overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 серпня 2017р. Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1251. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 серпня 2017р. Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1251. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Згідно ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 704,8грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 травня 2017р. Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1071. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивачка просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні вимог. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 травня 2017р. Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1071. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2019р. сторонам було надано місячний строк для примирення, який результату не дав. Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В судовому засіданні встановлено, що строк на примирення не змінив думки позивача відносно розірвання шлюбу, сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 768,4грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 червня 2016р. Суворовським районним в місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №718. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 30 червня 2016р. Суворовським районним в місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №718. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на позивача держави судовий збір у розмірі 840,8грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 31 травня 2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №283. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони втратили почуття взаємної поваги та кохання, розірвали свої стосунки та не бажають їх поновлення. Тому позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони уклали шлюб, зареєстрований 31 травня 2014р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №283. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на позивача держави судовий збір у розмірі 840,8грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 11 січня 1997 року перебували в шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського м.Харкова 11 січня 1997 року зроблено актовий запис № 39 (свідоцтво серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - з 01 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60 гривні, суд стягує з відповідача в дохід держави. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 2005 року по 2007 рік перебували в шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, про що Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18 липня 2007 року зроблено актовий запис № 302 (свідоцтво серія [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. (одна тисяча) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду - з 13 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60 гривні, суд стягує з відповідача в дохід держави. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 22 червня 2013 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду. У судове засідання позивач не з'явилася. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 22 червня 2013 року зроблено актовий запис №171 (свідоцтво серія [ADDRESS] Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [ADDRESS] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Суд вважає можливим встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду - з 23 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 1% від задоволених вимог за позовом, але не менше 243,60 гривні, суд стягує з відповідача в дохід держави. Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому зазначає, що 29.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має двох синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] На протязі останніх двох місяців відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання дітей. Також не надає фінансової допомоги на утримання сім'ї, а власні кошти витрачає лише на свої потреби. Їй достовірно відомо, що відповідач не має постійного заробітку, має непостійний заробіток, але значний прибуток і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, а також на її утримання, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років і не має можливості працевлаштуватися. У зв'язку з цим звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. та на її утримання в сумі 250 грн. Позивачка в попередньому судовому засіданні змініла свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 400 грн. на кожного, а в частині стягнення аліментів на її утримання просила позов залишити без розгляду. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині уточнених вимог позивачки. Ухвалою суду від 24.09.2014 р. позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання в сумі 250 грн. були залишені без розгляду згідно заяви позивачки. Матеріалами справи встановлено, що 29.08.2009 р. сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач на даний час не приділяє належної уваги вихованню дітей, ухиляється від їх утримання, не надає матеріальної допомоги. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дітей, суд, вважає, що підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гр. тобто по 400 (чотириста) грн. на кожну дитину, щомісячно по досягненню дітей повноліття, а також судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2014 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не надсилав. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2014 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved