Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач КС «Альтернатива» звернулися в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON]В.у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що 27 жовтня 2014 року КС «Альтернатива» та [PERSON], відповідач по справі, уклали кредитний договір № 360 ( а.с.8-9), відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти в сумі 25 000 грн. строком на 24 місяці із розрахунку 48% річних на споживчі потреби, відповідно видаткового касового ордеру № 1531 від 27.10.2014 року, зі строком погашення кредиту шляхом погашення суми кредиту та сплати відсотків на протязі 24 місяців шляхом погашення готівкою у касу кредитної спілки « Альтернатива» щомісячними рівними частками за попереднім розрахунком виплати кредиту. Кредитна спілка зареєстрована, як фінансова установа, згідно свідоцтва серія АОО № 567972 від 10.03.2009 року про реєстрацію фінансової установи( а.с.15) та Ліцензії на надання фінансових послуг серія АВ № 446222 ( а.с.16) та відповідно до закону України «Про кредитні спілки» та Статуту має право надавати кредити ( а.с.13). Відповідно до пункту 5.1 б Статуту КС «Альтернатива» відповідачу наданий кредит. Для своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та КС «Альтернатива» було укладено договір поруки від 27.10.2014 року ( а.с.17-18) , згідно якого [PERSON], [PERSON] поручилися за повернення кредиту отриманого [PERSON] в сумі 25000 гривень та відсотків за користування ним. Станом на 13.01.2016 р. [PERSON] не виконав належним чином зобовязання за кредитним договором в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 28746,47 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно вимог ч.1 ст.1049 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, а в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною другою ст. 651 ЦК України визначено, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. п. 7.3. Договір може бути розірваний в судовому порядку за позовом кредитодавця з підстав передбачених підпунктом 3 пункту 2.1.1 Договору та/або з інших підстав встановлених законом (а.с. 9). Підпунктом 3 пункту 2.1.1. кредитного договору № 434 від 29.12.2014 року визначено, що кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі не істотного порушення умов договору про надання кредиту (а.с. 8). Отже, враховуючі обставини справи та вимоги зазначених норм Закону, судом встановлено неналежне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного договору, а отже вимоги позивача про дострокове розірвання кредитного договору № 360 від 27.10.2014 року укладеного між КС «Альтернатива» та [PERSON] підлягають задоволенню, а даний кредитний договір розірванню. Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Встановивши, що кожен з поручителів уклали з позивачем окремі договори поруки, суд не може застосувати солідарну відповідальність всіх поручителів з боржником перед кредитною спілкою. Отже, з моменту виникнення у [PERSON] обов'язку дострокового повернення кредиту та сплати процентів такий обов'язок виник і у поручителів за окремими договорами [PERSON], [PERSON], а тому заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню на користь кредитної спілки з позичальника та поручителів. Станом на 13.01.2016 р. сума боргу за весь час прострочення становить 28746 грн. 47 коп. яка складається з: 23713,50 грн. основна сума боргу; 5032,97 грн. відсотки за користування кредитом; Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю. З відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 28746 грн. 47 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів пропорційно слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved