Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що 06.01.2015 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі й у вигляді ? частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] та її сім'ї на праві власності належала квартира [ADDRESS] у м. Маріуполі.Позивачка,батько та брати є єдиними спадкоємцями за законом.Батько -[PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь [PERSON], про що подав відповідну заяву нотаріусу. [PERSON], [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися. У звязку з тим, що у позивачки відсутніправовстановлюючі документи на спірну квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Зазначені правовстановлюючі документи наразі знаходяться у [PERSON], але він категорично відмовляється їх надати. У звязку з вищенаведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частки квартири [ADDRESS]. Позивачка та їїпредставникв судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судовому засіданні присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, допитавши позивачку, її представника та свідків, суд дійшов висновку, що позов [PERSON]підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до особового рахунку № 9045 [PERSON] є квартиронаймачем приватизованої квартири [ADDRESS]. Разом із ним була зареєстрована [PERSON]М,[INFO], жінка;Мороз С.В., 1974 р.н, дочка, наразі зареєстровані сини -[PERSON],[INFO], та [PERSON],[INFO] Згідно із довідкою №798 від 18.03.2015 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] в б. №163 у м.Маріуполі. Згідно з актовим записом №31 від 14.03.2015 року, вчиненим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, зареєстровано смерть [PERSON], яка померла 06.01.2015 року (а.с.3). Як вбачається із показів допитаних в якості свідків [PERSON] (батька сторін по справі) та [PERSON], [PERSON]Н.(сусідів сторін) відповідачі кілька років не проживають у спірній квартирі, їх майна у квартирі немає, в розумінні ст.1268 ЦК України на момент смерті матері відповідачі разом із матірю фактично не проживали, хоча й були зареєстровані, а отже і не прийняли спадщину, внаслідок чого суд дійшов висновку, що норми ст.1268 ЦК України на відповідачів не розповсюджуються. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Зі свідоцтва про шлюб серії II-НО № 392442 від 23.11.1976 року вбачається, що укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу останній присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.10). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] серії VIII-НО № 277540 матірю останньої записано [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.11). Зі свідоцтва про шлюб серії VI-НО № 333757 від 03.07.2015 року вбачається, що укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу поизивачці присвоєно прізвище Мороз (а.с.9). Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулась із заявою про отримання спадщини після смерті своєїматері [PERSON]При цьому [PERSON]відмовився від своєї частки у спадщині на користь [PERSON], про що подав відповідну заяву нотаріусу. Судом встановлено, що сини померлоїз заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та не мешкализа однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З показів позивачки вбачається, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру наразі знаходяться у [PERSON], але він категорично відмовляється їх надати. Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не вів із спадкодавцем сумісного побуту, його речей у квартирі немає, усі витрати, пов'язані з похованням матері, позивачка несла одноосібно, що підтверджується квитанціями, що містяться у справі (а.с.4-8) Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2015 року № 419/02-31приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири [ADDRESS] після померлої 06.01.2015 року [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.13-14). З відповіді Маріупольського БТІ на запит суду вбачається, що спірна квартира належить по ? частці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №27483 від 18.11.2003 р. Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на ? частки квартири [ADDRESS] порядку спадкування.

Outcome: approved