overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.04.1978 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу у них народилося дві донька Ганна [INFO] та Олена [INFO], які вже повнолітні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач у 1996 році покинув сімю та пішов проживати у Дніпропетровську область де і проживає з іншою жінкою. Відповідач в 2007 році звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу, але із-за його відсутності справу було залишено без розгляду. Вони з відповідачем мають різні характери та поглядами на життя, із-за чого між ними виникали сварки та непорозуміння. Разом з відповідачем не підтримують сімейних відносин більше двадцяти років. Тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, не проживають разом більше двадцяти років, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 серпня 1998 року між ними у відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №430. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводить до постійних конфліктів та непорозумінь. З серпня 2009 року вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, майнових спорів не мають, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з»явилася надала суду заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився надав суду заяву, якою позов визнав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 29 серпня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, про що зроблено актовий запис № 430 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 червня 2012року між сторонами зареєстрований шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає з матір'ю. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені близько двох років, причиною розпаду сім'ї є незнаходження порозуміння у вирішенні спільних питань сімейного життя. Сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Просить розірвати шлюб між сторонами. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Між сторонами 29 червня 2012 року у відділі РАЦС по м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції у Черкаській області зареєстрований шлюб, актовий запис № 607, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сімейні відносини припинені і сторони наміру їх поновлення не виявили, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 квітня 2015 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та втрату взаєморозуміння одне одного. Позивачка вказує, що з травня 2018 року фактично разом не мешкають, спільне господарство разом не ведуть. Спор про розподіл майна буде вирішуватися в іншому провадженні. Подальше продовження спільного проживання та збереження сім'ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.\~ В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, але від неї надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, але в частині стягнення судового збору - відмовилась. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй шлюбне прізвище. В підготовче судове засідання відповідач не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~ з а результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 279, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Судом встановлено, що з травня 2018 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно\~ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання вони зрозуміли, що в них різні погляди на сімейне життя, вони не можуть зрозуміти один одного, через що між ними постійно виникають непорозуміння та конфлікти. Між ними втрачено почуття взаємоповаги та любові. За таких обставин сім'я фактично розпалася, зберегти її чи відновити подружні стосунки не можливо та позивачка цього не бажає. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 30 липня 2005 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1301 (а.с. 7). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2014 року сторонам надавався строк для примирення, однак примирення між позивачкою та відповідачем не відбулось. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, строк, який надавався судом для примирення, позитивних результатів не дав, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами не відновились, примирення не відбулося; позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що спільне проживання та ведення спільного господарства між ними з відповідачем припинені, тому подальше продовження спільного життя та збереження сім'ї вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, але від її представника адвоката [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у\~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 737, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що з лютого 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, разом вони не мешкають та спільне господарство ними не ведеться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно\~ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.08.2013 р. між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС по м.Черкаси, Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1161. Від шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сім'ї є те, що сторони не знаходять порозуміння у вирішенні питань сімейного життя, сім'я розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, заперечила проти можливості примирення сторін. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 31.08.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі РАЦС по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1161. Від шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO] яка проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх наміру не мають, вжиті судом заходи для примирення сторін позитивного результату не дали, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 жовтня 2009 року між ними у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №378. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв»язку з тим, що між ними відсутнє кохання, що призводить до постійних сварок. З грудня 2015 року шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів не мають. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з»явилася надала суду заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився надав суду заяву, якою позов визнав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 31 жовтня 2009 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 378 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 липня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що одруження виявилося невдалим. З 2010 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами, через що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Крім цього, позивачка зазначає, що кожен з них по різному дивиться на головні критерії шлюбу та життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та саме через нього виникають постійні чвари, свідком яких не рідко стає їхня дитина, що не може позитивно впливати на її психічний стан. Також відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивачки та їхньої дитини, спричиняючи їм цим душевні страждання. Відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри робить неможливим сумісне проживання в шлюбі, а тому сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду надали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просить не надавати. Крім цього позивачка просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 31 липня 2004 року про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 953 (а.с. 9). Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 серпня 2011 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2067. Від шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Відповідач не приділяє належної уваги сім»ї та веде окремий спосіб життя. З листопада 2014 року вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, майнових спорів не мають. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з»явився надала суду заяву, якою позов підтримала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву якою позов визнав повністю, та просив розглядати справу у його відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 31 серпня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №2067 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved