Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування, звернувся в суд з позовом в інтересах дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] до [PERSON], в якому просить відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, дітей передати на опікування органу опіки та піклування міської ради міста Кропивницького та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позов мотивовано\~тим,\~що відповідач\~є матірю\~дітей,\~відповідач тривалий\~час зловживає\~спиртними напоями,\~внаслідок асоціальної\~поведінки ухиляється\~від виконання\~своїх батьківських\~обовязків по вихованню, утриманню та навчанню своїх синів, дитина [PERSON] проживав з батьком [PERSON], дитина [PERSON] протягом 9 місяців 2017 року перебував у комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кіровоградської обласної ради» і на даний час перебуває в Центрі. З даного приводу орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького 31.03.2017 року звертався до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів, але, враховуючи щире каяття відповідача та її зобовязання належним чином виконувати обовязки щодо виховання, навчання, утримання дітей, а також позитивні зміни у житті та поведінці відповідача, за клопотанням представника органу опіки та піклування судом прийнято ухвалу від 16.03.2018 року про залишення позову без розгляду. Діти були повернуті відповідачу, перебували на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького. Однак, 31.05.2018 року до Служби надійшла письмова інформація комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» про те, що мати колишнього вихованця [PERSON] - відповідач, за усними повідомленнями сусідів, декілька днів пиячить, не доглядає за дітьми, молодшу дитину [PERSON] забрав батько. В телефонному режимі класний керівник [PERSON] підтвердила, що дитина пропускає заняття без поважних причин, мати до школи не зявляється. Під час відвідування сімї [PERSON] адміністрацією дитячого будинку стороння особа повідомила, що відповідач декілька днів не виходить із запою, син [PERSON] перебуває бездоглядним. Директор дитячого будинку зустріла відповідача на вулиці в сильному алкогольному спянінні, у вкрай неохайному вигляді, що свідчить про тривале вживання алкоголю. Працівниками Служби 31.05.2018 року відвідано відповідача за адресою проживання сім'ї [ADDRESS]. Сторонні особи, які перебували у приміщенні, повідомили, що з 26.05.2018 року відповідач зловживає алкогольними напоями, вдома не проживає, бродяжить, про дітей не піклується. Сусіди підтвердили факт зловживання відповідачем алкогольними напоями та те, що дитину [PERSON] забрав батько. Бездоглядну дитину [PERSON] працівниками Служби 31.05.2018 року доставлено до Дитячої міської лікарні. Згідно з актом обстеження умов проживання від 31.05.2018 року, складеним працівниками Служби під час відвідування сімї [PERSON] за адресою: [ADDRESS], дитина [PERSON] проживає в сімї батька [PERSON] в належних умовах. У поясненні від 31.05.2018 року громадянин [PERSON] повідомив, що 30.05.2018 року забрав сина [PERSON] з дитячого садка у звязку з тим, що сусідка відповідача повідомила йому у телефонному режимі про те, що відповідач другий день зловживає алкогольними напоями. [PERSON] буде постійно проживати з батьком. Враховуючи те, що перебування малолітніх дітей з відповідачем складає безпосередню загрозу для життя та здоров'я дітей, органом опіки та піклування відповідно до п.2 ст.170 Сімейного кодексу України 31.05.2018 року прийнято рішення «Про негайне відібрання дитини». Зазначені обставини свідчать про порушення відповідачем прав своїх дітей та підтверджують злісність невиконання матірю своїх батьківських обовязків, а тому посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не сповістила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов. Представник третьої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] перебуває в закладі, мати жодного разу не відвідала дитину, просила задовольнити позов. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 29.11.2017 року, актовий запис № 2468, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00019130717 від 29.11.2017 року. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 16.03.2016 року, актовий запис № 1538, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] [PERSON] з 31.05.2018 року проживає з батьком [PERSON], дитина [PERSON] з 31.05.2018 року поміщений до Дитячої міської лікарні, на даний час перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» кіровоградської обласної ради. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Рішенням виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 31.05.2018 року № 271 «Про негайне відібрання дітей» доручено Службі у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького вжити заходів разом з представниками органів Національної поліції та охорони здоровя щодо негайного відібрання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] від матері від [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в якому наголошено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 07.03.2017 року № 1375/49-05-24, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.02.2017 року, даний орган вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача. При вирішенні даної справи судом враховується, що підставою для відібрання дітей у відповідача стало повідомлення КЗ «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обовязків відносно дітей від 31.05.2018 року № 01-12/66, актом обстеження умов проживання від 31.05.2018 року за адресою [ADDRESS], актом проживання, актом обстеження умов проживання від 31.05.2018 року за адресою [ADDRESS], поясненням [PERSON], ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2018 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи всі зібрані у справі докази, досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобовязана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. На підставі викладеного і ст. 170 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України передбачають стягнення аліментів на дитину за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі про пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved