Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Хортиця» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому зазначила, що 04 серпня 2005 року сторони уклали договір кредиту № 50, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 11110,00 грн. строком на два роки зі сплатою відсотків за користування кредитом. 29 серпня 2007 року сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду № 1, згідно з якою відповідач до основної суми кредиту отримав додатковий транш у розмірі 78780,00 грн., термін повернення кредиту продовжений до 29 серпня 2012 року. Відповідно до умов договору та додаткової угоди, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця, починаючи з вересня 2007 року і до повної сплати суми кредиту, позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом у розмірі 42 % річних від суми кредиту, що нараховуються щомісячно не пізніше 30 числа кожного місяця. Однак відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання перед кредитною спілкою, у зв'язку з чим станом на 14.05.2014 виникла заборгованість у розмірі 134997,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 53523,00 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 81474,23 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] укладений договір іпотеки від 04 серпня 2005 року, згідно з умовами якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: недобудований житловий будинок літ. А, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці розміром 1699 м2, що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, не закінченого будівництвом, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 12 червня 1999 року за реєстром № 678. На теперішній час сума боргу відповідачем не погашена, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду із зазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердив факт укладання кредитного договору, договору іпотеки та отримання грошових коштів, зазначив, що не сплачував заборгованість за кредитом у зв'язку з важким матеріальним станом. У зв'язку з чим відповідач не заперечував проти задоволення позову, однак на підставі ст. 217 ЦПК України просить суд відстрочити виконання рішення у цій справі строком на 6 місяців до 13 лютого 2015 року. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2005 року між Кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 50, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 11110,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 60 % на рік від суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04 серпня 2007 року (а.с. 9). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в щомісяця у строки, встановлені п. 2.2. договору. 29 серпня 2007 року між Кредитною спілкою «Хортиця» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту № 50 від 04 серпня 2005 року, за умовами якої відповідач до основної суми кредиту отримав додатковий транш у розмірі 78780,00 грн., термін повернення кредиту продовжений до 29 серпня 2012 року, а також встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 42 % на рік (а.с. 10). Відповідно до зазначеної додаткової угоди № 1 сторонами були укладені додаткова угода № 2 від 29 серпня 2007 року про видачу траншу у сумі 45000,00 грн., додаткова угода № 3 від 30 серпня 2007 року про видачу траншу у сумі 36807,00 грн. та додаткова угода № 4 від 30 листопада 2007 року про видачу траншу у сумі 50000,00 грн. (а.с. 11-13). Кредитна спілка «Хортиця» свої зобов'язання за кредитним договором та додатковими угодами до нього виконала, надавши відповідачу грошові кошти, про що свідчать видаткові касові ордери № 196 від 04.08.2005, № 349 від 29.08.2007, № 353 від 30.08.2007 та № 508 від 30.11.2007 (а.с. 17-20). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 04 серпня 2005 року уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 1410 (а.с. 14-16). Згідно з умовами договору відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: недобудований житловий будинок літ. А, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці розміром 1699 м2, на якій також розташовані вбиральня літ. В, душ літ. Г, душ літ. Е, навіси літ. Ж, З, паркан №№ 1, 2, 3, 4, відсоток готовності незавершеного будівництва жилого будинку складає 86 %, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, не закінченого будівництвом, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 12 червня 1999 року за реєстром № 678. Однак відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання перед кредитною спілкою, у зв'язку з чим станом на 14.05.2014 виникла заборгованість у розмірі 134997,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 53523,00 грн. та заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 81474,23 грн (розрахунок а.с. 6-7). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно положень Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (ст. 12 цього Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначені положення також закріплені в ст.ст. 589-590 ЦК України та передбачені п. 15.7. договору іпотеки. Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодержателя, письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Про наявність заборгованості та необхідність її погашення відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується листом з повідомленням вимоги про усунення порушень та попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, який направлявся позивачем на адресу [PERSON] (а.с. 21), проте залишений без задоволення. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має зазначити загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Також, зважаючи на позицію позивача, суд погоджується з доводами відповідача і вважає можливим на підставі ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання рішення у цій справі строком на 6 місяців з дня його проголошення, тобто до 13 лютого 2015 року. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, на користь позивача Кредитної спілки «Хортиця» з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1349,97 грн. (платіжне доручення а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved