Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбу з відповідачем, шлюб зареєстрований виконкомом Розсипенської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис за № 3. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки перестали розуміти один одного. Зберегти сім'ю неможливо, на примирення не згодна. Спору по розподілу майна та по вихованню дітей не має. Просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до суду надала заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю, просила шлюб розірвати, оскільки фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з серпня 2013 року, строк для примирення не потрібний, спору по вихованню дітей та по розподілу майна немає; розгляд справи провести у її відсутність (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, в якій вказав, позовні вимоги визнає, фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, строк для примирення не потрібний, спору по вихованню дітей та по розподілу майна не має; справу розглянути у його відсутність (а.с.13). Суд ухвалив на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2001 року, шлюб зареєстрований виконкомом Розсипненської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис за № 3 (а.с.5). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7). Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2014 року. Спору по вихованню дітей та по розподілу майна немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що строк для примирення не потрібний, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ТМУЮ в Донецькій області. Враховуючи, що позивач фактично понесла судові витрати у сумі 243грн.60коп., суд вважає, що відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати у сумі 243грн.60коп. на користь позивачки.

Outcome: approved