Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач- Комунальне підприємство ( далі КП) «Харківводоканал» 26.07.2017 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 3 особи- [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.10.2013 р. по 31.10.2016 р. з централізованого водопостачання в сумі 3399,21 грн., централізованого водовідведення у розмірі 2277,88 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 203,06 грн., інфляційних витрат-1391,50 грн. , а також судового збору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання » № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду згідно з встановленими тарифами на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються на підставі відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] , повинні регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їм підприємством послуг водопостачання і водовідведення, але свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість. 3 особи, які зареєстровані в квартирі , мають 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, відповідачі- [PERSON] та його дружина користуються 75-процентною знижкою на комунальні послуги, які враховані при нарахуванні плати. В подальшому, позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.10.2013 р. по 31.07.2018 р. за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 6663,29 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення-4605,59 грн., інфляційні витрати у розмірі 1877,84 грн., 3% річних від простроченої суми-357,67 грн. ( а.с. 144-145). Представник відповідача [PERSON] надав 21.02.2019 р. відзив на позовну заяву і просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що з позовної заяви та матеріалів справи не вбачається будь-яких дій з боку позивача, направлених на укладання договору надання відповідних послуг. Чотири особи з п`яти зареєстрованих в квартирі, які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мають пільги, однак з розрахунку не встановлено, які саме особи звільнені від сплати послуги, не надано доказів надсилання відповідних рахунків або вимоги щодо сплати за послуги водопостачання та водовідведення.Оскільки договір не укладався, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції до травня 2018 р.) не встановлював солідарної відповідальності споживачів. Така відповідальність запроваджена з 01.05.2019 р. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. Позивачем не враховано, що [PERSON] з вересня 2012 р. фактично не мешкає за вказаною адресою, а перебуває у м.Києві, а на даний час працює у Республіці Польща. Вимоги, пред`явлені позивачем, виходять за межі строку позовної давності. Зазначає, що відповідачі ніколи не визнавали існування у них боргу та не вчиняли дії, що свідчать про визнання боргу перед позивачем ( а.с. 189-192). У відповіді на відзив КП «Харківводоканал» стверджує, що за вимогами п. 1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, чого відповідачі не зробили і не бажають його укладати. В засобах масової інформації та кожній квитанції, які надходять щомісяця від позивача, мається посилання на необхідність укладання договору про надання послуг водовідведення і водопостачання.Відповідачі не заперечують, що отримують послуги, але їх не сплачують. Що стосується пільг, то КП «Харківводоканал» не уповноважений самостійно здійснювати призначення пільги або скасовувати їх, визначати розмір, а лише враховує отриману з місцевого бюджету компенсацію при проведенні нарахувань плати за надані послуги. Доказів невірного нарахування плати відповідачем та його представником не надано. Діючим законодавством не передбачено обов`язку виконавця послуг направляти рахунки на оплату кожному споживачу, які мешкають за однією адресою, а єдиний рахунок відповідачі отримують кожного місяця. Надані відповідачем докази на підтвердження не проживання [PERSON] за місцем реєстрації, позивач вважає неналежними.Крім того, просить врахувати, що за місцем реєстрації [PERSON] надходять субвенції з бюджету на оплату послуг водопостачання та водовідведення відповідно до отримуваної нею пільги, як слена сім`ї учасника бойових дій-75% і [PERSON] цією пільгою користується ( а.с. 228-232). Відповідач [PERSON] подав заперечення на позовну заяву та відповідь на підзив, в яких вказує, що перевірити правильність розрахунків позивача не надається можливим.Соціальний норматив, в межах якого держава надає пільги на оплату житлово-комунальних послуг встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 409 «Про встановлення державних соціальних гарантій в сфері житлово-комунального обслуговування» і становить для користування послугами з централізованого водовідведення-4 куб.метри на одну особу, з централізованого постачання холодної води-2,4 куб.метра за наявності централізованого постачання гарячої води, а у розрахунку наведено солідарний об`єм послуг і середня норма споживання. Відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» Кабінет Міністрів не має право взагалі формувати, встановлювати та затверджувати державні соціальні стандарти і нормативи, у тому числі щодо пільг з оплати житлово-комунальних послуг. Звертає увагу на те, що з вересня 2012 р. [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації, тому не отримує послуги і позивачем не надано підтвердження про надання відповідачам та третім особам цих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ( а.с. 241-245). Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~3\~особа-\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явились,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялись\~завчасно,\~належним чином,\~ правом\~на подання\~пояснень щодо позову або відзиву не скористались. 3\~особа-\~ [PERSON] помер[INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 217). Ухвалами суду від 01.11.2017 р., 25.01.2018 р., 17.05.2018 р. у задоволенні клопотань [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено ( а.