Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем в них 12 травня 2013 року народився син, [PERSON]. Так як відповідач проживає окремо від дитини і обовязки по її утриманню не виконує, позивачка просила стягнути з нього щомісячно аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. по досягненню ним повноліття В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду пояснила, що останні шість місяців дитину утримує вона сама допомогу у чому надає їй матір. Так як вона не працевлаштована то їй тяжко утримувати сина, а відповідач проти надання допомоги синові відмовляється, посилаючись на те, що допомогу йому надає на час коли він забирає дитину. Зважаючи на те, що відповідач щонеділі забирає дитину до себе, через що він також несе витрати на дитину, то доцільно було аби відповідач сплатив їй аліменти на дитину в розмірі 600 гривень, тобто у розмірі менш ніж зазначеному у позовній заяві. Відповідач з урахуванням пояснень позивачки позов визнав. У своєму поясненні послався на те, що допомогу на утримання сина у спосіб який просить позивачка згоден надати і таку надає з часу народження дитини. З часу окремого проживання постійно навідує дитину, на вихідні забирає сина до себе якому купив одяг який він одягає під час знаходження в нього. Сам він не працевлаштований, та інших осіб на утриманню не має. Суд, вислухавши пояснення сторін дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2013 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі. Походження дитини від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актовому записі про народження останнього (а.с. 3). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та відповідачем не оспарюється що дитина проживає з позивачкою окремо від нього. Оскільки відповідач як батько неповнолітньої дитини проживає окремо від дитини, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на його утримання на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та повязане з цим розмір коштів потрібних на його утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. Ураховуючи вищенаведені обставини, в т.ч. визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утриманні дитини в розмірі 600 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved