Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області померла [PERSON]. За життя остання вчинила на ім'я позивачки заповіт, яким заповіла їй все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те на що вона за законом матиме право. Позивачка вказує, що після смерті [PERSON] залишились: земельна ділянка площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок [ADDRESS] та пенсія, яку [PERSON] не отримала за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп. Разом з тим, позивачка зазначає, що після смерті спадкодавці вона своєчасно звернулась до приватного нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак отримала відмову в зв'язку з тим, що у заповіті не вказано точний час його складання, тобто заповіт не відповідає ч.1 ст.1247 ЦК України. Оскільки вирішити питання прийняття спадщини позасудовим способом неможливо, [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки у судове засідання не з'явився, направивши заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Дивізійської сільської ради до суду не з'явився, голова сільської ради направив до суду заяву, в якій просить слухати справу за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області (а.с.5). Як видно з копії заповіту від 01.12.2011 року (а.с.7), [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла позивачці все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і в чому б не полягало, а також все те, на що вона за законом матиме право. Із листа нотаріуса (а.с.8) видно, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після померлої [PERSON], оскільки у заповіті не вказано точний час його складання, що не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА № 050733 від 25.06.1999 року (а.с.9) видно, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] є його дружина - [PERSON], що проживає в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області. Копією технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.10-13) підтверджується наявність спадкового майна. Замовником технічної інвентаризації є [PERSON]. Із довідки виданої ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» за № 234 від 20.10.2014 року (а.с.14) вбачається, що вартість житлового будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] складає 43 711 грн. З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №496750 від 17.04.2001 року (а.с.15), виданого Дивізійською сільською радою Татарбунарського району Одеської області видно, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держземагенства у Татарбунарському районі Одеської області, земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області(а.с.16), складає 14 949 грн. 32 коп. Копією довідки, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області № 2887/06 від 17.11.2014 року (а.с.17) підтверджується, що [PERSON], яка померла [INFO] не отримала пенсію за квітень місяць 2014 року у розмірі 1255 грн.94 коп. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що земельна ділянка площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів та розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок [ADDRESS] та пенсія за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп. за життя належали [PERSON] та позивачка є єдиною спадкоємицею по заповіту, однак в ньому не зазначено точного часу його складання. Суд не ставить під сумнів волю спадкодавиці [PERSON], яка 01.12.2011 року заповіла все своє майно позивачці по справі [PERSON], а відсутність точного часу його складання вважає недоліком, допущеним посадовою особою, яка посвідчувала заповіт, що дійсно жодним чином не впливало на наявність дійсної волі спадкодавця. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,60 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 496750, виданого 17.04.2001 року Дивізійською сільською радою народних депутатів, розташовану на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області; житловий будинок [ADDRESS] та пенсію за квітень місяць 2014 року в розмірі 1255 грн. 94 коп., що за життя належали [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved