Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначивши, що 12 лютого 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено з дня народження дитини. Після чого сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Домовленості між сторонами про участь відповідача в добровільному утриманні дитини та наданні матеріальної допомоги не досягнуто. На думку позивача, відповідач є платоспроможною особою та має регулярний прибуток. Посилаючись на викладене просила про задоволення позову і стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 гривень з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка з'явилась. Позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач не бере жодної участі у матеріальному забезпеченні дитини та не займається її вихованням. Постійного місця роботи за її даними відповідач не має. Існує за рахунок реалізації овочів. На її думку його дохід становить близько 20000 грн. Просить стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі, оскільки в разі стягнення грошових коштів в частці від доходу відповідача, їй буде недостатньо коштів для утримання дитини. Щомісяця лише на харчування для себе і дитини вона витрачає близько двох тисяч грн. Згодна на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач до суду не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим вчасно та належним чином ( згідно зворотного поштового повідомлення за місцем реєстрації відсутній). Заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За згодою позивача розгляд справи проведено в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що дійсно сторони з 12 лютого 2010 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі в додаткових витратах. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується актом про проживання. Відповідач є працездатною особою, яка не працює. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. За встановленого в судовому засіданні та з врахуванням того, що відповідач є працездатною особою, яка не працює, відсутності в нього інших утриманців, а також не доведеністю наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у стягненні аліментів в розмірі 1/4 частці від доходу відповідача щомісячно, починаючи з 31.03.2015 року( дня подачі позову) . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial