overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивачка просить суд змінити розмір аліментів, присуджених судовим наказом Бучацького районного суду від 30 березня 2017 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, визначивши його у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки встановлений судовим наказом від 30 березня 2017 року розмір аліментів, у звязку із здорожчанням цін на товари, є надто мізерним і не дозволяє забезпечити дитину найнеобхіднішим. До Бучацького районного суду надійшла заява представника позивачки [PERSON] [PERSON], згідно якої останній уточнив позовні вимоги, просить змінити розмір аліментів, визначивши його у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання\~ позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак останній подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 30\~березня 2017\~року Бучацьким\~районним судом\~видано судовий\~наказ про\~стягнення з\~[PERSON]\~в користь\~позивачки аліментів\~на утримання\~дитини [PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~тридцяти відсотків\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття. Відповідно до п.1ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Суд приходить до переконання, що матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів обґрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка просить суд змінити розмір аліментів, присуджених судовим наказом Бучацького районного суду від 7 березня 2013 року, згідно якого стягнуто з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], 25липня [INFO], в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття, стягнути аліменти у розмірі не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини\~ відповідного віку, оскільки встановлений судовим наказом від 7 березня 2013 року\~розмір аліментів, у звязку із здорожчанням цін на товари,\~ є надто мізерним і не дозволяє забезпечити дитину найнеобхіднішим. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 07 березня 2013 року Бучацьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON], 25липня [INFO], в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.03.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Суд приходить до переконання, що матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів обґрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачка просить суд зобовязати відповідача [PERSON] на розділ особистого рахунку №898582 та зобовязати відповідача АК «Харківобленерго» змінити умови договору на постачання електроенергії та укласти з нею договір на постачання електроенергії окремого особистого рахунку. Вказує, що вона мешкає за адресою: м. Харків, вул. Спортивна б. 14, кв. 1 і є власником 35/100 частин вказаної квартири. Шлюб з відповідачем [PERSON] розірваний у 2013 році. Але відповідач [PERSON] безпідставно не дає згоди на розділ особистого рахунку, а АК «Харківобленерго» без згоди [PERSON] не змінює умови договору на постачання електроенергії. Відповідач [PERSON] про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання не зявися і про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача АК «Харківобленерго» проти позову заперечувала з тих підстав, що акціонерною компанією право позивачки ні порушувалось, оскільки без згоди особи, з якою укладений спірний договір на постачання електроенергії, змінити умови укладеного договору неможливо. В судовому засіданні встановлене наступне. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 25.09.2013 року. Вони проживають за адресою: [INFO] б. 14, кв. 1 і кожний з них є власником 35/100 частин вказаної квартири. Договір на постачання електроенергії №898582 у вказану квартиру укладений з АК «Харківобленерго» і особистий рахунок відкритий на відповідача [PERSON]. Згідно діючому законодавству зміна умов вказаного договору допускається лише зі згоди осіб, які уклали даний договір (ч. 3 ст. 6 ч. 1 ст. 630 ЦК України, п. 3, 7 «Правил користування електричною енергією для населення»). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Позивачка не дала суду належних доказів того, що відповідач [PERSON] зобовязаний надати їй таку згоду і він відмовляється надати таку згоду, а також того, що відповідач АК «Харківобленерго» відмовляючись змінити спірний договір на постачання електроенергії без згоди особи, з якою такій договір укладений, взагалі порушив її права, які підлягають захисту в судовому порядку. З урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка просить суд надати дозвіл виїзд дітей за кордон та оформлення проїзних документів для виїзду за кордон, без згоди та супроводу батька дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, мотивуючи тим, що місце перебування відповідача невідоме і вона не може отримати згоду на оформлення проїзних документів для виїзду дітей за кордон. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] У даному шлюбі народилося двоє дітей: сини [PERSON] та [PERSON]. Вона має намір разом з дітьми періодично виїжджати за межі України в країни ближнього та дальнього зарубіжжя та оскільки місцеперебування відповідача невідоме, вона не може отримати його нотаріально засвідченої згоди на оформлення проїзних документів для дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином по\-відомлявся про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - відділу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Бучацької РДА позов підтримала, суду пояснила, що оформлення проїзних документів для виїзду дітей за кордон відповідатиме їх інтересам. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: Позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19 серпня 2009 року; У даному шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою [PERSON], в с. Броварі Бучацького району Тернопільської області; Місце перебування відповідача невідоме, тому позивачка не може отримати згоди на оформлення проїзних документів для виїзду дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за кордон; Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України, крім обмежень, які встановленні законом. Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документом дитини громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в Україну є проїзний документ дитини, оформлення якого провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання (згоди) обидвох батьків. Пунктом 2 статті 4 цього Закону передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що виїзд неповнолітніх дітей разом із матір'ю за кордон провадиться в їх інтересах, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а тому позов слід задоволити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка просить суд надати дозвіл на виїзд з України неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відмова відповідача дати дозвіл на виїзд з України не відповідає їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що до 14 грудня 2015 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] У даному шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] та [PERSON], які на даний час знаходяться у неї на вихованні та повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні та вихованні дітей не приймає. Вона має намір з своєю матірю та дітьми поїхати в гості до родичів в Польщу на декілька днів. Для цього їй необхідна письмова, нотаріально засвідчена, згода батька дітей, а відповідач такої згоди не дає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не дає згоду на виїзд дітей з України, оскільки вважає, що для дітей в такому віці ця поїздка буде надто важкою. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 14 грудня 2015 року розірвано шлюб між сторонами; У даному шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матірю; Відповідач не дає згоди на виїзд з України неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] за кордон; Відмова відповідача дати дозвіл на виїзд з України неповнолітніх дітей за кордон не відповідає їх інтересам. Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документом дитини громадянина України на право виїзду з України і вїзду в Україну є проїзний документ дитини, оформлення якого провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання (згоди) обидвох батьків. Пунктом 2 статті 4 цього Закону передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що відмова відповідача надати дозвіл на виїзд з України неповнолітніх дітей за кордон є необгрунтованою, і вважає, що виїзд неповнолітніх дітей разом із матірю за кордон провадиться в їх інтересах, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивачка просить суд надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], за межі України - в країни ближнього та дальнього зарубіжжя без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON], до повноліття дитини, мотивуючи тим, що відмова відповідача дати дозвіл на виїзд з України не відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, суду пояснив, що [PERSON] до 15 лютого 2011 року перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] У них народився син [PERSON], який на даний час знаходиться у позивачки на вихованні та повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Позивачка має намір поїхати з сином за кордон на відпочинок та оздоровлення без дозволу на це батька, так як відповідач відмовляється надати дозвіл. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - відділу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Бучацької РДА позов підтримала, суду пояснила, що виїзд дитини [PERSON] за кордон відповідатиме інтересам дитини. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: До 15 лютого 2011 року [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON]; У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю; Відповідач не дає згоди для виїзду дитини [PERSON] за кордон; Відмова відповідача дати дозвіл для виїзду дитини за кордон не відповідає її інтересам. Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документом дитини громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в Україну є проїзний документ дитини, оформлення якого провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання (згоди) обидвох батьків. Пунктом 2 статті 4 цього Закону передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що відмова відповідача дати дозвіл на виїзд дитини за кордон є необгрунтованою, і вважає, що виїзд неповнолітньої дитини разом із матір'ю за кордон провадиться в її інтересах, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивачка просить суд надати дозвіл на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон, відкриття віз, тимчасові поїздки за кордон без згоди та супроводу батька (далі-відповідача) дитини [PERSON], [INFO], до досягнення нею 16-ти річного віку, мотивуючи тим, що відмова відповідача дати згоду на оформлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон не відповідає її інтересам. В судовому засіданні позивачки позов підтримала, суду пояснила, що до 10 грудня 2012 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] У даному шлюбі народилась дочка [PERSON], яка на даний час знаходиться у неї на вихованні та повному її утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Вона має намір поїхати з дочкою за кордон на відпочинок. Для оформлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон потрібна нотаріально засвідчена згода батька, а відповідач такої згоди не дає. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - відділу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Бучацької РДА позов підтримав, суду пояснив, що оформлення проїзних документів для виїзду дитини [PERSON] за кордон відповідатиме інтересам дітей. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 10 грудня 2012 року розірвано шлюб між сторонами; У даному шлюбі народилось дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю; Відповідач не дає згоди на оформлення проїзних документів для виїзду дитини [PERSON] за кордон; Відмова відповідача дати згоду на оформлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон не відповідає її інтересам. Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документом дитини громадянина України на право виїзду з України і в'їзду в Україну є проїзний документ дитини, оформлення якого провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання (згоди) обидвох батьків. Пунктом 2 статті 4 цього Закону передбачено, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що відмова відповідача дати згоду на оформлення проїзних документів для виїзду дитини за кордон є необгрунтованою, і вважає, що виїзд неповнолітньої дитини разом із матір'ю за кордон провадиться в її інтересах, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини, свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до сина, не піклується про стан здоровя, фізичний та духовний розвиток, не сплачує аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], а матірю позивачка по справі (а.с.4). Шлюб між сторонами по справі було розірвано рішенням суду від 07.10.2011 року (а.с.8). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2011 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина. Аліменти на утримання сина відповідач не сплачує (а.с.9-11). Після розірвання шлюбу син проживає із матірю, а відповідач на протязі останніх чотирьох років вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, станом здоровя та розвитком, не відвідує дошкільний навчальний заклад, який відвідує син, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Викладене підтверджується довідкою дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 355 (а.с.12), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON]. Також суд враховує, що як пояснила позивачка, її син взагалі не знає, як його батько виглядає. Суд враховує, що позивачка не чинила відповідачеві перешкод у спілкуванні з сином, що відповідач знає, де проживає син, мав можливість його відвідувати, але не бажає займатись його вихованням. Згідно висновку Управління служб у справах дітей, вказаний орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], [INFO], бо він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини (а.с.52-53). У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. З урахуванням викладеного, всіх обставин даної справи і характеру відношення відповідача до сина, який тривалий час не спілкується з сином без поважних причин, не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, з урахуванням висновку Управління служб у справах дітей, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав у відношенні його сина, тому що він ухиляється від виконання своїх обовязків по його вихованню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], 1970 року народження, відносно дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги їй не надає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що вона 30 вересня 2000 року розірвала шлюб з відповідачем і разом вони не проживають. З того часу відповідач жодного разу не навідував дитину, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дитини, передбачених Сімейним кодексом України, не цікавиться її фізичним, духовним та моральним розвитком. Крім того, відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви позов визнав, просить суд розглядати спрву у його відстуності. Представник служби у справах дітей Бучацької райдержадміністрації позов визнав. Вислухавши позивачку, представника служби у справах дітей Бучацької райдержадміністрації, дослідивши матеріали справи, заслухавши висновок прокурора, судом встановлено такі обставини: Сторони зареєстровали шлюб 25 листопада 1995 року; Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]; 30 вересня 2000 року шлюб між сторонами розірвано, з того часу разом не проживають; З висновку органу опіки та піклування Бучацької РДА від 01.12.2014 року вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, тому його доцільно позбавити батьківських прав стосовно доньки [PERSON] Декларація прав дитини, проголошена Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позов підлягає до задоволення, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Outcome: approved