Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач - орган опіки та піклування м . Черкаси звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до відповідачки [PERSON] про звільнення особи від повноважень опікуна, визнання рішень виконавчого комітету Придніпровської районної ради від 12.04.2010 року №115 «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON]» та від 12.04.2010 року №116 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON]» такими , що втратили чинність. Свої доводи обґрунтовують тим , що на первинному обліку відділу у справах дітей Придніпровського району служби у справах дітей Черкаської міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як діти , позбавлені батьківського піклування. Мати дітей - [PERSON] позбавлена батьківських прав на підставі рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4.03.2010 року, реєстрація народження дітей здійснена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Діти влаштовані під опіку бабусі [PERSON], яка є відповідачкою у справі, відповідно до рішень виконавчого комітету Придніпровської районної ради м . Черкаси від 12.04.2010 року за №115 «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON]» та за №116 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON]». Відповідачка [PERSON] ознайомлена з виконанням обов'язків опікуна, отримала пам'ятку опікуна, а також, попереджена, що діти не можуть проживати в одному помешканні з матір'ю, яка позбавлена батьківських прав. 6.06.2012 року до служби у справах дітей надійшла усна інформація від громадянки , яка не назвалася, про перебування матері [PERSON], яка позбавлена батьківських прав, у помешканні, де проживають підопічні діти, та про те , що вона зловживає спиртними напоями. Громадянка заяву написати відмовилася, а тому , повідомлення оформлено службовою запискою. Відповідно до акту обстеження від 6.06.2012 року за №167 зафіксовано, що в помешканні разом з дітьми перебувала громадянка [PERSON], які в цей час спали на дитячих ліжках. Опікун [PERSON] пояснила ,що її дочка [PERSON] із своїм співмешканцем вживали спиртні напої та будучи в стані сп'яніння лягли спати. Питання «Про стан утримання, виховання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в сім'ї опікуна [PERSON] - 13 червня 2012 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради, на якій [PERSON] була попереджена про неналежне виконання обов'язків опікуна щодо створення належних умов для проживання дітей. 25.07.2012 року, 8.08.2012 року, 21.08.2012 року спеціалістами служби у справах дітей здійснювалася перевірка сім'ї [PERSON] з метою з'ясування виконання обов'язків опікуна. За результатами перевірок встановлено , що мати дітей постійно перебувала у будинку та переховувалася вдома. Також, було встановлено , що в будинку постійно знаходилися сторонні особи чоловічої статі, кожного відвідування різні, які ховалися від спеціалістів за дверима у дитячій кімнаті, під ковдрою за дитячим ліжком . За інформацією Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області 25.08.2012 року за місцем проживання малолітніх дітей зафіксовані факти хуліганських дій з боку [PERSON], а також встановлено, що вона 21.10.2011 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КпАП України, за розпивання спиртних напоїв в громадських місцях, 7.07.2012 року - вона учасник хуліганських дій, а також вчинила крадіжку та була покарана у вигляді штрафу в сумі 850 гривень 11.02.2012 року. 15.06.2012 року службою у справах дітей отримано інформацію з дитячої поліклініки №2 «Про стан здоров'я та нагляд дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], які проживають за адресою [ADDRESS]» в якій зазначено , що соціально - побутові умови проживання та санітарний стан помешкання незадовільний. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22.08.2012 року протокол №16 повторно розглядалося питання про виконання обов'язків опікуна громадянкою [PERSON], яку ознайомили з об'єктивними результатами перевірок спеціалістами служби. [PERSON] підтвердила факт спільного проживання [PERSON] разом з дітьми , вживання нею алкогольних напоїв, вчинення сварок та хуліганських дій. Відповідно до п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» діти - сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, не можуть мешкати в сім'ї, де на спільній житловій площі проживають особи, які своєю поведінкою чи способом життя, можуть негативно вплинути на здоров'я дитини, її фізичний, психічний, моральний стан або інтелектуальний розвиток. Просили суд звільнити відповідачку [PERSON] від повноважень опікуна відносно малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], малолітніх дітей передати органу опіки та піклування м . Черкаси для подальшого влаштування , а рішення виконавчого комітету про встановлення опіки над дітьми визнати такими , що втратили чинність. 17 березня 2014 року позивачем надано до суду клопотання відповідно до якого , додали до справи копії висновків про стан здоров'я , фізичний та розумовий розвиток дітей, інформацію Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], копію листа - звернення [PERSON] до секретаря міської ради Білоусова В.Ф., рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.05.2013 року №584 «Про припинення дії договору та втрату статусу прийомної сім'ї [PERSON], створення дитячого будинку сімейного типу та влаштування дітей». Позов в частині передачі дітей органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування просили не розглядати. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування м. Черкаси Загребельна Н.І. позовні вимоги підтримала. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали. Прокурор Потапенко А.В. зазначила , що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні , а тому ,в ньому має бути відмовлено. Відповідно до обставин справи , встановлено, що на первинному обліку відділу у справах дітей Придніпровського району служби у справах дітей Черкаської міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як діти , позбавлені батьківського піклування. Мати дітей - [PERSON] позбавлена батьківських прав на підставі рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 4.03.2010 року, реєстрація народження дітей здійснена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Діти влаштовані під опіку бабусі [PERSON], яка є відповідачкою у справі, відповідно до рішень виконавчого комітету Придніпровської районної ради м . Черкаси від 12.04.2010 року за №115 «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON]» та за №116 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON]». Відповідачка [PERSON] ознайомлена з виконанням обов'язків опікуна, отримала пам'ятку опікуна, а також, попереджена, що діти не можуть проживати в одному помешканні з матір'ю, яка позбавлена батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про ї здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Звертаючись до суду з позовом про звільнення [PERSON] від повноважень опікуна, орган опіки та піклування м . Черкаси посилається на положення ст..251 СК України, ч.4 ст.67 та ч.3 ст.75 ЦК України, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст..251 СК України особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним Кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування. Проте , в ході розгляду даної справи таких обставин не встановлено, а ті , на які посилається позивач, свого підтвердження не знайшли та повністю спростовані. Так, згідно з ч.3 ст.75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. Досліджуючи обставини справи , письмові матеріали справи,встановлено , що відповідачка [PERSON] являється біологічною бабусею малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], з часу народження діти проживають разом з нею, дітям створені належні умови для проживання та відповідно до рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.04.2010 року №115 «Про встановлення опіки над малолітнім [PERSON]» та №116 «Про встановлення опіки над малолітньою [PERSON]» саме [PERSON] довірено та доручено опіку над дітьми. Так, згідно до вказаних вище рішень, вбачається , що [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання, не має медичних протипоказань для призначення опіки, за місцем її проживання - [ADDRESS] створені належні умови для утримання та проживання малолітніх дітей, вона може займатися вихованням дітей і опіка відповідає інтересам дітей. Перевіряючи доводи позивача в частині позовних вимог про звільнення особи від повноважень опікуна , встановлено , що відповідачка [PERSON] , як на час подачі позову, так і на теперішній час відповідає статусу опікуна , оскільки виконувала та продовжує виконувати обов'язки по утриманню дітей, піклується про них , займається вихованням та стурбована тим , що позивачем з незрозумілих для неї причин передано на утримання та виховання сторонніх для дітей осіб, а саме , за рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.05.2013 року №584 «Про припинення дії договору та втрату статусу прийомної сім,ї [PERSON], створення дитячого будинку сімейного типу та влаштування дітей» малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання. Також, встановлено , що на час подачі даного позову відповідачка [PERSON] в повному обсязі виконувала обов'язки опікуна дітей, покладені на неї вищевказаними рішеннями виконавчого комітету Черкаської міської ради , утримувала та продовжує утримувати дітей , піклується про їх психічний, духовний розвиток, має все необхідне для виховання та розвитку дітей, постійно намагається покращити умови проживання та власним коштом покращує житлові умови. В помешканні прибрано, діти мають охайний вигляд та відповідачка [PERSON] постійно цікавиться життям дітей , їх навчанням, і має велике бажання бути разом з дітьми та спрямовує свої дії саме в інтересах дітей. Фактично ці обставини визнаються і представником позивача та основною підставою про звільнення особи від повноважень опікуна вказується виявлені факти спільного проживання [PERSON] - дочки відповідачки [PERSON] разом з дітьми за місцем їх проживання, вживання [PERSON] алкогольних напоїв, вчинення сварок та хуліганських дій, що суперечить п.48 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини». Разом з тим , встановлено , що [PERSON], як опікун малолітніх дітей, неодноразово зверталася в різні органи влади та місцевого самоврядування і з приводу поведінки своєї доньки [PERSON], яка постійно здійснювала на неї психологічний тиск, зловживала спиртними напоями , вела та веде аморальний спосіб життя , та появляючись за місце проживання , де мешкають і діти , своєю негативною поведінкою створювала сварки , конфлікти , що негативно впливало на здоров'я дітей, їх фізичний, духовний розвиток. З'ясовуючи вказані обставини, [PERSON] зазначила , що вона як приймала і раніше , так і по теперішній час приймає міри по припиненню такої поведінки своєї дочки [PERSON] , завжди припиняла негативні дії своєї дочки та всі свої дії спрямовувала на усунення [PERSON] від будь - якого контакту з дітьми. Встановлено , що [PERSON] зверталася практично в усі інстанції з цього приводу, а саме , до голови Черкаської обласної державної адміністрації, прокурорів Черкаської області та м . Черкаси , до мера міста Черкаси, а також і до Президента України, Генерального прокурора України та в інші інстанції. Так, [PERSON] неодноразово зверталася і до органів міліції з приводу неправомірних дій своєї дочки [PERSON] по створенню сварок , негативної поведінки за місцем проживання та на цей рахунок є декілька постанов дільничних інспекторів міліції про відмову в порушенні кримінальних справ. Такі постанови органів міліції виносились неодноразово - 27.11.2009 року, 20.08.2011 року , 23.10.2012 року , що підтверджує позитивну поведінку та наміри відповідачки [PERSON] якимось чином вирішити питання по покращенню умов життя малолітніх дітей та основного питання - по усуненню [PERSON] від будь - якого впливу на своїх малолітніх дітей. Врешті решт [PERSON] самостійно звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення із квартири [ADDRESS] та рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 9 серпня 2013 року у справі №711273213-ц її вимоги задоволено, [PERSON] виселено із займаного жилого приміщення. Це підтверджує обставини того , що відповідачка [PERSON] незважаючи на те ,що була зайнята опікою малолітніх дітей , не отримала належної допомоги та відповідного реагування від органів влади та самоврядування, в тому числі і від органів опіки та піклування , служби у справах дітей , та інших органів та посадових осіб у вирішенні проблемного питання по усуненню [PERSON] від будь - якого негативного впливу на дітей, та фактично самотужки змушена звертатися з позовом про виселення в судовому порядку. Надана суду переписка [PERSON] з різного роду службами та посадовими особами - цьому підтвердження, а крім того , доказом цього і служать вищевказані постанови органів міліції про відмову у порушенні кримінальних справ. А тому ,посилання органу опіки та піклування м. Черкаси на ті обставини , що відповідачка [PERSON] нібито не приймала ніяких мір по усуненню своєї дочки [PERSON] від контакту з малолітніми дітьми , по недопущенню її проживання за місцем проживання дітей і таке інше - не відповідає фактичним обставинам справи та фактично їм суперечить , та повністю спростовано як даними її листів в усі установи та до органів влади та посадових осіб, органів міліції , тощо , про що вказано вище в даному рішенні. Крім того ,вона в силу подачі даного позову , вже в процесі розгляду справи подала особисто позов про виселення [PERSON] із житлового приміщення. Тобто , дії та поведінка відповідачки [PERSON] як до подачі даного позову так і на час його розгляду , свідчать про те , що [PERSON] в повній мірі відповідає статусу особи - опікуна малолітніх дітей , а підстави про позбавлення її цього статусу - відсутні. А тому , посилання позивача як на підставу своїх вимог на п.38 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності , пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 рок №866 не в повній мірі узгоджується із фактичними обставинами справи, оскільки поведінка та дії відповідачки [PERSON] як опікуна дітей , повністю спростовують ці посилання і на цей рахунок суду надано письмові докази, в тому числі і рішення суду про виселення [PERSON] Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року , вбачається , що попередні рішення у цій справі скасовано , оскільки не належним чином була надана оцінка фактичним обставинам справи, оцінка доказам , які надала відповідачка та її представник, тощо. Ухвала вищестоящого суду є обов'язковою до виконання судами нижчого рівня. Разом з тим , в судовому засіданні встановлено , що [PERSON] виконувала та продовжує належним чином виконувати свої обов'язки опікуна дітей, підстави для звільнення її від цих обов'язків у відповідності до ст..75 ЦК України не має. Посилання представника позивача в судовому засіданні також на інші обставини , а саме , на нібито відсутність належного опалення житлового приміщення ,недобудову самого житлового приміщення опікун добудувала веранду із цегли, але стіни без штукатурки , відсутність його оздоблення, то на не утеплені стіни , появу цвілі в результаті цього, відключення газу, тощо , свідчать більше про низький матеріальний стан відповідачки [PERSON], а не про її невідповідність статусу опікуна дітей. Позивачем не надано доказів того , що [PERSON] самоусунулась від виконання своїх обов'язків опікуна чи не належним чином виконує ці обов'язки. Відповідачка має хороші стосунки з дітьми , її статус з часу винесення рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради за №№115116 від 12.04.2010 року не змінився, своєю поведінкою та своїми діями вона сприяє вихованню та розвитку здібностей дітей, їхньому навчанню, піклується про їх стан здоров'я, фізичний, психічний та духовний розвиток . [PERSON] в судовому засіданні визнала обставини того , що дійсно ще існує багато різного роду проблемних питань щодо оздоблення добудованого нею приміщення , проте це тимчасово, оскільки не хватає грошових коштів , але для дітей існує житлова кімната та все необхідне для навчання та виховання , і це ніяким чином не дає підстав для позбавлення її від повноважень опікуна та не вважає передачу дітей до сторонніх для них осіб правильною. Оскільки позов в частині звільнення особи від повноважень опікуна не знайшов свого підтвердження, вимоги позивача і в частині визнання рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради про встановлення опіки над дітьми такими , що втратили чинність , не є такими , що підлягають до задоволення. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані [PERSON] та її представником. На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України та

Outcome: dismissed