Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання за нею, [PERSON], права власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири [ADDRESS], що належала [PERSON], померлій [INFO], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1993 р., виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 29.06.1993 р. № И-662. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, на його задоволенні наполягав, посилаючись на обставини викладені у справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.12.1967 р. і з того ж часу проживала за вказаною адресою однією сім'єю з [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності від 29.06.1993 р., виданого в порядку приватизації державного житла Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 29.06.1993 р. № И-662, я, [PERSON] та [PERSON] стали співвласницями квартири [ADDRESS]. Правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру був власницями квартири, втрачений. [INFO] [PERSON] померла, що, зокрема, доводиться свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська 09.02.1999 р. За відсутності інших спадкоємців за заповітом чи законом та у відповідності до ст.1264 ЦК України позивачка, як особа, що проживала зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш ніж п'ять років, тобто як спадкоємець четвертої черги за законом, успадкувала частку квартири [ADDRESS], що належала покійній [PERSON] 30.05.2013 р. Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради позивачці був виданий дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] замість раніше втраченого оригіналу. 22.08.2013 р. право власності на належну позивачці ? частку вищезазначеної квартири було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серія ЕАМ № 280451, сформованого 20.09.2013 р. і виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції. Після звернення позивачки, відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, для отримання свідоцтва про спадщину до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та відкриття спадкової справи № 54223249 було виявлено, що право власності на ? частку квартири, що належала [PERSON], не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в зв'язку з чим і на підставі ст.182 ЦК України приватний нотаріус [PERSON] своєю постановою від 08.10.2013 р. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] Єдиною підставою відмови у видачі позивачці свідоцтва про спадщину нотаріус визначила саме відсутність реєстрації ? частки квартири, що законно належала спадкодавцеві [PERSON] на праві власності, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Інших підстав відмови у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину не встановлено. Згідно ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки. Що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до чч.1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ч.1 ст.382, визначаючи квартиру як об'єкт права власності, встановлює, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Outcome: approved