Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останньої в свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13 431,62 грн. та 243,60 грн. понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.02.2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-13522-060212 шляхом відкриття карткового рахунку № [NUMBER], в національній валюті України - гривні та у відповідності до вищевказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. встановлюючи на день укладення договору ліміт кредитної лінії суму 10 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не укладається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем свої зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. У відповідності до договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір, скориставшись кредитною лінією та отримавши грошові кошти на умовах повернення, систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 09.04.2014 року за відповідачем по вищевказаному кредитному договору наявна заборгованість на загальну суму 13 431,62 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 7 185,25 грн., простроченого тіла кредиту у розмірі 1 644,90 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1 140,59 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 3 460,88 грн. Враховуючи те, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, відповідач не здійснює ніяких дій для погашення заборгованості в добровільному порядку, а тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явилася, однак при подачі позовної заяви до суду відзначив, що позовні вимоги підтримує повністю в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та просить даний позов розглядати без представника ПАТ «Дельта Банк». Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України, у судове засідання не з'явилась про причини неявки суд не повідомила, а тому суд розглянув справу за її відсутності на підставі наявних у ній доказів, постановивши заочне рішення. Згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 06.02.2012 року між позивачем ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № 002-13522-060212 шляхом відкриття карткового рахунку № [NUMBER], в національній валюті України - гривні та у відповідності до вищевказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. встановлюючи на день укладення договору ліміт кредитної лінії суму 10 000 грн. Зі статуту ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що таке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк» Дельта». Відповідно до вищевказаного договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку ціни позову за кредитним договором № 002-13522-060212 станом на 09.04.2014 року вбачається, що заборгованість за відповідачем [PERSON] перед позивачем становить 13 431,62 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 7 185,25 грн., простроченого тіла кредиту у розмірі 1 644,90 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 1 140,59 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 3 460,88 грн. Як вбачається із ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач [PERSON] уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір № 002-13522-060212 шляхом відкриття карткового рахунку № [NUMBER], в національній валюті України - гривні та у відповідності до вищевказаного пункту банк відкривши держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. встановивши на день укладення договору ліміт кредитної лінії суму 10 000 грн. та отримавши грошові кошти на умовах повернення, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку боржник добровільно не погашає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що умовами вищевказаного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки та в розмірі як це було визначено договором, а тому, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved