Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1993 року до 03 січня 2011 року. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 березня 2011 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2011 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Вказує на те, що їхні старші сини досягли повноліття та є студентами ІІ курсу Буковинського державного медичного університету, на договірній основі, а розмір її заробітків є недостатнім для їх утримання. Зазначає, що відповідач хоч і на даний час офіційно не працевлаштований, однак, підробляє, інших осіб на його утриманні немає, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їхніх синів на період навчання в розмірі 1 500,00 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними двадцяти трьох років. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з'явилася, проте від її представника [PERSON] до суду надійшла заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутності та у відсутності позивачки, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. За таких обставин суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1993 року до 03 січня 2011 року. Від шлюбу мають трьох синів: [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] є студентами ІІ курсу Буковинського державного медичного університету, денної форми навчання, спеціальність «Лікувальна справа», на договірній основі, рік навчання в даному закладі складає 16 900,00 гривень, що підтверджується довідками, виданими БДМУ №№16,17 від 16 вересня 2014 року. Згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 березня 2011 року, з [PERSON], [INFO], жителя села Кам’янка Глибоцького району Чернівецької області на користь [PERSON], [INFO], жительки с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2011 року до досягнення старшою дитиною повноліття. [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] року в с. Кам'янка Глибоцького району Чернівецької області та досягли повноліття, що підтверджується паспортами громадянина України серії [NUMBER], [NUMBER] від 02 квітня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх синів на період їхнього навчання, при цьому позивачка також має таку можливість. З урахуванням матеріального становища платника аліментів, та інших обставин, які мають значення при визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що необхідно визначити аліменти у розмірі 750,00 грн. щомісячно на кожного до закінчення навчання останніми, але не більше як до досягнення ними 23 років. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial