Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.11.2019 близько 16-30 год [PERSON] , перебуваючи разом із малолітнім сином вдома, умисно наніс останньому не менше трьох ударів ножем в різні частини тіла, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження. Вказані діє є злочином, поєднаним із застосуванням насильства щодо малолітньої дитини. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2019 року № 12019270180001468. З того часу їхні подружні відносини припинилися, вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається вона. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2020 шлюб між ними розірвано. У зв`язку з фізичним насильством над малолітнім сином 27.11.2019 служба у справаї дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради взяла його на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Позивачка та представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області- подали до суду письмові заяви про підтримку позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій заперечує проти позбавлення його батьківських прав з тих підстав, що він є батьком дитини. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , позивачка та відповідач зазначенені його батьками (а.с.10). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Витягом з кримінального провадження № 12019270180001468 від 24.11.2019 підтверджується надходження до Ніжинського ВП ГУНП повідомлення про те, що [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою [ADDRESS] , наніс проникаюче ножове поранення в область правої лопатки своєму малолітньому сину [PERSON] , [INFO] , спричинивши тяжкі тілесні ушкодження (а.с.12). З листа служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №14.2-25/865 від 27.11.2019 вбачається, що малолітнього [PERSON] наказом начальника служби у справах дітей №28 від 27.11.2019 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради, підстава взяття: дитина зазнала фізичного насильства (а.с.17). З акту з`ясування обставин вчинення насильства в сім*ї або реальної загрози його вчинення від 25.11.2019 вбачається, що сім*я має статус осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України. [PERSON] за місцем проживання в квартирі [ADDRESS] 24.11.2019 близько 16-20 год наніс ножові поранення малолітньому сину та собі (а.с.13). За висновком виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи наявна ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21.02.2020 про застосування відносно [PERSON] , [INFO] , примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Запобіжний захід обраний [PERSON] у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, що виключає його небезпечну поведінку, а саме:до комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради. З тексту ухвали вбачається, що 24.11.2019 близько 16-ї год 30 хв [PERSON] , знаходячись разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в будинку за адресою: [ADDRESS] , страждаючи на параноїдну шизофренію (F 20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, умисно наніс останньому не менше чотирьох ударів ножем в область голови та тулубу, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани лівої щоки, підборіддя, лівого плеча, живота, проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, гемопневмоторакс справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Дії [PERSON] , які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто спричиненні умисного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння малолітньому [PERSON] , органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до п. 14,17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. На думку суду, поведінка відповідача є такою, що свідчить про ухилення від виконання обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По цій справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина буде суперечити його інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні, тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його сина, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.

Outcome: approved