON] взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - жорстоке поводження з дитиною. Наказом начальника управління від 14.03.2019 року [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю бабусі [PERSON] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 13.03.2019 року розглянуто питання про здійснення соціального та правового захисту дитини [PERSON] . Комісією вирішено вважати доцільним тимчасове влаштування дитини в сім`ю бабусі [PERSON] та відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до висновку від 01.04.2019 року № 1656/49-05-24 орган опіки та піклування вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] від відповідача без позбавлення її батьківських прав, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 09.04.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. 16.05.2019 року відповідачем подано відзив на позов. Ухвалою суду від 18.10.2019 року задоволена заява [PERSON] про поновлення строку на проведення підготовчого засідання, [PERSON] залучена до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета пору на стороні позивача та прийнято її позов до спільного розгляду з первісним. В своєму позові [PERSON] просить постановити рішення про відібрання малолітнього [PERSON] від матері не позбавляючи її батьківських прав та передати дитину бабусі, тобто їй, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до його повноліття, заслухати думку та особисте ставлення дитини з питань, що стосуються справи, провести судово-психологічну експертизу по справі. Зазначає, що відповідач по справі є її рід\-ною донькою, а малолітній [PERSON] є її рідним онуком. Від самого народження [PERSON] донька та її покійний чоловік не приділяли належної уваги, турботи та любові своєму сину. Дитина перебувала весь час під моральним тиском своїх батьків, що згу\-бно впливало на його емоційний стан. Аби не шкодити психічному здоров`ю дитини, з метою убезпечити його від негативного тиску з боку батьків вона з онуком вимушені були виїхати з будинку та проживати в найманій квартирі понад три місяці. Ситуація у ставленні до дитини з боку матері остаточно вийшла з-під контролю після смерті її чоловіка та батька дитини. Весь негатив донька виливала на дитину, при цьому штурхаючи його, ображаючи принизливими словами, що в решті решт вплинуло на відношення дитини до матері, він став її боятися. Перебуваючи під негативним впливом мами та у стресовому стані дити\-на підросла та пішла до школи. Розуміючі відношення мами, маючи підсвідомий страх щодо того, що він може бути побитий, ображений, онук категорично від\-мовлявся повертатися додому з мамою. Свідками агресивної поведінки доньки відносно свого сина неодноразово ставали як працівники нотаріальної контори так і представники органів поліції, яких вона викликала з повідомленнями про викра\-дення дитини у випадках коли дитина не бажаючи йти з мамою ховалася під сто\-лом в її офісі бабусі. Окрім викладених вище фактів, жорстоке поводження матері з дитиною підтверджується і повідомленням зі школи про подію 07.03.2019 року, після якої онук був дуже наляканий та плакав, що ніяк не вплинуло на пове\-дінку його мами, яка покинула дитину та пішла зі школи геть. Від самого народження і до теперішнього часу донька не приділяє належної уваги сину, а саме не цікавиться його потребами, адже при відвідуванні дитячого садочка вона у дошкільному закладі з`являлася дуже рідко при цьому не цікавилась його розвитком, не йшла на контакт з вихователями, агресивно пово\-дилася не лише по відношенню до працівників дошкільного закладу, а й по відно\-шенню до дитини. Всі питання пов`язані з вихованням дитини, його розвитком та потребами як в дошкільному закладі так і в школі вирішувала вона, на даний час онук проживає з нею. Ухвалою суду від 10.03.2020 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 17.06.2020 року підготовче засідання у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що дитина зазнала насильства в сім`ї з боку матері і перебуває на обліку в службі. 07.03.2019 року надійшло повідомлення зі школи, де навчається [PERSON] про те, що відповідач в коридорі школи розмовляла з сином на підвищених тонах, потім вирвала з рук дитини поробку, яку хлопчик приготував для бабусі, почала штовхати та бити [PERSON] . Хлопчик заліз на підвіконня, але відповідач спихнула його, штовхнула до дверей класу і не заспокоївши, пішла геть. Під час конфлікту вдарила дитину, з школи його забрала бабуся, з 09.03.2019 року Адам знаходився на стаціонарному лікуванні Кіровоградській обласній лікарні з приводу струсу головного мозку та антено-невротичного синдрому. Працівники служби виїздили за місцем проживання матері, за результатами оцінки рівня безпеки дитини, проведеної 12.03.2019 року працівниками компетентних органів, рівень безпеки дитини визнаний небезпечним, про що свідчить відповідний акт. Відповідач проживає з батьком - дідусем дитини, в березні 2020 року служба подавала подання щодо поведінки дідуся в школі. 10.02.2020 року відповідач була в школі, дитина не бажала спілкуватись, з даного приводу викликались працівники поліції. Відповідно до інформації з садочки, який відвідував [PERSON] , в закладі мати бувала рідко, дитину з садочка забирав дідусь, до садочка влаштовувала дитину та піклувалася про нього бабуся. Громадськість також зверталась до служби з приводу грубого відношення матері до дитини. Згідно акту потреб сім`ї встановлено конфлікт між матір`ю дитини та бабусею. На даний час, в інтересах дитини, не можливо повернути дитину в сім`ю матері, у неї відсутня чутка материнська позиція щодо дитини. Позов пред`явлено через жорстоке поводження її у відношенні сина і з 07.03.2019 року дитина проживає з бабусею. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов органу опіки та піклування та свій позов, пояснила, що з відповідачем проживає на одній вулиці і остання жодного разу не зверталась до неї з приводу зустрічей з дитиною, на день народження сина надіслала листівку. Адама до школи готувала лише вона (бабуся), отримувала повідомлення зі школи та відвідувала школу кожного дня. Адам наколи не виявляв бажання зустрічатись з мамою, тікає від неї, у нього тривожний стан, боїться повертатись до неї. З даного приводу вона зверталась до психолога, завжди готова вирішити дане питання. Представник третьої особи в судовому засіданні позов органу опіки та піклування і третьої особи [PERSON] підтримав, просив передати дитину бабусі та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] , просив заслухати думку дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.09.2020 року позов не визнала, пояснила, що вважає позов надуманим. Зазначила, що 07.03.2019 року, в класі, де навчається Адам, після привітань вчителя вона та [PERSON] вийшли в коридор, вона перезула дитину, в руках син тримав подарунок та сказав, що не хоче його дарувати їй і йому сказали так говорити. Вона забрала «ланчбокс» дитини та пішла на роботу, дитину не била, передала вчителю без зауважень. Вказує, що син піддається маніпуляції, на даний час не має змоги спілкуватись, так як з дитиною постійно є охоронець, вона зверталась до органів опіки, про комісію дізналась лише в судовому засіданні. Також у неї не має змоги передати речі дитині, матеріальне не допомагає, офіційно не працює На день народження дитині надіслала листівку, подарунок чекає вдома. З психологом спілкувалася влітку 2019 року, від спілкування не відмовлялась. Телефон сина їй не відомо, з матір`ю конфлікт, вони не можуть влаштувати свої стосунки, з 07.03.2019 року взагалі не можуть знайти спільну мову, мати хоче реалізувати свій материнський інстинкт. З 2016 року вони не живуть разом через постійні конфлікти. Вона проживає з батьком, ситуацію вважає стресом для дитини, після звернення до психолога і думка психолога, що лист [PERSON] написав під тиском. Також пояснила, що в 2016 році сама передавала дитину третій особі, так як виїздила до Польщі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не працює, матеріально дитині не допомагає, проживає в будинку з відповідачем, його донькою, тривалий час у них конфлікт з [PERSON] , підтримує позицію доньки. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитаних в судовому засіданні свідків, вислухавши думку дитини, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 16.01.2018 року, актовий запис № 1534, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер в 2015 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть Арабської Республіки Єгипет національний громадський № [NUMBER] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що до управління з питань захисту прав дітей 11.03.2019 року надійшло повідомлення комунального закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 34 економіко-правовий ліцей «Сучасник» дитячий юнацький центр» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області про те, що у приміщенні навчального закладу 07.03.2019 року відповідач, у присутності інших батьків 1-в класу, поводила себе неадекватно та