Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач Київський національний торговельно-економічний університет звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] Посилався на те, що наказом КНТЕУ №2933 від 31 жовтня 2014 року відповідачка з 01 листопада 2014 року зарахована до аспірантури університету за спеціальністю 08.00.03 - економіка та управління національним господарством без відриву від виробництва за державним замовленням. 05 листопада 2014 року між КНТЕУ в особі проректора з наукової роботи [PERSON] та [PERSON] укладено угоду №14/14аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно вказаної угоди складав з 05 листопада 2014 року до 01 листопада 2018 року. На засіданні Вченої ради КНТЕУ від 25 грудня 2014 року було затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта [PERSON] . Однак, в жовтні 2016 року на засіданнях кафедри та факультету встановлено, що аспірант [PERSON] втратила зв`язок із науковим керівником та кафедрою. Дисертаційну роботу відповідачка ні науковому керівнику, ні на кафедру не представила. В результаті наказом КНТЕУ №3359 від 31 жовтня 2016 року відповідачка відрахована з аспірантури університету з 31 жовтня 2016 року як така, що втратила зв`язок із кафедрою. Вказує, що [PERSON] порушила вимоги п.п. 4, 6, 7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №309 від 01 березня 1999 року, умови вказаної угоди, Правила внутрішнього розпорядку КНТЕУ. Пунктом 4.1 угоди передбачено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану аспіранта без поважних причин передбачених законодавством України з наступним відшкодуванням вартості навчання. Пунктом 3.7. даної угоди встановлено, що у разі відрахування, з причин передбачених п. 4.1 угоди, [PERSON] зобов`язана відшкодувати Університету вартість навчання в аспірантурі відповідно до п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно із розрахунком Університету. Пунктом 4.1 угоди передбачено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України з наступним відшкодуванням вартості навчання. На навчання [PERSON] в аспірантурі за період з 01 листопада 2014 року по 01 листопада 2018 року Університетом згідно з розрахунком понесені такі витрати: оплата праці в сумі 13076 грн. 61 коп., нарахування на оплату праці в сумі 3971 грн. 46 коп., загально університетські витрати в сумі 2775 грн. 27 коп., а всього загальна сума в розмірі 19823 грн. 34 коп. Просить стягнути з відповідачки на його користь в дохід держави витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 01 листопада 2014 року по 01 листопада 2018 року на загальну суму 19823 грн. 34 коп. та судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. 11 квітня 2019 року представником відповідачки [PERSON] надано суду відзив на позовну заяву, в якому остання посилається на те, що [PERSON] , починаючи з моменту укладення угоди, успішно пройшла два курси підготовки з 05 листопада 2014 року по 31 жовтня 2016 року та виконала індивідуальний навчальний план. Так, у жовтні 2016 року з особистих причин відповідачка виявила бажання достроково розірвати угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення від 05 листопада 2014 року за згодою сторін та намагалась особисто подати заяву про відрахування за власним бажанням, але не була прийнята до розгляду та на засіданні Вченої ради факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу від 25 жовтня 2016 року підставою для відрахування визначили «втрату зв`язку із науковим керівником та кафедрою». Також, під час підготовки відповідачка кожного року не менше двох разів на рік була присутня на кафедрі, звітувала про виконану роботу, а також здавала необхідні екзамени та пройшла атестацію. Після відрахування з КНТЕУ відповідачка продовжила навчання в аспірантурі Львівського державного університету внутрішних справ МВС України. При зарахуванні в даний навчальний заклад разом із вступними документами відповідачем були надані посвідчення про здачу кандидатських іспитів в аспірантурі КНТЕУ, що також свідчить про успішне виконання індивідуального навчального плану роботи у період з 2014 року по 2016 рік згідно з укладеною угодою з КНТЕУ. Окрім цього, починаючи з моменту відрахування за весь час існування заборгованості на адресу відповідачки не було направлено жодних листів з повідомленням про суму заборгованості та жодних вимог до відповідачки про відшкодування витрат на навчання згідно умов договору не висувалось. Вказує, що у разі відрахування аспіранта у зв`язку із «втратою зв`язку із науковим керівником та кафедрою», ані угодою, ані жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку аспіранта щодо відшкодування університету у повному обсязі вартості навчання. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши доводи представника відповідачки, дослідивши матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що наказом Київського національного торговельно-економічного університету №2933 від 31 жовтня 2014 року [PERSON] з 01 листопада 2014 року зарахована до аспірантури університету за спеціальністю 08.00.03 - економіка та управління національним господарством без відриву від виробництва за державним замовленням (а.с.13-14). 05 листопада 2014 року між Київським національним торговельно-економічним університетом в особі проректора з наукової роботи [PERSON] та [PERSON] укладено угоду №14/14аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення (а.с.15). Термін навчання в аспірантурі з 01 листопада 2014 року до 01 листопада 2018 року. Згідно витягу з протоколу №4 засідання вченої ради КНТЕУ від 25 грудня 2014 року було затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта І року навчання [PERSON] за спеціальністю 05.18.16 - технологія харчової продукції у такій редакції: «Технологія булочних виробів з пророщеним зерном вівса» (а.с.16). Із витягу з протоколу № 7 засідання Вченої ради факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу від 16 квітня 2015 року вбачається, що було затверджено рішення засідання кафедри (протокол №25 від 15 квітня 2015 року) щодо успішного виконання індивідуального плану роботи аспірантки [PERSON] Індивідуальний план аспірантки кафедри технології і організації ресторанного господарства І року заочної форми навчання [PERSON] виконано в повному обсязі (а.с.103). Також, згідно витягу з протоколу №8 від 21 квітня 2016 року засідання Вченої ради факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу, індивідуальний план роботи аспіранта другого року навчання кафедри технології і організації ресторанного господарства [PERSON] (заочна форма) за І півріччя 2015/2016 навчального року виконано в повному обсязі (а.с.104). Із копії посвідчення №784, виданого КНТЕУ [PERSON] видно, що остання склала кандидатські екзамени з наукової спеціальності 05.18.16 - технологія харчової продукції (а.с.116). Отже встановлено, що відповідачка успішно пройшла два курси підготовки з 05 листопада 2014 року по 31 жовтня 2016 року, виконала індивідуальний навчальний план, відповідачка в повному обсязі виконала свої обов`язки передбачені угодою №14/14аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення від 05 листопада 2014 року. Згідно витягів з протоколів №5 засідання кафедри технології і організації ресторанного господарства від 12 жовтня 2016 року та № 2 засідання Вченої ради факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу від 25 жовтня 2016 року було ухвалено відрахувати з аспірантури університету, як таку, що втратила зв`язок із науковим керівником та кафедрою (а.с.17-18). Наказом Київського національного торговельно-економічного університету від 31 жовтня 2016 року №3359, відраховано [PERSON] , аспіранта ІІ року заочної форми навчання за рахунок державного замовлення кафедри технології і організації ресторанного господарства як таку, що втратила зв`язок з кафедрою з 31 жовтня 2016 року (а.с.19-20). Позивачем було надано суду розрахунок витрат за навчання в аспірантурі КНТЕУ аспіранта другого року заочної форми навчання кафедри технології і організації ресторанного господарства спеціальності 05.18.16 - технологія харчової продукції [PERSON] з 01 листопада 2014 року по 31 жовтня 2016 року в сумі 19823 грн. 34 коп. (а.с.47). Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин... Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Згідно п. 4.1 вказаної угоди, аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України, з наступним відшкодуванням вартості навчання. Відповідно до п. 3.7 угоди, до обов`язків аспіранта входить відшкодувати вартість навчання в аспірантурі відповідно п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 року №309) та згідно з розрахунком Університету у разі відрахування з причин передбачених п.4.1 цієї Угоди. Однак, як вищезазначеним Положенням, так і угодою, укладеною між сторонами не передбачено відшкодування вартості навчання в разі «втрати зв`язку із науковим керівником та кафедрою». В даному ж випадку відповідачка була відрахована з університету, як така, що втратила зв`язок з кафедрою. Після відрахування з КНТЕУ відповідачка продовжила навчання в аспірантурі Львівського державного університету внутрішних справ МВС України. При зарахуванні в даний навчальний заклад разом із вступними документами відповідачем були надані посвідчення про здачу кандидатських іспитів в аспірантурі КНТЕУ, що також свідчить про успішне виконання індивідуального навчального плану роботи у період з 2014 року по 2016 рік. Відповідно до витягу з повідомлення про захист дисертацій на здобуття наукового ступеня доктора наук із спецвипуску газети «Освіта» №3 (75) березень 2019 року опубліковано оголошення про захист дисертаційної роботи [PERSON] у Львівському державному університеті внутрішніх справ МВС України. Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача про відшкодування збитків, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed