Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її дядько - [PERSON] . За життя [PERSON] залишив заповіт за яким земельні ділянки розміром 0,6319 га, 0,7274 га, 1,1859 га, які розташовані на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) заповів [PERSON] , який прийняв спадщину. Однак у померлого залишилася також ще одна земельна ділянка, яка розташована на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада). Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом померлого [PERSON] Своєчасно вона не звернулася до нотаріальної контори щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки не знала, що у померлого залишилось майно, яке вона могла б успадкувати. Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н.М., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Позовна заява надійшла до суду 08 липня 2019 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 20 серпня 2019 року, після усунення позивачем виявлених судом недоліків, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 10 вересня 2019 року. Судовий розгляд справи по суті призначений на 23 жовтня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка розміром 2,85 га, яка розташована на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (нині Куликівська селищна рада) відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 629775, виданого на ім`я [PERSON] (а.с.15). Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 252 від 02 квітня 2019 року, [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). [PERSON] , помер [INFO] (а.с.6). [PERSON] є рідним братом [PERSON] , так як вони мали єдину матір - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с.8,11). [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про розірвання шлюбу між позивачкою та [PERSON] , та свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачкою та [PERSON] (а.с.7,9,10). Таким чином [PERSON] є племінницею [PERSON] . Згідно з матеріалами спадкової справи № 86/2018, за життя [PERSON] залишив заповіт, яким земельну ділянку розміром 0,6319 га, кадастровий номер 7422782500:03:002:0031, земельну ділянку розміром 0,7274 га, кадастровий номер 7422782500:03:003:0975 та земельну ділянку розміром 1,1859 га, кадастровий номер 7422782500:03:001:0904 заповів [PERSON] . Заповіт складений 28 липня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Лисенко Н. Б., зареєстрований в реєстрі за № 290 (а.с. 47). [PERSON] 18 червня 2018 року звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] (а.с.32). [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] (а.с.48). [PERSON] також належало право власності на земельну ділянку розміром 2,85 га, яка знаходиться на території Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 09 грудня 2005 року виданого на ім`я [PERSON] , яка не охоплена заповітом (а.с.15). Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом за правом представлення свого померлого батька - [PERSON] . Інших спадкоємців за законом [PERSON] , які претендують на спадщину, судом не виявлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Визнання позову відповідачем не суперечить закону правам , свободам чи інтересам інших осіб, та є підставою для задоволення позовних вимог. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018 вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за правом представлення, разом зі спадкодавцем не проживала. Посилання позивача на ту обставину, що про існування об`єкту спадщини їй до цього часу було не відомо, нічим не спростовані. Оскільки власники земельних ділянок отримують орендну плату від агропромислових підприємств і заінтересовані у додаткових грошових надходженнях, несвоєчасне звернення з заявою про прийняття спадщини підтверджує незнання позивачем про факт існування Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім`я спадкодавця. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved