Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором кредиту розмірі 59544 грн. 67 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №В1аЖГА00055840, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 11500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% річних зі строком користування до 26.07.2014 року. У свою чергу [PERSON] зобов'язувалася погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань, грошові кошти в повному обсязі не повернула, внаслідок чого її заборгованість за кредитом складає 59544 грн. 67 коп. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» не зявився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомила. Письмові заперечення проти позову не подала. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 26.07.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №ВLаЖГА00055840, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 11500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00% річних, комісія за управління кредитом1,75% від суми кредиту зі строком повернення до 26.07.2014 року. У свою чергу [PERSON] зобов'язувалася погасити кредит в повному обсязі до кінцевого терміну повернення, передбаченого умовами договору. Відповідно до п 2.5.2 договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]», вказаний в п. 6 Спеціальної частини Договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Банк не несе відповідальності за строки та умови перерахування грошових коштів, що спрямовані позичальником на виконання своїх боргових зобовязань за цим Договором через інші уповноважені банки та фінансові установи. Якщо Позичальник перераховує грошові кошти в рахунок своїх боргових зобовязань зо Договором через інші уповноважені банки та фінансові установи, з метою дотримання строків належного виконання зобовязань, таке перерахування має бути здійснене Позичальником не менше ніж 3 робочих дні до дати настання терміну виконання зобовязання. Пунктом 4.2, 4.3 передбачено, що у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини Договору, при тому, що прострочення боргових зобовязань за Договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договору - 25% від суми кредиту. У випадку прострочення Позичальником сплати, сплати не в повному обсязі чергового платежу за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника достроково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини Договору - 0,5% за методом «факт/360». Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або нерабочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобовязань. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. У зв'язку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає 59544 грн. 67 коп., в тому числі за кредитом 6843 грн. 06 коп., за відсотками 2878 грн. 56 коп., комісія за РО 4226 грн. 25 коп., плата за пропуск платежів 45596 грн. 80 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦКК України порушення зобовязання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобовязання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Зі змісту ст. 549 ЦК України, вбачається, що в разі порушення боржником зобовязання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф і пеню). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за договором банківського обслуговування, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання. Розрахунками поданими позивачем, підтверджено наявність заборгованості відповідача перед банком станом на 27.07.2015 року в сумі 59544 грн. 67 коп. Зміст договору банківського обслуговування укладеного між банком та відповідачем не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з договору банківського обслуговування, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором банківського обслуговування є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved