Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

\~Позивачка,посилаючись на те,що тривалий час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак примирення між ними не відбулося, а тому просила суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначила,що з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року. Незважаючи на нетривалий час сімейного життя протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,на даний час вже близько року проживають окремо,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,спільну малолітню дитину від даного шлюбу сина [PERSON],[INFO] для подальшого утримання та виховання залишити з нею так як спору про його місце проживання у них з Відповідачем немає та стягнути з Відповідача,який не має постійного місця роботи,на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн.,починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] з»явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали відповідні пояснення на підтримання позову. Відповідач [PERSON]М.в судове засідання з»явився,з позовними вимогами як про розірвання шлюбу так і в частині стягнення аліментів погодився в повному обсязі,також вважає,що їх шлюб існувати не може,сім»я не може бути збережена. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],1989р.н. та [PERSON],1990р.н. 05 березня 2011 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований виконкомом Осичківської с/ради Радомишльського району Житомирської області,відповідний актовий запис за №2 (свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 075756),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «МОЩЕНКО». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася дитина - син [PERSON],[INFO],котрий на даний час перебуває на утриманні матері,позивачки у справі. Зі слів Позивачки вони близько одного року сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,спроби до примирення вчиняли,однак не примирилися,мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї,з чим Відповідач погодився повністю. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний,мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі,а також за наявності інших обставин,що мають істотне значення,суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Позивачка заявила до суду клопотання про стягнення з відповідача на її користь аліментів в твердій грошовій сумі так як відповідач не має постійного місця роботи та фіксованого розміру заробітної плати. На даний час сторони по справі проживають окремо,дитина знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини в добровільному порядку не надає,не має постійного місця роботи та систематичних доходів, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно,починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, в судовому засіданні позивачка наполягала на розірванні їх шлюбу, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває та приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved