Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, яким просила суд поділити реально (в натурі) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], між нею та її сином (відповідачем у справі), а також визначити порядок користування земельною ділянкою в частках для обслуговування зазначеного житлового будинку. Крім того, просила суд судові витрати та витрати на проведення експертизи покласти на відповідача, так як саме він не бажає мирним шляхом вирішити даний спір. Заявлені вимоги мотивувала тим, що спірний будинок було побудовано в 70-80-х роках нею та її покійним чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті в 1990 році рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради № 290 від 19.10.1990 року затверджено акт прийомки та здачі в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 70,7 кв.м (житловою площею 55 кв.м.) з видачею свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок. У 2004 році вона розпочала реконструкцію будинку з переобладнанням горища під мансардні житлові приміщення та рішенням виконавчого комітету Судововишнянської міської ради № 127 від 17.08.2011 року вирішено переоформити право власності на житловий будинок площею 83 кв.м. з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Вказувала, що у даному будинку вона проживає разом із сином (відповідачем по справі) та його сім'єю. Через постійні конфлікти між собою, в лютому 2012 року відповідач звернувся в суд з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] (чоловіка позивачки), де таким позовом претендував також на мансардні приміщення, які було добудовано нею вже після смерті її чоловіка, однак рішенням Мостиського районного суду в задоволенні такого позову йому було відмовлено. В подальшому рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 25.10.2012 року апеляційну скаргу [PERSON] на вищевказане рішення було задоволено частково, а саме - визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в частині 1/4 (яке видане виконавчим комітетом Судововишнянської міськради від 20.10.2011 року / серія [NUMBER] [PERSON].) та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частку спірного житлового будинку, а в задоволенні вимог щодо визнання права власності на мансардні приміщення було відмовлено. В 2014 році відповідач звернувся в Мостиський райсуд з позовом про скасування рішень щодо мансардних приміщень та рішенням від 13.06.2014 року його позовні вимоги було задоволено. Стверджувала, що на даний час вона не в змозі в мирний спосіб провести розподіл спірного житлового будинку з іншим співвласником, з огляду на що, змушена звернутися в суд для захисту свого порушеного права. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд здійснити реальний розподіл житлового будинку згідно варіанту № 3 (таблиця № 5 до висновку експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року), так як щодо цього варіанту між сторонами в судовому засіданні було досягнуто згоди. Крім того, просили суд стягнути з відповідача у користь позивачки судові витрати (сплачений нею судовий збір та витрати на проведення експертизи), так як саме він не бажав мирним шляхом вирішити даний спір, що й стало підставою звернення позивачки до суду за захистом свого порушеного права. Представники відповідача в судовому засіданні вказали, що жодної згоди щодо реального поділу спірного житлового будинку між сторонами не досягнуто, наголосивши, що варіант № 3 (таблиця № 5 до висновку експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року) вони вважають лише найбільш прийнятним, однак проти позову заперечують, так як неможливо здійснювати розподіл житлового будинку без розподілу відповідно й господарських будівель та споруд. Крім того вважають, що рішення виконавчого комітету Судововишнянської міської ради № 43 від 26.04.2016 року не містить висновку щодо відповідності розподілу житлового будинку, а лише вказано своє відношення до даного позову, що не є цілком вірно. Також вважають, що експертами при встановленні експертної оцінки не було враховано розташування газопроводів, що є не менш важливим при вирішенні даного спору. Представника третьої особи - Судововишнянської міської ради було своєчасно і належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, однак такий в суд не з'явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], 3/4 ідеальні частки належать позивачці [PERSON], а 1/4 ідеальна частка - відповідачу [PERSON] Між сторонами протягом тривалого часу існують неприязні стосунки, що унеможливило проведення реального розподілу вказаних частин будинку між його співвласниками у добровільному порядку. Відповідно до ч.1 ст.356, ч.3 ст.358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою ст.364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України, право спільної часткової власності припиняється (ч.2 ст.367 ЦК України), при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1117 від 08.12.2010 року «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». Крім того, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року, проведеного ТзОВ «Гал-Світ» встановлено наступне. Експертом на розгляд суду надано два варіанти поділу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], переобладнання такого житлового будинку на дві ізольовані квартири та два виходи, беручи до уваги, що сторони мають у власності різні частки спірного житлового будинку, а саме: позивачці [PERSON] належить 3/4 частки, а відповідачу [PERSON] - 1/4 частки такого, з урахуванням поділу мансардних житлових приміщень (дослідження і таблиці № 1-4 додатку до висновку). Реальні частки співвласників будуть наступними. По варіанту № 1 - таблиці № 1 і № 2 додатку до висновку: -власник 3/4 (75/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 70/100 част.); -власник 1/4 (25/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 30/100 част.). Власник 3/4 ід. ч. [PERSON] повинна отримати грошову компенсацію від власника 1/4 ід. ч. [PERSON] в сумі 7306 грн. 75 коп. за зменшення ідеальної частки. По варіанту № 2 - таблиці № 3 і № 4 додатку до висновку: -власник 3/4 (75/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 72/100 част.); -власник 1/4 (25/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 28/100 част.). Власник 3/4 ід. ч. [PERSON] повинна отримати грошову компенсацію від власника 1/4 ід. ч. [PERSON] в сумі 4842 грн. 75 коп. за зменшення ідеальної частки. Експертом на розгляд суду надано три варіанти поділу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], переобладнання такого житлового будинку на дві ізольовані квартири та два виходи, беручи до уваги, що сторони мають у власності різні частки спірного житлового будинку, а саме: позивачці [PERSON] належить 3/4 частки, а відповідачу [PERSON] - 1/4 частки такого, без врахування поділу мансардних житлових приміщень (дослідження і таблиці № 5-7 додатку до висновку). Реальні частки співвласників будуть наступними. По варіанту № 3 - таблиця № 5 додатку до висновку: -власник 3/4 (75/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 78/100 част.); -власник 1/4 (25/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 22/100 част.). Власник 1/4 ід. ч. [PERSON] повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. [PERSON] в сумі 3354 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки. По варіанту № 4 - таблиця № 6 додатку до висновку: -власник 3/4 (75/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 78/100 част.); -власник 1/4 (25/100) ід. ч. [PERSON] буде володіти 22/100 част.). Власник 1/4 ід. ч. [PERSON] повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. [PERSON] в сумі 3596 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки. По варіанту № 5 таблиця № 7 додатку до висновку: -власник 3/4 (75/1000) ід. ч. [PERSON] буде володіти 805/1000 част.); -власник 1/4 (250/1000) ід. ч. [PERSON] буде володіти 195/1000 част.). Власник 1/4 ід. ч. [PERSON] повинен отримати грошову компенсацію від власника 3/4 ід. ч. [PERSON] в сумі 5904 грн. 50 коп. за зменшення ідеальної частки. Визначення грошової компенсації за невідповідність виділених частин в житловому будинку проводилося по дійсній відбудовній вартості згідно даних інвентаризаційної справи з перерахунком вартості станом на час дослідження. Згідно ст.152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області № 43 від 26.04.2016 року, заперечень щодо поділу житлового будинку в [ADDRESS], з боку міської ради не має, так як між сторонами досягнуто згоди щодо поділу спірного будинку згідно варіанту № 3 (таблиця № 5) без врахування мансардного приміщення (висновок судової будівельно-технічної експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року). На думку суду, дане рішення виконкому носить дозвільний характер. Згідно з роз'ясненнями п.6, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року (з наступними змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У цьому випадку коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Слід одночасно відзначити, що сторона відповідача заперечила проти даного позову, через ряд причин, однією з яких виступає неможливість здійснювати розподіл житлового будинку без розподілу відповідно й господарських будівель та споруд, попри те, жодних клопотань по вирішенню даного питання заявлено не було ні стороною відповідача, ані стороною позивача. З огляду на що, суд вбачає підставним не вдаватися до самостійного розподілу підсобних приміщень, оскільки для з'ясування такого виникає необхідність призначення додаткових експертиз, а також таке може мати наслідком порушення судом меж позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що між сторонами протягом тривалого часу існують неприязні стосунки, які становлять перешкоду для їхнього спільного проживання, беручи до уваги, що найбільш оптимальним варіантом для обох сторін виявився варіант № 3 (таблиця № 5) до висновку експертизи № 005/16 від 11.02.2016 року про переобладнання житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в дві ізольовані квартири без врахування мансардних приміщень, суд дійшов висновку, що в цій частині позов слід задоволити, а саме: виділити позивачці у власність 78/100 часток спірного житлового будинку, загальною площею 64,30 кв.м., яка на 1,60 кв.м. більше ідеальної частки; виділити відповідачу у власність 22/100 часток спірного житлового будинку, загальною площею 18,70 кв.м., що на 1,60 кв.м. менше ідеальної частки, стягнувши з позивачки у користь відповідача грошову компенсацію за відхилення реально виділених часток житлового будинку від ідеальних в розмірі 3354 грн. 50 коп. Що стосується позовних вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянкою в частках для обслуговування житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], то в даному випадку суд не вправі та не в змозі задовольнити у тій частині позовні вимоги, так як спірна земельна ділянка ні одній із сторін ні у користування, ні у власність, чи у спільне (обох сторін) користування, чи власність не виділялась (відповідні рішення чи державні акти на право власності чи користування земельною ділянкою, які б підтверджували це - відсутні); крім цього, жодних доказів, які б підтверджували факт виносу ділянки в натурі, встановлення її конфігурації, меж, розміру та площі, а також дійсної на даний час її конфігурації, межі, розміри та площі - немає. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 1390 грн. 41 коп. В частині повернення судових витрат в сумі 6000 грн. за проведення ТзОВ «Гал-Світ» судової будівельно-технічної експертизи, суд вважає за необхідне відмовити, так як таке не підтверджено документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved