Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), мотивуючи свої вимоги тим, що позивач у період з 01.11.2013 року по 01.05.2018 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідача за отримані послуги складає 12 159, 730 грн. Згідно відомості з державного реєстру про право власності [PERSON], є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. На адресу відповідача неодноразово направлялися претензії стосовно наявної заборгованості за надані позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 14.08.2018 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, повідомлялася про час та місце судового засідання, про що свідчать поштові конверти, які повернулись на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.1ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Судом встановлено, що позивач у період з 01.11.2013 року по 01.05.2018 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідача за отримані послуги складає 12 159, 73 грн. Згідно відомості з державного реєстру про право власності [PERSON], є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. На адресу відповідача неодноразово направлялися претензії стосовно наявної заборгованості за надані позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обовязок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність укладеного договору з відповідачами, як споживачами комунальних послуг, не звільняє відповідачів від сплати за фактично надані послуги. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви позивачем, не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, містить нарахування окремо по кожній складовій наданих позивачем послуг. Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості. Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідачі порушили правила оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 12 159,73 грн. за період з 01.11.2013 року по 01.05.2018 року на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved