overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1998 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] року народження та син [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу оскільки сумісне життя з відповідачем не склалося з різних причин. Позивачка в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден з позовними вимогами позивачки та просить розглядати справу без його участі, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони 11 жовтня 1998 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Підгірненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, які мешкають разом з позивачкою (а.с. 7,8,9). З жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що сім'я [PERSON] розпалася, подружжя втратило один до одного відчуття любові й пошани. Шлюб існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2009 року. Від даного шлюбу в них одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріально не допомагає. У зв'язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону і до його повноліття Позивачка позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву, відповідач позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ст. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданий виконавчим комітетом Новотарутинської сільської ради Тарутинського району Одеської області. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Петрівською Другою сільською радою Тарутинського району Одеської області. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області №465 від 28.10.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги добровільно на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А тому враховуючи викладене, те, що відповідач не має постійного заробітку, добровільно не допомагає, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону і до його повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 180; 182; 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом по тих підставах, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 29 березня 2006 року. Від даного шлюбу в них двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, відповідач позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 29 березня 2006 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області 29.03.2006 року за актовим записом № 20 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON] (а.с.8,9). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Відповідно до ст. 112 СК України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З заяви позивачки, яка надійшла на адресу суду, вбачається, що вона просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом п про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що 06 листопада 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: с. Артільне Лозівського району Харківської області, вул. Радянська (на даний час Набережна), буд. 37. Спадкоємцем майна померлої згідно заповіту є вона. Весь час по день смерті [PERSON] вона проживала разом з нею та доглядала її. У встановлений законом строк вона не звернулася з заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки через юридичну неграмотність не знала, що це потрібно зробити протягом шести місяців після смерті спадкодавця, а тому просить суд надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Артільної сільської ради в своїй письмовій заяві позов визнала, просить розглядати справу за її відсутності. Представник позивачки надала заяву з проханням розглянути справу за своєї відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивачка, відповідно до заповіту, є спадкоємцем померлої 06 листопада 2015 року [PERSON] (а.с.8, 9). Так як відповідач позов визнав, вважаючи причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважними, дана обставина, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3, 3468 га, розташованої на території Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08.01.2004 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав у [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3, 3468 га, розташована на території Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 08.01.2004 року. В передбачений законом 6-ти місячний термін позивачка звернулася в сільську раду де зробили заяву про прийняття спадщини, а мати позивачки [PERSON] та брат позивачки [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на ім'я позивачки. Після цього ми отримали заяви та в зв'язку з юридичною неграмотністю не зареєстрували ці заяви в Котовськіїй районній державній нотаріальній конторі. В квітні цього року позивачка звернулась до державного нотаріуса, але їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину так, як строки на реєстрацію цих заяв вони упустили, та тепер повині в суді доводити своє право на прийняття спадщини. До того ж оригінал Державного акту відсутній, що робить неможливим оформлення документів в нотаріальній конторі. До того ж була виявлена помилка у прізвищах, я згідно свідоцтва про народження «[PERSON]», а батько «[PERSON]», мати «[PERSON]», а брат «[PERSON]», та згідно свідоцтво про народження «[PERSON]», а батько згідно свідоцтво о смерті «[PERSON]», в зв'язку з цими розбіжностями нотаріус не може видати свідоцтво на спадкове майно. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого [PERSON], як за спадкоємицею за законом у розумінні положень ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,4393 га, розташованої на території Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08. 01. 2004 р. Позивачка у судове засідання не з'явилась надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не надав цьому поважних підстав, хоча про розгляд справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер її батько [PERSON] який на день смерті проживав у [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,4393 га, розташованої на території Климентівської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно Державного акту серії [NUMBER] від 08. 01. 2004 р. В встановлений законом 6-ти місячний термін позивачка звернулася до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки крім неї спадкоємців не має, вона доглядала та ховала батька. Була заведена спадкова справа 187/2015. В березні 2016 року позивачка звернувся до державного нотаріуса, але їй в усній формі було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину так, як кадастровий номер відсутній у державному акті. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого [PERSON], як за спадкоємицею за законом у розумінні положень ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею за законом після смерті матері [PERSON] померлої 20. 08. 2014 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 2,4008 Га, яка розташована на території Великофантанської сільської ради Котовського району Одеської області, відповідно до Державного акту серії ІV- ОД № 002292 від 13. 01.2004 року. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2014 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала у [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,4008 Га, яка розташована на території Великофантанської сільської ради Котовського району Одеської області, відповідно до Державного акту серії ІV- ОД № 002292 від 13. 01.2004 року. Померла залишила заповіт на позивачку, посвідчений Великофонтанською сільською радою р. №37 від 23. 12.1996 року. В встановлений законом 6-ти місячний термін позивачка звернулася до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки крім неї спадкоємців не має, вона доглядала та ховала матір. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлої [PERSON], як за спадкоємицею за законом у розумінні положень\~ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.\~\~\~\~ Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON] померлого 16 листопада 2015 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 3,6377 га, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області на підставі державного акту серії ЯМ №127279 від 30 листопада 2010 року. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 листопада 2015 року помер її батько [PERSON] який на день смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,6377 га, яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області на підставі державного акту серії ЯМ №127279 від 30 листопада 2010 року. В встановлений законом 6-ти місячний термін позивачка звернувся до нотаріальної контори м. Одеса, де 17 листопада 2015 року написала заяву про прийняття спадщини, але через юридичну не обізнаність не передала її до Котовської нотаріальної контори. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька. До того ж померлий залишив заповіт на позивачку посвідчений секретарем Чапаївської сільської ради від 02 грудня 2014 року №115. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом у розумінні положень\~ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.\~\~\~\~ Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] померлої [INFO] року, право приватної власності на земельну ділянку площею 2,73 га, розташованої на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.11.2004 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла її мати [PERSON] яка на день смерті проживала у [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,73 га, розташованої на території Нестоїтської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 05.11.2004 року. В встановлений законом 6-ти місячний термін позивачка звернулась до Аньївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а сестра позивачки, донька померлої [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини, була заведена спадкова справа. Позивачка є спадкоємицею після смерті матері. До того ж померла залишила заповіт на позивачку посвідчений секретарем Нестоїтської сільської ради від 12 жовтня 2014 року №98. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлої [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом у розумінні положень ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, при цьому наполягала на визнанні за нею [PERSON], як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] померлого 14 серпня 2011 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 6, 23 га, яка розташована на території Качурівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 №494484 від 20. 05. 2003р. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, не надав цьому поважних підстав, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся, чому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2011 року, помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки. В передбачений законом 6-ти місячний термін позивачка звернулась до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа. Свідоцтво про право на спадщину не отримувала в звязку з тяжким матеріальним станом. Крім позивачки спадкоємців не має. Померлий залишив заповіт на імя позивачки посвідчений Качурівською сільською радою в якому заповів їй вищевказану земельну ділянку на підставі державного акту серії Р1 №494484 від 20 травня 2003 року. Але позивачка не отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину в звязку з втратою, оригіналу Державного актіу на земельну ділянку. Відновити їх позивачка не має змоги, тому вирішила звернутися до суду, так як це порушує її права, та вона не може належним чином розпоряжатися належною мені спадщиною. Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого [PERSON], як за спадкоємицею за заповітом у розумінні положень\~ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка прийняла спадщину та за цей період не відмовилася від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.\~\~\~\~ Виходячи з наведеного та

Outcome: approved