Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач ПАТ « Альфа-Банк » звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 16779 гривень 11 копійок. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 27 травня 2014 року відповідно до укладеного договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту «Максимум») отримала кредит у розмірі 13200 гривень . Оскільки відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів, то виникла заборгованість в сумі 16779,11 гривень станом на 15 грудня 2016 року. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідачка [PERSON] на неодноразові виклики до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача [PERSON] позовних вимог не визнала, ствердила, що розрахунок суми заборгованості складений особою, яка не має повноважень, з арифметичними помилками, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. За змістом статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобовязання не допускається. З матеріалів цивільної справи видно, що 27.05.2014 року між банком та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом прийняття останньою публічної пропозиції банку на комплексне обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту «Максимум»). Згідно з даним договором [PERSON] отримала кредит у вигляді відновлювальної лінії у розмірі 13200 гривень зі сплатою процентів за користування ним, інших платежів у строки та на умовах, визначених публічною пропозицією Банку на укладення Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб, додатком до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб ( в рамках обслуговування продукту «Максимум»). Однак, оскільки [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, то виникла заборгованість в сумі 16779,11 гривень, з яких 10396,11 заборгованість за кредитом; 168,60 заборгованість за відсотками; 4864,10 гривень заборгованість по прострочці тіла кредиту, неустойки 1350,30 гривень. За змістом ч.1ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У відповідності до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору (ч.1ст.641 ЦК України). Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.(ч.2ст.641 ЦК України). Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч.3ст.641 ЦК України). Як встановлено судом, 27 травня 2014 року [PERSON] заповнила Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції Банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум». Підписанням цього документу вона підтвердила, що анкета заява про акцепт публічної пропозиції є акцептуванням публічної пропозиції в розумінні ст. 642 ЦК України, нею надано згоду на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» та отримання банківських послуг на умовах,визначених публічною пропозицією за продуктом банку «Максимум». Також своїм підписом відповідач [PERSON] підтвердила, що приймає пропозицію Банку на оформлення продукту «Максимум» (а.с. 100). Крім того, [PERSON] підтвердила, що зі змістом Публічної пропозиції Банку на укладення Договору, яка оприлюднена на Інтернет - сторінці Банку за електронною адресою www.alfabank/com.ua, Правилами користування банківською платіжною карткою, Тарифами Банку, які є невідємною частиною договору, вона ознайомлена і цілком згодна і беззаперечно підтвердила , що свій примірник договору разом з усіма додатками , що підписуються у рамках обслуговування продукту «Максимум» отримала у день укладення договору, отримала платіжну картку та до моменту укладання договору попередньо ознайомлена у письмовій формі з основними умовами надання кредиту, у тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією щодо кредиту, надання якої передбачено нормами чинного законодавства, у тому числі Закону України « Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які їй розяснені , зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими вона цілком згодна (п.6 анкети-заяви, а.с.100). Відповідно до п.2.2 додатку до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.101) від 27.05.2014 , який підписаний сторонами, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36%. Пунктом 2.3,4.3 додатку до Договору(а.с.101) також встановлений розмір обовязкового мінімального платежу, період його сплати, строк дії договору. Пункт 3 визначає, що повернення заборгованості за кредитом та сплата відсотків за користування відновлювальною кредитною лінією та/або інших платежів за цим Договором, в тому числі у випадку застосування програми «Моментальна розстрочка на карту» здійснюється клієнтом відповідно до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту міститься в Тарифах, які є невідємною частиною договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що умовами договору було передбачено сплату процентів за користування кредитом, процентів за користування несанкціонованою заборгованістю, комісії за обслуговування розрахункових операцій, неустойки за порушення умов договору. За таких обставин, коли відповідачка визнавала умови договору, про що свідчить внесення нею коштів на погашення заборгованості, банком їй надавався комплекс послуг, що передбачено умовами договору, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved