Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позов підтримала. Пояснила суду, що чоловік на даний час ніде не працює. Проте він надає допомогу на утримання дитини. Вона звернулася до суду з метою отримати рішення, яким стягнення аліментів з відповідача «узакониться», адже вона має побоювання, що відповідач може перестати надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов не визнав. Пояснив суду, що він сплачував і продовжує сплачувати кошти на утримання дитини. Так, на даний час він ніде не працює. Коли був працевлаштований, то платив по 800-900 грн. на місяць. На даний час за останні два місяці він сплатив 1600 грн. Тому просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, надає допомогу на утримання дитини. Отже, відповідачем не порушені приписи ст. 180 СК України. Так, коли відповідач був працевлаштований, то платив по 800-900 грн. на місяць на утримання дитини. На даний час за останні два місяці він сплатив 1600 грн. Дані обставини були визнані позивачкою. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При розгляді цивільних справ підлягає зясуванню, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Згідно зі ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК). Відповідач надає грошові кошти на утримання дитини у розмірі, що визначений законодавством. За таких умов в ході розгляду справи було встановлено, що права і інтереси позивачки не були порушені відповідачем. В судовому засіданні встановлені обставини, що не дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів. За наведеного у задоволенні заявленого позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України, і вони покладаються на державу.

Outcome: dismissed