Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачка у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Ухвалою суду від 30 вересня 2014 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача залучено [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивачка посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 02 лютого 2011. Від шлюбу є повнолітній син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Син [PERSON] продовжує навчання у вищому учбовому закладі в Національному гірничому університеті, самостійного доходу не має у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Просив стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.09.2014 року і до закінчення дитиною навчання. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги уточнила, та просила стягувати з відповідача щомісячно 800 гривень. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно, оскільки має мінливий дохід, а також має на утриманні малолітню доньку. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] з 23 березня 1996 року до 02 лютого 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (а.с.9). Від шлюбу є повнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.7), який продовжує навчання у вищому учбовому в Національному гірничому університеті на денному відділенні на факультеті інформаційних технологій, про що свідчить довідка, видана Національним гірничим університетом № 14/02-1617 від 01.09.2014 року (а.с. 5). Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки працездатний, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Приймаючи до уваги прохання позивачки, матеріальне становище повнолітнього сина, який проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, навчається у Національному гірничому університеті, самостійного доходу немає, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться, має мінливий та нерегулярних дохід, а також має на утриманні малолітню доньку, крім того відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання повнолітнього сина на час його навчання аліменти з відповідача, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014 року і до закінчення строку навчання 30.06.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 182,183,184, 190,198, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial