Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач ПАТ „Всеукраїнський [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 23 листопада 2007 року між Публічним [PERSON] Товариством Всеукраїнський [PERSON], правонаступник Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON], та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №400028897, згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 14 299 грн. 86 коп., з кінцевим строком погашення до 24 листопада 20 10 року зі сплатою 6 % річних за користування кредитними коштами. Однак відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту, станом на 29.06.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 65 965 грн. 06 коп., яка складається: з заборгованості за сумою кредиту - 12 089 грн. 51 коп., заборгованості за відсотками 893 грн. 83 коп.; заборгованості за комісіями 6 829 грн. 28 коп; штраф за порушення строків сплати платежів 46\~152 грн. 04 коп. Враховуючи вище викладене позивач просить \~стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 65 965 грн. 06 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2007 року між Публічним [PERSON] Товариством Всеукраїнський [PERSON], правонаступник Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON], та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 400028897, згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 14 299 грн. 86 коп., з кінцевим строком погашення до 24 листопада 2010 року зі сплатою 6 % річних за користування кредитними коштами /а.с.8-9/ Як встановлено в судовому засіданні укладений договір № 400028897 від 23 листопада 2007 року не скасований, не оскаржений і є чинним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач всупереч вимогам кредитного договору № 400028897 від 23 листопада 2007 року /у подальшому „Договору порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту. Станом на 29.06.2015 року загальна заборгованість становить 65 965 грн. 06 коп., яка складається: з заборгованості за сумою кредиту - 12 089 грн. 51 коп., заборгованості за відсотками 893 грн. 83 коп.; заборгованості за комісіями 6 829 грн. 28 коп; штраф за порушення строків сплати платежів 46\~152 грн. 04 коп. /а.с.4-5/. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачувалася заборгованість по кредитному договору. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за\~\~кредитним\~\~договором\~\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~\~встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладено,

Outcome: approved