агресивно по відношенню до сина [PERSON] , а саме: кричала, штурхала та била сина, викидала речі з його рюкзака, погрожувала йому. Хлопець був наляканий та плакав. Не заспокоївши тину, відповідач покинула сина та пішла зі школи. Причиною такої поведінки стало те, що дитина намалювала бабусі малюнок до свята 8 Березня. Після випадку, який стався 07.03.2019 року, [PERSON] забрала зі школи його бабуся [PERSON] , яка пояснила, що онук був зляканий, у пригніченому психоемоційному стані, боявся, що відповідач продовжить бити його вдома і просив бабусю забрати його. Зважаючи на важкий стан здоров`я дитини, [PERSON] звернулась до лікарів. З 09.03.2019 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні Кіровоградській обласній лікарні з приводу струсу головного мозку та антено-невротичного синдрому, що підтверджується довідкою лікувального закладу. За результатами оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , проведеної 12.03.2019 року працівниками Управління, Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», рівень безпеки дитини визнаний небезпечним, що засвідчено актом № 332 від 18.03.2019 року. За результатами оцінки потреб сім`ї [PERSON] , проведеної фахівцем Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що в сім`ї наявні складні життєві обставини через конфлікт між відповідачем та її матір`ю щодо участі у вихованні [PERSON] , в результаті чого відповідач виявляє агресію відносно сина. Випадок класифіковано як складний. Відповідач потребує соціального супроводу. Відповідно до наказу начальника управління від 14.03.2019 року [PERSON] взятий на облік як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - жорстоке поводження з дитиною. Наказом начальника управління від 14.03.2019 року [PERSON] тимчасово влаштований в сім`ю бабусі [PERSON] . Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цих категорій. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року, параграф 78). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що право батьків є похідним від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, визначений постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». Відповідно до п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України, органами опіки та піклування є, зокрема, виконавчі органи міських рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Згідно з п.п.1, 3 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, комісія з питань захисту прав дитини є консультативно-дорадчим органом, що утворюється головою районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради. Основними завданнями комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток. Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема, вирішення спорів про відібрання дитини. Основною організаційною формою діяльності комісії є її засідання, які проводяться у разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. До участі у засіданнях комісії можуть запрошуватися представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які беруть безпосередню участь у вирішенні долі конкретної дитини, з правом дорадчого голосу. Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує їх виконання (п.п.4, 8, 9 Типового положення). Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною, служба у справах дітей складає висновок і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення. При цьому, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо відібрання дитини від особи, - обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчий комітет, Міської ради міста Кропивницького надав висновок від 01.04.2019 року № 1656/49-05-22 про тимчасове влаштування дитини [PERSON] в сім`ю громадянки [PERSON] та відібрання дитини від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам з за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя,зокрема:не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні даної справи судом враховується, що підставою для відібрання дитини у відповідача стала подія 07.03.2019 року за місцем навчання дитини [PERSON] , де у присутності інших батьків 1-в класу, відповідач поводила себе неадекватно та агресивно по відношенню до сина [PERSON] , а саме: кричала, штурхала та била сина, викидала речі з його рюкзака, погрожувала йому. Хлопець був наляканий та плакав. Не заспокоївши тину, відповідач покинула сина та пішла зі школи. Причиною такої поведінки стало те, що дитина намалювала бабусі малюнок до свята 8 Березня. Після випадку, який стався 07.03.2019 року, [PERSON] забрала зі школи його бабуся [PERSON] , яка пояснила, що онук був зляканий, у пригніченому психоемоційному стані, боявся, що відповідач продовжить бити його вдома і просив бабусю забрати його. Зважаючи на важкий стан здоров`я дитини, [PERSON] звернулась до лікарів. З 09.03.2019 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні Кіровоградській обласній лікарні з приводу струсу головного мозку та антено-невротичного синдрому. Щодо вказаних обставин в судовому засіданні надавали свої пояснення свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] - вчитель [PERSON] , які були свідками конфлікту, надали письмові пояснення та підтвердили вказані факти в судовому засіданні. Свідки [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] . [PERSON] , які працювали в дитячому садочку, що відвідував [PERSON] , надали свої пояснення з приводу перебування дитини в дитячому садочку та підтвердили пояснення третьої особи щодо її піклування дитиною, поведінки матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був присутнім на засіданні комісії в міській раді, яка розглядала питання щодо дитини [PERSON] , яка сталась напередодні 8-го Березня,дитина намалювала портрет бабусі, а не мами і виник конфлікт у матері та дитини. Він задавав питання матері чи вважає вона нормальним застосування фізичної сили до дитини, на що остання відповіла, що їй вирішувати як виховувати сина. Мати відмовилась від співпраці, контакту з мамою не вийшло, а з дитиною працювали. Були звернення від бабусі про обстеження дитини, але мати на зустрічі не з`являлась. Також було звернення і від матері, виходив представник, але мати хворіла. Щодо прийняття рішення комісією ведеться протокол, питання про застосування насильства щодо дитини підтверджено і вирішено питання супроводу, рішення комісії є рекомендаційними, комісії відомо думка дитини, впливу на комісію не було, хотіли спілкуватись з матір`ю, але не вийшло. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працівник соціальної служби, він перевіряв умови проживання дитини - [PERSON] у бабусі, умови для дитини створені належні. Мати дитини з ним не зустрічалась, двічі відкладала зустрічі, а влітку зовсім не відповідала на дзвінки. Він кожного місяця слідкував за дитиною, відвідував школу. Може пояснити, що дитина отримує всебічне виховання, відвідує гуртки - « [INFO] », музичну школу. [PERSON] любить бабусю, в його присутності про матір не говорив, написав листа, що не любить маму. Він (свідок) також не зміг поспілкуватись з матір`ю, вдома у неї не був, дідуся не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що працювала в соціальній службі, родина [PERSON] була на контролі, вона здійснювала супровід. Також пояснила, що [PERSON] відмовлялась іти на контакт з приводу дитини, для неї головним був конфлікт в родині між батьками. Вона, [PERSON] та дідусь ходили до школи і в присутності класного керівника намагались говорити з [PERSON] , який був дуже схвильованим, у нього був присутній страх, теплоти у відносинах матері та дитини не було. Вона була в домі у [PERSON] , будинок гарний, дитячої кімнати не бачила. З приводу конфлікту [PERSON] пояснила, що на емоціях сильно смикнула дитину за руку. Вважає поведінку матері неадекватною. Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили пояснення третьої особи щодо відсутності спілкування відповідача з дитиною на гуртках «Пролісок» та англійської мови, пояснили про прихильність дитини до бабусі. Свідки [PERSON] , [PERSON] працювали в домі сім`ї [PERSON] по догляду за дитиною, пояснили, що на роботу їх запрошувала [PERSON] , [PERSON] не належно виконувала обов`язки матері, які в повній мірі компенсувала бабуся дитини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - знайомі [PERSON] , пояснили, що з народження саме [PERSON] опікується онуком, який дуже прихильний до неї, мати належної уваги дитині не приділяє. Свідок [PERSON] пояснив, що з другої половини 2019 року працює з [PERSON] , в його обов`язки входить охороняти її та [PERSON] , супроводжує дитину до школи та на гуртки. Судом також були заслухані свідки зі сторони відповідача, зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою відповідача, яка живе з татом, з дитиною не знайома. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] близько 10 років, бабуся займається дитиною [PERSON] і не тільки тепер, про конфлікт 8-го Березня їй відомо зі слів [PERSON] , коли вона приходила до [PERSON] , то [PERSON] займалась [PERSON] , до року [PERSON] ним займались няні, [PERSON] спала вдень, так як іноді вони довго засиджувались по вечорам. Їй відомо про те, що коли [PERSON] було 6 місяців, то батько дитини давав йму вино і вона це бачила своїми очима, [PERSON] також давали вино дитині. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою [PERSON] , познайомились в компанії у них добрі стосунки, бачила і [PERSON] , [PERSON] балувала дитину, відношення у них були добрі, з [PERSON] не знайома, зі слів [PERSON] знає про конфлікт між ними. Також їй відомо, що бабуся забрала дитину, так як нібито [PERSON] його вдарила на святі. [PERSON] ходила до школи, писала листи сину, навіть міліцію викликала. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач її однокласниця, вони зустрічались з дітьми, ходили в гості один до одного, останній раз бачились в лютому 2019 року, на свято 8-го Березня [PERSON] ходила до школи, діти готували подарунки для мам, а [PERSON] приготував для бабусі, [PERSON] покинула школу, [PERSON] був пригнічений, про серйозний конфлікт мова не йшла, подробиць вона не знає, спілкування дітей припинилось. Неадекватної поведінки [PERSON] вона не помічала, [PERSON] відвідував різні гуртки - музичну школу, гімнастику, танці. [PERSON] говорить прямо, на неї можна покластись, завжди прийде на допомогу, [PERSON] підтримувала [PERSON] після смерті чоловіка. Свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з сім`єю [PERSON] , був на весіллі у [PERSON] , зараз існує конфлікт між [PERSON] та [PERSON] ,Адам жив у різних сім`ях у дитини гарне ставлення до всіх, [PERSON] справедлива людина, в агресію [PERSON] не вірить. Свідок [PERSON] пояснила, що до неї звернувся адвокат із запитом щодо діагностики [PERSON] та з`ясування прихильності до бабусі і чи випадковою була подія 7-го Березня. Вона спілкувалась з [PERSON] і бабусею, провела ряд методик з метою вирішення конфлікту. Може пояснити, що [PERSON] має власне коричне мислення і свою позицію, але опинився в критичні ситуації і потребує підтримки, як свою сім`є намалював бабусю і тітку, боїться, що його заберуть від бабусі, мало говорить про це. Щодо події 07-го Березня, то мама не справилась зі своїми емоціями і відреагувала в присутності сторонніх людей негативно. Адам говорив, що мама закривала його в кладовці, застосовувала насилля, він не хоче бути з мамою, про подію говорить неохоче, про маму, що вона лише кричить. Мама до неї не з`являлась, не цікавилась дослідженням, для дитини мати - це сум, він їй не довіряє. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи даний позов суд враховує, що 20.02.2021 року відповідачу винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, відповідач оголошена в розшук. При цьому, відповідач та третя особа є близькими людьми - матір`ю та донькою, на даний час в сім`ї існує конфліктна ситуація, яка відображається на стосунках матері та сина. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Таким чином, з досягненням 10-річного віку у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні була заслухана думка малолітнього [PERSON] , який пояснив, що бажає проживати з бабусею, маму пробачити не може. Враховуючи всі зібрані у справі докази, досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони і надалі залишаються носіями обов`язку по вихованню дитини, мають право на особисте її виховання. Та обставина, що дитина передана на вихованні іншій особі, означає, що саме її лінія виховання одержала першість, з якою матері необхідно узгоджувати свою поведінку. На даний час дитина взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, перебуває під соціальним супроводом та влаштована в родину [PERSON] , а тому вимоги третьої особи [PERSON] щодо передання дитини їй задоволенню не підлягають, так як це питання вирішене органом піки та піклування. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Таким чином, дитина залишається під супроводом та наглядом органу опіки та піклування. На підставі викладеного і ст. 170 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає, що позов органу опіки та піклування підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України передбачають стягнення аліментів на дитину за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог органу опіки та піклування в частині стягнення аліментів з відповідача. При цьому, суд роз`яснює відповідачеві, що відповідно частини 3 статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі про пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial