Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 22 грудня 2006 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння. З березня 2020 року шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, і наполягає на розірванні шлюбу без надання строку для примирення. У судове засідання позивачка та її представник-адвокат не з`явилися, але надали до суду заяви, в яких просили суд про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити без надання строку для примирення. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, а також не подавав відзив на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 22 грудня 2006 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] (а.с. 4-6, 9) та [PERSON] (а.с. 17-19), про що було зроблено відповідний актовий запис за № 1741 (а.с. 8, 12). Сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Крім того, судом враховано, що ухвалою суду від 28 травня 2020 року (а.с. 38) сторонам надавався тримісячний строк для примирення, однак сторони за наданий судом строк примирення не дійшли, до наявного часу проживають окремо. Відповідно до ч. 3, ч. 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] ». Позивачка виявила бажання після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначила у позовній заяві та заяві, зверненій до суду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами у справі змінити прізвище позивачки на дошлюбне, тобто « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду в сумі 840,80 грн., оскільки позов задоволено повністю та понесені позивачкою витрати підтверджені квитанцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved