Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивачка звернулись до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок залиття її квартири, зазначивши в позові, що, їй на праві приватної власності належить квартира №132 у буд.9/12 по вул. Бородінська/Ладозька у м.Запоріжжя. З моменту придбання квартири вона добросовісно та в повному обсязі виконувала свої зобовязання щодо своєчасної оплати послуг відповідача. Проте, відповідач неналежно надавав послуги з утримання будинку, тому , що з 2012р. її квартиру стало заливати після дощів, що підтверджується актами від 02.10.2012р., 14.03.2013р, 14.03.2014р., 14.03.2014р. Внаслідок залиття квартири, позивачці була завдана матеріальна шкода, яка відповідно до висновку експерта РСЕБ №2083 від 28.05.2015р. становить 8152,80грн., яку позивачка, відповідно до уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача, а також витрати за проведення експертизи 3000,00грн., та моральну шкоду у розмірі 10000,00грн. У судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просилив їх задовольнити. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в повному обсязі просила суд в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані судом, - працівники відповідача, вини МКП «Основаніє» не вбачають, підтвердили, що причина затоплення квартири позивачки була вивчена та розслідувана, але безпосередньо вини їх вини не має, суттєве замокання квартири відбувається від метеоосадків. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права, щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира № 132 у буд.9/12 по вул. Бородінська/Ладозька у м. Запоріжжя (договір купівлі-продажу від 02.08.1999р.). Будинок, в якому знаходиться належна їй квартира, перебував па балансі, утримувався та обслуговувався КП «ВРЕЖО-9», а після реорганізації відповідачем. 30.11.2012р. між нею та відповідачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно п.1.1. вказаного Договору, «Предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку № 9/12 по вул. Бородінська у кв.132, а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором». Також згідно п.3.4. Договору, відповідач зобовязаний: 1) забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; 7) своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення повязаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; 8) відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоровю споживача в наслідок ненадання послуг або надання послуг не належної якості; 9) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків, квартир, приміщень». В свою чергу відповідно до п.3.1 Договору, «Споживач має право на: 4) відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю внаслідок не надання послуг або надання послуг неналежної якості». Такі саме права передбачені і ч.1 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п.4.2 Договору, «Виконавець несе відповідальність згідно із законом за: 1) неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоровю, шляхом відшкодування збитків». З моменту придбання квартири, позивачка добросовісно та в повному обсязі виконувала свої зобовязання, щодо своєчасної оплати послуг відповідача. Проте, відповідач неналежно надавав послуги з утримання будинку, оскільки з 2012р. її квартиру стало заливати після дощів. Відповідно до акту 02.10.2012р. було зафіксовано факт залиття та пошкодження в квартирі №132 у буд.9/12 по вул. Бородінська/Ладозька у м. Запоріжжя. У висновках комісія зазначила, що необхідно виконати герметизацію швів стінових панелей квартири №136, яка знаходиться над квартирою позивачки, і оскільки є затікання в квартирах на стіні поруч з температурним швом, необхідно додатково виконати примикання покрівлі і покриття плит покриття температурного шва. Актом від 05.11.2012р. встановлено виходом комісії, яка знову зафіксувала залиття квартири позивачки та вказала на необхідність герметизації швів стінових панелей квартири №136,140, а також герметизацію козирків лоджій та балконного козирка квартири №140 та додатково виконати примикання покрівлі і покриття плит покриття температурного шва. Відповідно до акту від 14.03.2013р. зафіксовано, що комісія вказала, що роботи зазначені в акті від 05.11.2012р. до цього часу так і не виконані. Також в акті було зазначено, що квартира позивачки та квартира №136 перебувають на обліку, щодо промокання швів стінових панелей з 2012р., а також квартира №140 перебуває на обліку щодо протікання покрівлі з 2012р., а щодо промокання козирка лоджії з 2006р. Згідно ст. 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно п.4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Те, що шкода була завдана саме з вини відповідача підтверджується наступним: Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», «житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи, щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством». Згідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»: «Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо)». Надання цих послуг регулюється Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу № 76 від 17.05.2005р., так згідно Розділу 2 Правил, «технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків». Відповідно до цих Правил, виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у складі комісій повинні проводити загальний огляд будинку два рази на рік восени та навесні зі складанням відповідного акту, в якому зазначається необхідний обсяг робіт, а також встановлення технічного стану жилих будинків та їх конструкцій. Крім того, виконавці послуг повинні проводити профілактичний огляд та здійснювати профілактичне обслуговування будинків, що є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинку (п.п.2.1.5. Правил). Згідно п.2.2 Правил, проводити позаплановий огляд жилих будинків: «Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. Позапланові огляди проводяться комісією або окремими працівниками виконавця послуг у залежності від обсягу та характеру пошкоджень, що виникли». (пп.2.2.1 Правил) Виявлені у процесі загального та позапланового огляду несправності та причини, що їх викликали, а також технічний стан елементів жилого будинку записуються в журналі обліку результатів огляду. Виявлені під час огляду дефекти, деформації конструкцій або обладнання будинків, що можуть призвести до зниження несучої спроможності й стійкості конструкцій або будинків, обвалів тощо, усуваються виконавцем послуг із залученням, у разі необхідності, спеціалізованої організації. Виконавець послуг повинен уживати термінових заходів для забезпечення безпеки людей, попередження подальшого розвитку деформацій тощо (п.п.2.2.2. Правил). Крім того, згідно п.п.2.3.6. правил, «Заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, повязані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Також відповідно до п.п.2.8.2. Правил, під час підготовки житлового фонду до експлуатації в зимовий період виконуються такі роботи: усунення несправностей: стін, фасадів, дахів тощо. Стосовно робіт, які виконавець послуг повинен робити на даху будинку зазначено у п.4.4. та 4.5. Правил. Крім того, згідно ппп.4.2.1.1, «Під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати: заданий температурно-вологісний режим усередині будинку; справний стан стін для сприйняття навантажень (конструктивну міцність); усунення ушкоджень стін у міру виявлення, не допускаючи їх подальшого розвитку; теплозахист, вологозахист зовнішніх стін». П.п.4.2.1.7 передбачає, що «стики панелей повинні відповідати таким вимогам: - водо захист - за рахунок герметизувальних мастик із дотриманням технології їх нанесення, забезпечивши підготовку поверхні. Стикові зєднання, що мають протікання, повинні бути зашпаровані з зовнішнього боку ефективними герметизувальними матеріалами силами спеціалістів у найкоротший термін (у малих обсягах у період підготовки будинків до зими). Таким чином, відповідачем не були дотримані всі вищезазначені вимоги внаслідок чого квартира позивачки була пошкоджена внаслідок залиття дощу. Закон України «Про захист прав споживачів», регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; продукція - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем)». Відповідно до ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції. Також відповідно до ч.10 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів», виконавець несе відповідальність за шкоду завдану життю, здоровю або майну споживача, що виникла у звязку з використанням речей, матеріалів, обладнання приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. Таким чином, враховуючи, що відповідачем не належно виконувався догляд, утримання та ремонт будинку, внаслідок чого квартира позивачки була пошкоджена атмосферними опадами, що підтверджується в тому числі відповідними актами. Відповідно до висновку експерта ТОВ «РСЕБ» [PERSON] №2083 від 28.06.2015р., вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкоджень в квартирі №132 в житловому будинку №9/12 по вул. Бородінська/вул. Ладозька в м. Запоріжжі внаслідок залиття атмосферними опадами, які зафіксовані в актах від 02.10.2012р., 05.11.2012р., 14.03.2014р. становить 8152,80грн., в тому числі НДС-20% -1358,80грн., вартість матеріалів 2679,00грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи ступінь вини відповідача, яка полягає в тому, що він, як балансоутримувач будинку, повинен слідкувати, за технічним станом будинку та здійснювати його поточний ремонт суд вважає, що завдана шкода позивачці, у звязку з залиттям її квартири атмосферними опадами, повинна бути відшкодована відповідачем в розмірі 8152,80грн. Крім того, згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Крім того, відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Внаслідок пошкодження квартири позивачки їй була завдана моральна шкода, яка полягає в наступному: коштовний ремонт її квартирі був зроблений незадовго до її залиття у 2009р., тому для неї було великим стресом та завдало суттєвих душевних страждань факт її залиття атмосферними опадами, при чому одразу в двох кімнатах та на кухні. Залиття квартири носило системний, постійний характер, а відповідач не вчинив жодної дії для виконання ним своїх обовязків, тобто наявний прямий причинний звязок між систематичною бездіяльність відповідача та моральними стражданнями позивачки, що виникли з його вини. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній, чи юридичній особі, неправомірними рішеннями, дійми чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Розмір моральної шкоди зазначений позивачкою в розмірі 10000грн., суд вважає надміру завищеним, тому її розмір підлягає зменшенню, та на корись позивачки підлягає стягненню з відповідача моральна шкода у розмірі 3000,00грн. Крім того, з відповідача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь позивачки витрати за проведення експертизи 3000,00грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Outcome: partial