Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою. Позоні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом померлої 08.02.2008 року [PERSON].Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно. Вказує, що вона є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України, проте оформити свої спадкові права на спадкове майно не має можливості, оскільки відсутні документи, що підтверджують її родинні відносини з спадкодавцем, в звязку з чим просить суд встановити факт родинних відносин між вищевказаними особами. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області Миркушіної Н.С. від 19.06.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області\~від 06.02.2018 року постановлено дану цивільну справу розглядати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області\~від 12.04.2018 року у даній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники -\~адвокат [PERSON] та адвокат [PERSON] позовні вимоги\~\~підтримали\~повністю та\~просили їх\~задовольнити. [PERSON] та її представники показали суду, що позивач є двоюрідною онукою [PERSON], яка померла 08.02.2008 року, що доводиться матеріалами справи та показаннями свідків. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що сільська рада позов визнає повністю. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задовлення позову, оскільки відсутні докази родинних відносин позивача та померлої [PERSON]. В судове засідання третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус\~Хорольського районного\~нотаріального\~округу Полтавської області [PERSON] не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. В судовому\~засіданні \~свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт родинних відносин, а саме те що [PERSON] є двоюрідною онукою [PERSON], а свідки [PERSON] та [PERSON] не заперечували цього факту. Суд заслухавши показання позивача та її представників, третьої особи та його представника, свідків, врахувавши позицію відповідача та третьої особи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з»ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази в цілому і кожен окремо, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі позивачка є дочкою [PERSON] та онукою по матері [PERSON], що доводиться копіями,\~таких документів: свідоцтва про народження позивачки [PERSON] №252919, свідоцтва про шлюб позивачки [PERSON] №140596, свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] VI-УР №595178 та витягу з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018209162 від 15.06.2017 року. Також в судовому засіданні встановлено, що 08.02.2008 року померла [PERSON] в с.Куторжиха Хорольського району Полтавської області. З повідомлення приватного нотаріуса\~Хорольського\~районного нотаріального \~округу Полтавської області [PERSON] за № 66/01-16 від 29.05.2017 року слідує, що 15.06.2016 року на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої [PERSON], блула заведена спадкова справа до майна померлої 08.02.2008\~року [PERSON], інших заяв не надходило. Нотаріусом вказано, що позивачка є такою, що також прийняла спадщину померлої [PERSON] відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті була малолітньою, але через відсутність документів, що підтверджують їх родинні відносини їй неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261\~ЦК України\~у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.. Позивачка, є спадкоємцем п»ятої черги за законом померлої [PERSON], однак матиме можливість оформити свої права на спадкове майно у нотаріальному порядку після встановлення факту родинних відносин між ними. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд має враховувати наступне. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно п. 1 ч. 1 вказаної статті суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, але в даному випадку існує спір. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про\~встановлення родинних\~відносин із\~спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин між позивачкою та померлою 28.08.2006 року [PERSON]доводиться копіями, таких документів: свідоцтва про народження позивачки [PERSON] №252919, свідоцтва про шлюб позивачки [PERSON] №140596, свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] VI-УР №595178 та витягу з ДРАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018209162 від 15.06.2017 року, довідкою [PERSON] сільської ради Хорольського району Полтавської області №02-47/589 від 09.12.2016 року, копією по господарського номеру за 1944-1947 роки на ім»я [PERSON] та поясненнями свідків даними в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт родинних відносин, а саме що [PERSON] є двоюрідною онукою [PERSON], а свідки [PERSON] та [PERSON] не заперечували цього. Отже, суд прийшов до висновку, що позивачка є спадкоємцем шостого ступеня споріднення з померлою 28.08.2006 року [PERSON], оскільки першим ступенем споріднення для позивачки [PERSON] є її мати [PERSON], другим ступенем споріднення є її дід по матері [PERSON], третім ступенем споріднення є мати діда [PERSON] - [PERSON], четвертим ступенем споріднення є батьки [PERSON] й [PERSON], п»ятим ступенем споріднення є [PERSON] - батько спадкодавця, шостим ступенем споріднення для позивачки [PERSON] є спадкодавець [PERSON], яка померла 08.02.2008 року. Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача та її представників, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. В той же час аргументи третьої особи [PERSON] та його представника суд, вважає не обґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами.\~\~ За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані позивачем докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що заявник позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту родинних відносин необхідне їй для прийняття спадщини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved