Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) в особі представника за довіреністю Чехоєвої Н.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що [PERSON] , 29 жовтня 2014 року близько 04-30 год. рухаючись на автодорозі біля м. Чугуїв, керуючи транспортним засобом Камаз д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] та автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Після проведення страхової виплати [PERSON] , у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . Просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 28167,30 грн. та покласти витрати по оплаті судового збору на відповідача. У судові засідання представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) - Чехоєва Н .М., яка діє на підставі довіреності, не з`явилася, у поданих нею письмових клопотаннях зазначила про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов повністю підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судових засіданнях участі не брали, представник позивача надавав заяви про відкладення розгляду справи. В судове засідання - 28 травня 2020 року з 09-00 год., відповідач та його представник не з`явилися, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином відповідно до ст. 128 ЦПК України, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням. Відповідач та його представник про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзив не подавали. Між тим, після призначення справи до розгляду по суті, 07 лютого 2020 року представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про залишення позову без руху, посилаючись на те, що в позовній заяві не вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с. 143). В свою чергу, представник позивача надала суду письмове клопотання в якому зазначила, що строк для залишення позову без руху сплив та підстав для задоволення такого клопотання не вбачає (а.с. 158-159). Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін, їх представників за наявними у справі матеріалами та зі згоди позивача ухвалити рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встанолено наступні обставини. 29 жовтня 2014 року о 04-30 год., [PERSON] , рухаючись на автодорозі біля м. Чугуїв, керуючи транспортним засобом Камаз д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] та автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , що призвело до їх пошкодження, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року у справі 635/11116/14-п, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, на винних осіб накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 8-9). На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 29177 про оцінку автомобіля ВАЗ д.н.з. [NUMBER] та складає 56859,21 грн. (а.с. 12-26). Зазначена шкода особисто [PERSON] не відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0672168 з терміном дії - з 30.05.2014 р. до 29.05.2015 р. (а.с. 5-7). На підставі вищевказаної заяви [PERSON] та зазначеного звіту, згідно наказу МТСБУ від 04.10.2016 року № 7470 потерпілому [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 28167,30 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 7470рв від 04.10.2016 року (а.с. 10). Після проведення виплати [PERSON] , у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 12 березня 2016 року позивачем МТСБУ на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, яка залишена відповідачем без реагування (а.с. 31, 32). Проаналізувавши встановлені у справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Оскільки ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, який на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до [PERSON] та необхідність їх задоволення, а тому стягує з нього витрати позивача по сплаті страхового відшкодування. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved