Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач кредитна спілки «Оберіг» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення 26575,27 грн., в солідарному порядку, заборгованості за кредитним договором №8к20 від 06.03.2014 року, який було укладено між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON] на суму 20000,00 грн., де [PERSON], [PERSON], є поручителем позичальника [PERSON], та стягнути з відповідачів понесені судові витрати при зверненні до суду в сумі 265,75 грн. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява щодо розгляду справи у відсутності представника позивача на підставі доказів наданих до позовної заяви. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомили суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 06.03.2014 року між Кредитною спілкою «Оберіг» та [PERSON], було укладено договір споживчого кредиту № 8к20 відповідно до якого [PERSON], отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 12 місяців, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,1479% за один календарний день та частковим погашенням кредиту. Зазначенні платежі позичальник зобовязався вносити не пізніше ніж 06 числа кожного місяця та погасити отриманий кредит до 06.03.2015 року. З метою забезпечення своєчасного повернення [PERSON], наданих їй кредитних коштів, а також відсотків за користування ними і повного виконання зобовязань по кредитному договору, 06.03.2014 року між Кредитною спілкою «Оберіг» та відповідачами [PERSON], [PERSON], було укладено договір поруки за № 8к20. Відповідно до договору споживчого кредиту № 8к20, [PERSON], зобовязувалася повертати кредит та відсотки у встановленому у договорі порядку позивачу, але свої зобовязань не виконала, не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у звязку з чим станом на 06.03.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 26575,27 грн., яка складається з наступного: -16098,34 грн. основна сума заборгованість за кредитом; -10476,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. На письмове нагадування від 05.10.2015 року, надіслане позивачем боржнику і поручителю щодо виконання взятих на себе зобовязань позичальника за кредитним договором та необхідністю погашення виниклого боргу, відповідачі не відреагували.(а.с.7). Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами: так, відповідно до ст.526 ЦК України слідує, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Із статті ст.530 ЦК України слідує, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Відповідно до ст.536 ЦК України слідує, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Крім цього ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст.1050 ЦК України з якої слідує, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Разом з тим із статті 553 ЦК України слідує, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України слідує, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку відповідач [PERSON], отримавши споживчий кредит не виконала свого зобовязання по його поверненню та оплаті за користування кредитом, чим порушує право позивача на повернення отриманої позики від боржника та отримання оплати за надані послуги, що повинно бути стягнуто в судовому порядку. Укладаючи договір поруки поручителям [PERSON] та [PERSON], було розяснено про те, що в разі не виконання основного зобовязання боржником, вони будуть відповідати перед кредитором солідарно, як боржник [PERSON] та [PERSON], зобовязалися шляхом підписання договору поруки, виконати борг боржника замість останнього в разі не виконання боржником свого обовязку. Умовою для вступу поручителя у відносини з кредитором є факт невиконання основного зобовязання боржником. Причому обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а й у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та в межах заявлених позивачем позовних вимог на користь позивача повинно бути стягнуто з відповідачів також і 265,75 грн., судових витрат понесених позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved