Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач КС « Наша справа» звернувся до Куп'янського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], Фізичної особи - підприємця [PERSON], Фермерського господарства [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між КС « Наша справа» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6410.1 від 29.06.2017 року про надання коштів у позику, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу по видатковому касовому ордеру № 1667 від 29.06.2017 року кредит у розмірі 49 500 грн.00 коп. з терміном повернення на 12 місяців від дати отримання, тобто до 29.06.2018 року з поверненням 60% річних за користування кредитом. Для забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, між КС «Наша справа » та [PERSON], Фізичною особою - підприємцем [PERSON], Фермерським господарством [PERSON],29.06.2017 року був укладений договір поруки №6410.1, за яким поручителі зобов'язалися відповідати по зобов'язанням [PERSON] у повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобов'язань по кредитному договору № 6410.1 від 29.06.2017 року. Відповідач узяті на себе зобов'язання вчасно не виконав, допустивши прострочення платежів, у результаті чого, заборгованість за даним договором кредиту склала 69 761 грн. 14 коп., із яких 49 500 грн.00 коп. - сума основного боргу, 20 261 грн. 14 коп. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Окрім того, відповідачу та поручителям було офіційно запропоновано у добровільному порядку погасити заборгованість за договором кредиту, однак, до теперішнього часу, вказана сума боргу не сплачена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Також, позивач просить відшкодувати за рахунок відповідачів витрати по сплаті судового збору, при подачі позову до суду у розмірі 1762 грн.. Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2018 року провадження по справі було відкрито. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, надали до суду заяви відповідно до яких позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З'ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 29.06.2017 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про надання кредиту, що підтверджується письмовою заявою від 29.06.2017 року. 29.06.2017 року між КС « Наша справа» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6410.1 від 29.06.2017 року про надання коштів у позику, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 49 500 грн.00 коп. з терміном повернення на 12 місяців від дати отримання, тобто до 29.06.2018 року з поверненням 60% річних за користування кредитом, що підтверджується копією кредитного договору. 29.06.201 року між КС «Наша справа » та [PERSON], Фізичною особою - підприємцем [PERSON], Фермерським господарством [PERSON] був укладений договір поруки №6410.1, за яким поручителі зобов'язалися відповідати по зобов'язанням [PERSON] у повному обсязі та у солідарному порядку у випадку невиконання або неналежного виконання ним своїх зобов'язань по кредитному договору № 6410.1 від 29.06.2017 року, що підтверджується копією договору поруки. Копією видаткового касового ордеру від 29.06.2017 року № 1667 підтверджується, що позивач надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 49 500 грн.. За умовами п.2.1 зазначеного договору, кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання позичальником кредиту. П.3.4 договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. П.3.6 договору передбачає, що прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка платежів) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту визначеного п.2.1 цього договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позивальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем. Відповідно до п.5.1.7 цього договору, у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за користування кредитом виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. За умовами п.7.1 даного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України. Пунктом 7.3 кредитного договору передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитом в судовому порядку до позивальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на дату подачі позовної заяви до суду. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач своєчасно не виконує взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення платежів, у результаті чого, заборгованість за даним договором кредиту склала 69 761 грн. 14 коп., із яких 49 500 грн.00 коп. - сума основного боргу, 20 261 грн. 14 коп. - сума нарахованих відсотків за користування кредитом., 24 750 грн. 00 коп. - сума штрафу на дату подачі позовної заяви до суду. Кредитною спілкою «Наша справа» на адресу відповідачів було направлено лист-нагадування про несвоєчасну сплату коштів за договором кредиту № 6410.1 від 29.06.2017 р., але до тепер заборгованість так і не погашена (а.с.5-23). Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1049 ЦК України, регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачами не виконуються умови договору кредиту та договору поруки № 6410.1 від 29.06.2017 року, що знайшло своє підтвердження в ході дослідження наявних матеріалів цивільної справи, тому сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача, оскільки не виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань порушує права, свободи та інтереси позивача. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідачів. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. стягується з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved