Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач - ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 27 липня 2007 року між АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Ф-221 від 27 липня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору є: сума кредиту - 35000,00 доларів США, процентна ставка за користування кредитом 12,9% річних. Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - відповідно до п. 3.2.7 Кредитного договору -13,9 % річних. Строк повернення кредитних коштів - до 26 липня 2027 року. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у доларах США, що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача. Відповідач порушує строки повернення кредиту та процентів, що встановлені кредитним договором, тому позивач вимагає погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, нарахованих згідно з умовами Кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, а саме: заборгованість по кредиту строкова - 12688,01 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена -18520,24 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 538,98 доларів США; заборгованість по процентах прострочена - 43352,87 доларів США. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 травня 2020 року складає 75100,10 доларів США. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 75100,10 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 29932,27 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.5). У судове засідання відповідач повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 117-118, 120-121). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди представника позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. 28.10.2020 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №Ф-221 від 27 липня 2007 року, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачеві кредит у доларах США, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору є: сума кредиту - 35000,00 доларів США на строк з 27.07.2007 по 26.07.2027, процентна ставка за користування кредитом 12,9% річних. Процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - процентна ставка, визначена у п. 3.2.7 Кредитного договору, складає 13,9 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Строк повернення кредитних коштів - до 26 липня 2027 року (а.с. 19-22, 28-41). Випискою з особового рахунку позичальника за період з 27.07.2007 по 19.05.2020 підтверджується отримання кредиту відповідачем (а.с. 55-84,). Згідно п. 1.2 кредитного договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту щомісяця згідно з визначеним у договорі графіком, а згідно п.3.3.2 договору відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 12,9% річних не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також у день закінчення строку, на який надано кредит. У п. 3.2.7 кредитного договору зазначено, що на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи з 13,9 процентів річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконує і станом на 19 травня 2020 року має заборгованість у сумі 75100,10 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту строкова - 12688,01 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена -18520,24 доларів США; заборгованість по процентах поточна - 538,98 доларів США; заборгованість по процентах прострочена - 43352,87 доларів США (а.с.6-11). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо стягнення суми заборгованості в іноземній валюті, суд виходить з наступного. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України, грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Так, з матеріалів справи вбачається, що, укладаючи договір, його пунктом 1.1 сторони визначили характер грошового зобов`язання та дійшли згоди, що грошовою одиницею виниклих зобов`язань є долар США. Згідно вищевказаного договору кредит надано в іноземній валюті - доларах США. Відповідно до п.1.2 договору кредит мав погашатися відповідачем шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі по 145,83 доларів США. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У п. 47, 52 постанови Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18, зазначено, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням. У вказаній постанові Великої палати Верховного Суду містяться висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті. У постанові Великої палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц викладено правовий висновок, згідно якого заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, не суперечить чинному законодавству. Отже, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті - доларах США є обґрунтованою. Виходячи з викладеного вище, порядку, умов та обставин укладення Кредитного договору між сторонами, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту у передбачений договором строк не виконує і має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в валюті кредитування, тобто в доларах США, відповідно до заявлених позивачем вимог у сумі 75100,10 доларів США. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 29932,27 грн. ( а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 536, 610-612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved