Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1970881,56 гривень, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою діяльністю «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року є позивач, та [PERSON] кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року, остання отримала кредит на придбання нерухомості у розмірі 105000,00 доларів США, строком погашення не пізніше 04.09.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 14,5 процентів річних, комісії за надання кредиту в розмірі 2,0 проценти від суми кредиту одноразово. 05.09.2008 року в якості забезпечення наданого кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки №164-0111005/Zфпор-08, на підставі якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] її зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] до значного зростання курсу долара вносила кошти для погашення кредиту своєчасно і в розмірі, встановленому банком. Він та третя особа неодноразово зверталися до банку для отримання реструктуризації боргу та зменшення щомісячного платежу, однак їм було відмовлено. Вимоги про повне дострокове погашення заборгованості від банку він не отримував. Виконання грошових зобовязань за договором повинно відбуватися частинами відповідно до графіку погашення кредиту. [PERSON], видавши кредит в іноземній валюті, вів [PERSON] в оману, так як запевняли, що долар значний час знаходиться на достатньо стабільному рівні та, що різких коливань курсу долара вони не передбачають. Третя особа у судовому засіданні проти задоволення позову також заперечувала у повному обсязі та просила суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення відповідача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст.57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.ст.58, 59 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ \~ Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. \~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» (банк), правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №164-0111005/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит на придбання нерухомості в розмірі 105000,00 доларів США з оплатою за користування кредитом по процентній ставці 14,5 відсотків річних. У свою чергу, [PERSON] зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 04.09.2028 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.5-11, 12-13). Пунктом 4.2.1 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року передбачено, що позичальник зобовязується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, штрафних санкцій та інших платежів за кредитним договором у передбачені кредитним договором строки. Згідно з п.2.4 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш 437,50 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до п.2.5 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року повернення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п.2.15 кредитного договору) на позичковий рахунок та/або шляхом внесення готівки до каси банку для зарахування її на позичковий рахунок. Кредит повертається лише в тій валюті, у якій він був наданий. На підставі п.2.6 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. При розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Згідно з п.2.7 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок. На підставі п.5.1 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року сторони несуть відповідальність за невиконання або/та неналежне виконання умов кредитного договору в порядку передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до п.5.2 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісії та інших платежів, передбачених кредитним договором, банк має право вимагати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.6.2 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов кредитного договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, а позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку передбаченому п.4.2.5 не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за кредитним договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, зокрема, у разі порушення позичальником строків платежів, що встановлені кредитним договором. На підставі п.6.3 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором у встановлений строк банк має право стягнути примусово (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів, та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за кредитним договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Згідно з п.7.11 кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року всі повідомлення за кредитним договором будуть вважатися зробленими належним чином, у разі якщо вони здійсненні в письмовій формі за підписом уповноваженого представника банку/підписом позичальника, тобто сторони, що відправили повідомлення засвідчені печаткою (для повідомлень банку) та надіслані рекомендованим листом, курєром, телеграфом, або вручені особисто за адресами, зазначеними в кредитному договорі, а у випадку передбаченому п.4.2.4 кредитного договору за адресою позичальника, зазначеною у відповідному повідомленні. Датою надіслання таких повідомлень буде вважатися дата поштового штемпеля відділення звязку відправника. 05.09.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» (кредитор), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (поручитель) був укладений договір поруки №164-0111005/Zфпор-08, на підставі якого поручитель взяв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] (боржник) її зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору (а.с.14). Згідно з п.2 договору поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п.3 договору поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року [PERSON], [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. На підставі п.4 договору поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобовязаний сплатити заборгованість. Пунктом 5 договору поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року передбачено, що поручитель зобовязаний сплатити зазначену у вимозі кредитора суму за вказаними у претензії реквізитами не пізніше 5 днів з моменту її отримання. Згідно з п.8 договору поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року у випадку порушення терміну, передбаченого пунктом 5 кредитного договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобовязання. У звязку з тим, що [PERSON] не було дотримано умов кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року, позивачем було здійснено вимогу виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив [PERSON] лист-вимогу вих.№31.4-08/7802/15 від 17.08.2015 року про виконання зобовязань (а.с.16, 18-21). Крім того, ПАТ «Дельта Банк» було направлено [PERSON] лист-вимогу вих.№31.4-08/780/15 від 17.08.2015 року про виконання зобовязань (а.с.17, 18-21). На момент подання позову до суду вимоги про виконання зобовязань не виконані і відповідні суми позивачу не сплачені. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідача та третьої особи з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили. Станом на 06.08.2015 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором від №164-0111005/ФКВ-08 року від 05.09.2008 року в сумі 1970881,56 гривень, а саме: 76956,66 доларів США, що за курсом НБУ складає 1659636,94 гривень, сума заборгованості за тілом кредиту, 9857,98 доларів США, що за курсом НБУ складає 212595,87 гривень, сума заборгованості за відсотками, 93107,73 гривень пеня, 3039,37 гривень три відсотка річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 2501,65 гривень три відсотка річних від простроченої заборгованості по відсотках (а.с.15). Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON] від 30.06.2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України, в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, Укрпромбанк передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях (а.с.27-31). Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30.06.2010 року, за яким позивач набув прав кредитора, вчинений у письмовий формі та оформлений нотаріально, що відповідає вимогам\~ст.513 ЦК України. Даний договір не розірваний та не скасований в договірному або судовому порядку. Згідно зі ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобовязані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст.517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Позивачем також було надано суду витяг з додаток №2 до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь [PERSON] від 30.06.2010 року, в якому серед переліку переданих кредитних та забезпечувальних договорів міститься кредитний договір №164-0111005/ФКВ-08 року від 05.09.2008 року і договір поруки №164-0111005/Zфпор-08 від 05.09.2008 року (а.с.32). Отже, ТОВ «Український промисловий банк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв договори за спірними зобовязаннями. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Укрпромбанк», надав суду всі необхідні документи, що підтверджують перехід до нього права вимоги у спірному зобовязанні. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Пунктом 9\~Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4\~ЦПК України). У звязку з тим, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором лише з поручителя, тому суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК України). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов. Зміст спірного кредитного договору не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У кредитному договорі та договорі поруки зазначено, що кредит надається у доларах США, договори були підписані сторонами без будь-яких застережень. Укладаючи кредитний договір, сторони мали на меті укласти саме такий договір, за яким банк зобов'язався надати гроші в кредит під відсотки, а інша сторона, отримавши кредитні кошти, зобов'язалась їх повернути в установлений договором строк.Так, [PERSON] зобов'язалася повернути кредит шляхом сплати щомісячно мінімально необхідного платежу в розмірі 437,50 доларів США. Крім того, поки банк не звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідач та третя особа умови укладеного кредитного договору не оспорювали, він виконувався останніми на умовах, які були в ньому визначені. Таким чином, судом встановлено, що сторонами була досягнута згода за всіма істотними умовами кредитного договору, в тому числі і в частині валюти кредитування. [PERSON] не була обмежена у виборі валюти кредитування, при укладенні договору усвідомлювала значення своїх дій і своїм підписом засвідчила власне волевиявлення укласти кредитний договір саме на тих умовах, що в ньому викладені. У матеріалах справи є розрахунок заборгованості за кредитом, наданий ПАТ «Дельта Банк», який суд вважає належними доказом по справі. Будь-яких доказів, які б спростували наданий розрахунок заборгованості, процентів, пені і трьох процентів річних від простроченої сумиза кредитним договором, відповідачем суду не надано. Крім того, ніяких клопотань від відповідача про призначення експертизи розрахунку заборгованості до суду не надходило. Розмір заборгованості є обґрунтованим, підтверджується умовами кредитного договору, відповідними розрахунками, наданими позивачем, іншими матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є позивач, надав третій особі [PERSON] кредит. Однак, остання порушує вимоги кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому. Крім того, в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору №164-0111005/ФКВ-08 від 05.09.2008 року та солідарним боржником. У звязку з невиконанням позичальником [PERSON] вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання зобовязань по кредитному договору, які останній ігнорує. У звязку з вищевикладеним, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, відсотків по ньому, пені та трьох процентів річних відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, який був звільнений від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved