Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували 30.12.2011 року в відділі РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 368, від якого мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відносини в сім'ї не склалися відразу після одруження. Між ними часто виникали суперечки та сварки з вини відповідача Він зловживав алкогольними напоями, часто підіймав на неї руку. В результаті чого вона стала замкнутою, знервованою, баялась щось не так зробити чи сказати, щоб не спровокувати черговий конфлікт з чоловіком. Відповідач вів асоціальний спосіб життя: зловживав алкоголем, часто не ночував вдома, скоював правопорушення, ним постійно цікавились працівники міліції. 26.11.2011 року Дубенським міськрайсудом чоловіка було засуджено за ч.3 ст.185, ст.ст. 75- 76 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Але вона його любила й надіялась, що він змінить свою поведінку та буде жити з сім'єю. Проте, чоловік знову вчинив злочин і 07.12.2012 року вироком Дубенського міськрайсуду його було засуджено до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій установі. Після останньої зустрічі й спілкування з чоловіком вона зрозуміла, що він після звільнення з місця позбавлення волі не збирається змінювати свій спосіб життя та життєві переконання. Подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, шлюб існує тільки формально, сім'я розпалася остаточно, примирення не можливе. У судове засідання позивачка не з'явилася, згідно поданої заяви просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, який відбуває покарання в Городоцькому виправному центрі Рівненської області (№131), згідно надісланих до суду пояснень, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.12.2011 року в відділі РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 368, від якого мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як пояснила позивачка, відносини в сім'ї не склалися відразу після одруження. Між ними часто виникали суперечки та сварки з вини відповідача Він зловживав алкогольними напоями, часто підіймав на неї руку. В результаті чого вона стала замкнутою, знервованою, баялась щось не так зробити чи сказати, щоб не спровокувати черговий конфлікт з чоловіком. Відповідач вів асоціальний спосіб життя: зловживав алкоголем, часто не ночував вдома, скоював правопорушення, ним постійно цікавились працівники міліції. 26.11.2011 року Дубенським міськрайсудом чоловіка було засуджено за ч.3 ст.185, ст.ст. 75- 76 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Але вона його любила й надіялась, що він змінить свою поведінку та буде жити з сім'єю. Проте, чоловік знову вчинив злочин і 07.12.2012 року вироком Дубенського міськрайсуду його було засуджено до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій установі (а.с.7-8). Після останньої зустрічі й спілкування з чоловіком вона зрозуміла, що він після звільнення з місця позбавлення волі, не збирається змінювати свій спосіб життя та життєві переконання. Подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, шлюб існує тільки формально, сім'я розпалася остаточно, примирення не можливе. Суд залишає малолітню дитину на вихованні в матері.

Outcome: approved