с. 56-57, 78-80, 112-114). Ухвалою суду від 01.10.2019 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. В квартирі\~ [ADDRESS] \~зареєстровані та\~проживають [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~3\~особа- [PERSON] ,\~що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку. Квартира належить відповідачам, 3 особі- [PERSON] , а також [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 3 особа- [PERSON] є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються Комунальним підприємством «Харківводоканал» на підставі відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . За змістом ст.ст.\~319 , 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник несе тягар утримання майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із\~зведеною карткою\~абонента \~за відповідачами\~ станом\~на 31.07.2018\~р існує\~заборгованість за\~ надані\~послуги водопостачання\~,\~починаючи з\~01.10.2013\~р.\~в сумі\~6663,29\~грн.,\~за надані\~послуги з\~централізованого водовідведення-4605,59\~грн. , інфляційні витрати-1877,84 грн., 3% річних від простроченої суми-357,67 грн. Судовим наказом Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2016 р. стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь КП\~«Харківводоканал» заборгованість\~за надані\~послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 7271,65 грн. Ухвалою суду від 26.12.2016 р. задоволена заява [PERSON] та скасовано зазначений судовий наказ ( а.с. 218). 3\~особи-\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~користувались пільгами\~на підставі\~п.\~5\~частини 1\~ст.\~13\~Закону України\~«Про статус\~ветеранів війни,\~гарантії їх\~соціального захисту»,\~якою інвалідам\~війни та\~прирівняним до\~них особам\~ надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають 75-процентну знижку за користування комунальними послугами за положеннями п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідач [PERSON] пільги не має. Судом встановлено, що нарахування обчислювались з урахуванням наданих пільг, виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб та осіб, що користуються пільгами, відповідно до передбачених нормативів питного водопостачання , норм споживання на кожного споживача. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг\~з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води\~і водовідведення»\~, передбачено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Згідно з ч. 2 ст.\~638, ч. 2 ст.\~642 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо, особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або інше), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Статтею 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до положень\~статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду та відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідачі з серпня 2014 р. оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не проводять. При цьому, відповідачі від споживання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ніколи не відмовлялися, із заявами про від`єднання їх квартири від систем централізованого водопостачання та водовідведення до позивача не звертались, на відсутність чи якість цих послуг не скаржились. За змістом статей\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Положеннями\~статті 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між КП «Харківводоканал» та споживачами послуг\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої\~статті 11 ЦК України\~про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦКУкраїни та статей\~19,\~20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахунку чи іншого розміру заборгованості перед КП «Харківводоканал» за отримані послуги та нарахованих трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних витрат відповідачами суду не надано. Стосовно посилання відповідача на\~Постанову КМУ «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» №409, то дана постанова стосується забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до ст.ст.\~5,\~9 ЗУ «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Доводи [PERSON] про те, що його дружина [PERSON] не отримувала послуг водопостачання та водовідведення, тому як проживає в іншому місті з вересня 2012 р., суд не приймає до уваги, тому як вказані обставини свідчать лише про наявність приводу для звернення до КП «Харківводоканал» із заявою про зменшення розміру плати відповідно до абз.2 ч.1 ст. 29 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Крім того, відповідачем не надано суду доказів про те, що його дружина, як власник частини квартири [ADDRESS] , на якої лежить тягар утримання свого майна, у цей період часу оплачувала комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за іншою адресою свого місця перебування. Крім того, як випливає з наданої копії трудової книжки [PERSON] звільнена з роботи у м.Харкові в квітні 2013, з жовтня 2014 по травень 2018 працювала в ТОВ «Ашан» ( а.с. 204-206). Працевлаштування [PERSON] у Польщі з жовтня 2018 р. не відноситься до періоду стягнення заборгованості за надані послуги та не виключає її обов`язків власника частини квартири ( а.с. 207,255-257). Відповідно до вимог ст.\~257, п. 4 ст.\~267 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною другої\~статті 264\~ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Встановлено, що 09.12.2016 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів в сумі 7271,65\~грн.\~,\~що відповідає\~сумі заборгованості\~за послуги\~ за\~період з 01.10.2013 р. по 31.10.2016 р., заявлені у позові. Згідно зведених нарахувань за водопостачання і водовідведення , за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р., тобто в межах строку позовної давності, з урахуванням 75% знижки на оплату комунальних послуг [PERSON] і [PERSON] в межах встановлених норм, за надані послуги централізованого водопостачання нараховано -6605,77 грн. , послуги централізованого водовідведення -4583,08 грн., інфляційні витрати -1877,36 грн., 3% річних від простроченої суми- 357,36 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку , що відповідає вимогам ст. 541 ЦК України . Понесені позивачем при звернення до суду судові витрати, оплачені у мінімальному розмірі, підлягають стягненню з відповідачів на підставі вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial