Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила скасувати накладений Відділом державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції 15.09.2017 на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер ВП № 48450230, виданий 14.09.2017 Городоцьким РВДВС згідно постанови винесеної державним виконавцем на все нерухоме належне їй майно . Позов мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 0.105 га, цільове призначення землі житлової забудови, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження АСВП № 48450230 на підставі виконавчого листа № 2/441/710/2014, що виданий 24.03.2015 Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Дельта Банк» 9910.42 грн. заборгованості та 243 грн.60 коп. судового збору. Натепер виконавче провадження завершено, а вона не може розпорядитись належною їй земельною ділянкою через накладений арешт, вона звернулася до відповідача з клопотанням про скасування арешту, однак отримала просту відповідь, що виконавче провадження завершене, виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває, провадження знищено. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв чи клопотань суду не подав. Ухвалою суду від 13.07.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні. Сторона позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила вирішити питання зняття арешту з майна, а саме земельної ділянки. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, дані нею покази в підготовчому засіданні підтримала. Просила прийняти заочне рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в матеріалах доказів з постановленням заочного рішення. Зважаючи на те, що справа розглядалась без сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 09.06.2021, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка 0,105 га в [ADDRESS] для житлового та гаражного будівництва, на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер ВП № 48450230, виданий 14.09.2017, арештовано нерухоме майно (а.с.6-8). Згідно листа Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Городоцького відділу ВДВС, встановлено, що виконавче провадження яке перебувало на виконанні АСВП № 48450230, завершене, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 9910.42 заборгованості та 243.60 грн. судового збору. Інших виконавчих проваджень на виконанні про стягнення з [PERSON] у відділі не перебувало та не перебуває. (а.с.9) У відповідності до ст.ст.\~3,\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1\~ст. 20 ЦК України\~право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Згідно з положеннями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Норми\~Закону України «Про виконавче провадження»\~містять комплекс дій обов`язкового характеру, які повинен вчиняти державний виконавець в процесі виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також проведенням опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому\~Законом\~порядку. Отже, як закінчення виконавчого провадження, так саме повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Наразі, згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт накладений постановою державного виконавця не знято. Позивачка зверталась із заявою до відділу державної виконавчої служби у Городоцькому районі та просила скасувати арешт АСВП № 48450230 накладений Городоцьким РВ ДВС, на нерухоме майно, невизначене нерухоме майно, що належить їй на праві власності у виконавчому провадженні ВП № 48450230 з примусового виконання виконавчого листа виданого 24.03.2015 Городоцьким районним судом, однак, отримала лише відповідь, що виконавче провадження завершено. Отже, іншого шляху, ніж вирішення питання в судовому порядку, на сьогоднішній день позивачка немає. Не зняття арешту та заборони обмежують права позивачки щодо розпорядженням своїм майном. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положенням ч. Закону України про виконавче провадження передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У зв`язку зі знищенням виконавчого провадження в рамках якого було накладено арешт та обтяження на все майно позивача, суд вважає, що відсутні підстави для подальшого застосування арешту та обтяження майна. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 09.06.2021, міститься запис про обтяження, а саме: арешт нерухомого майна внесений на підставі постанови державного виконавця Городоцького РВДВС Копитко М.І., підставою зазначено постанова про арешт ВП № 48450230 видана 14.09.2017 з накладенням арешту на майно боржника, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Наразі, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, у відділі на виконанні відсутні виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] (позивачки). Системний аналіз вищенаведених норм законодавства України про виконавче провадження, дає змогу дійти висновку, що виключно закінчені виконавчі провадження передаються до архіву і в послідуючому знищуються по завершенню терміну зберігання. Завершення (закінчення) виконавчого провадження є безумовною підставою для зняття арешту з майна боржника із метою недопущення протиправного обмеження його у здійсненні цивільних прав боржника. Враховуючі відсутність відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] , не зняття державним виконавцем арешту при закінченні виконавчого провадження, суд вважає що підстави для арешту майна позивачки відсутні. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Outcome: approved