Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася із вищевказаним позовом до суду, в якому вказує, що з відповідачем уклали шлюб 03червня 2010 р. зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 74. Від спільного шлюбу дітей у сторін немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. З липня 2011 року проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Просить про розірвання шлюбу. Представник позивача за договором [PERSON] направила суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та без участі позивачки, зазначила, що на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх у повному обсязі, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.26). До відкриття провадження у справі, в порядку визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено запит для з'ясування зареєстрованого місця проживання відповідача. За результатами отриманої судом інформації з'ясовано, що відповідач зареєстрований за адресою: 86302, Донецька область, м. Хрестівка, мікрорайон Молодіжний, 7 кв. 141, дана адреса також вказана в позовній заяві. Таким чином, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, є вказана в позові адреса. Враховуючи, що поштове сполучення з даною місцевістю відсутнє, суд прийняв рішення про виклик відповідача через веб-сайт суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання 16.04.2018р. та 04.05.2018р. не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був двічі повідомлений належним чином через веб-сайт судової влади України (а.с.17,20). Заяв, клопотань або заперечень від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та за згоди представника позивача по справі ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторонизнаходяться у шлюбі з 03 червня 2010 року зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 74 (а.с.8). Від шлюбу у сторін дітей немає. Оскільки встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, вони разом не проживають з липня 2011 року, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved