Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на частку майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Її чоловіку належить будинок [ADDRESS] , який він отримав у спадщину від батьків, а відповідачу [PERSON] сплатив його частку в спадщині. За життя батьків відповідачів, родина позивачки та відповідача [PERSON] , з дозволу батьків робили за свій рахунок ремонтні роботи в будинку та добудови, а саме: добудовано кухню, коридор, середню кімнату, дачний малий будинок, гараж, прибудову до гаражу, ванну кімнату, лазню. Крім того, були встановлені металопластикові вікна, нова підлога, проведене газопостачання, новий водовідвід, та у дворі укладена тротуарна плитка. Тому позивачка просить суд визнати за нею право власності на ј частину вказаного будинку, встановити факт добудування позивачкою та відповідачем [PERSON] будинку. Позивачка позов підтримала, наполягала на його задоволенні, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Її чоловіку належить будинок [ADDRESS] , який він отримав у спадщину від батьків, а відповідачу [PERSON] сплатив його частку в спадщині. За життя батьків відповідачів, родина позивачки та відповідача [PERSON] , з дозволу батьків, робили за свій рахунок ремонтні роботи в будинку та добудови, а саме: добудовано кухню, коридор, середню кімнату, дачний малий будинок, гараж, прибудову до гаражу, ванну кімнату, лазню. Крім того, були встановлені металопластикові вікна, нова підлога, проведене газопостачання, новий водовідвід, та у дворі укладена тротуарна плитка. Вказані факти сторонами не заперечувались. Таким чином за час сумісного життя сторони значно збільшили вартість вказаного будинку внаслідок спільних трудових та грошових затрат. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто. Згідно ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності. Оскільки вартість будинку збільшилася за рахунок збільшення загальної площі, то суд приходить до висновку про те, що за позивачкою слід визнати право власності на ј частину будинку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути 6890 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved