Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не бажає добровільно надавати допомогу. Крім того, позивачка на даний час не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а також аліменти на її утримання по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років в розмірі 1000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини з підстав, що зазначені у позові, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Щодо стягнення утримання до досягнення дитиною трьох років змінила вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь утримання у вигляді частки від заробітку відповідача. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с. 4, 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, має постійне місце роботи, має на утриманні дитину від першого шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 88, пункту 6 частини 1 статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухваленні рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини доходів. На підставі викладеного,

Outcome: partial