Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 16 вересня 1978 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 4 червня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER] ), сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1978 року, про що Першотравневим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ворошиловградської області зроблено відповідний актовий запис за № 434. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, тривалий час проживають окремо, а тому збереження сім`ї в даній ситуації, не представляється за можливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі, що складає 384 гривні 20 копійок. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved