Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 14 липня 2009 року розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Соснівського райсуду м. Черкаси від 22.09.2009 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 400 грн. до досягнення сином повноліття. 21 січня 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено рішення про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] з 400 грн. на ? частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до повноліття дитини. Дане рішення вступило в законну силу 11.03.2016 року. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину. В серпні 2017 року вона возила сина на оздоровлення до Чорного моря в смт. Генічеська Горка Херсонської області з урахуванням проїзду та вартості проживання в пансіонаті «Олександрія» склало 4857 грн. 94 коп. Також її син відвідує тренування з боротьби «Капоейра» в період з вересня 2016 року по вересень 2017 року включно (за виключенням серпня 2017 року - канікули) з урахуванням вартості безпосередньо тренування, спеціальної форми на тренування, вартості семінару в м. Черкаси та вартості атестації з нагородженням в м. Києві витрати склали 5175 грн. Також були витрати на навчання, внески в фонд класу та витрати на концерти та вистави щорічно протягом 4 навчальних років, екскурсії з класом вартістю 300 грн. за кожну 2 рази на рік протягом 4 навчальних років, закупівля спеціальних зошитів з друкованою основою - 300 грн. щорічно протягом 4 навчальних років, витрати напередодні нового навчального року 2017-2018 на шкільну форму, взуття, інший одяг необхідний для відвідування школи, канцелярські товари. Всього вартість додаткових витрат на оздоровлення дитини, її розвиток, навчання та відпочинок склали 17853 грн. 19 коп. Просила суд стягнути з відповідача половину витрачених додаткових витрат в розмірі 8926,50 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачем, він продовжував надавати своєму синові матеріальну допомогу. На даний час проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, від якого мають сина, [INFO], який перебуває на його утриманні. Крім мінімальної заробітної плати інших доходів не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. З матеріалів справи вбачається що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.09.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 400 грн. до досягнення сином повноліття. В подальшому, 21 січня 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси було прийнято рішення про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] з 400 грн. на ? частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до повноліття дитини. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Тобто, це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, які відповідно до положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковими для всіх судів України. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. СК України\~виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема на оздоровлення дитини, а саме поїздку було витрачено 4857,94 грн., що підтверджується проїзними документами «Укрзалізниці» та квитанцією до прибуткового касового ордеру ФОП [PERSON] від 13 серпня 2017 року. Так, згідно з довідкою медичного закладу, а саме дитячої поліклініки № 3 м. Черкаси неповнолітньому [PERSON] рекомендовано заняття плаванням, лікувальна фізкультура, масаж у звязку з виявленням у нього лікарем ортопедом та ендокринологом сколіозу І ступеня та плоскостопість. Посилання позивача на те, що нею було витрачено на дитину додаткових витрат на тренування з боротьби «Капоейра» в сумі 5175 грн., суд критично оцінює надану суду розписку тренера [PERSON] від 31.07.2017 яка не є ні довідкою, ні чеком про оплату. Що стосується витрат на одяг, взуття, внески в фонд класу, харчування в їдальні, останні не є в розумінні ст. 185 СК України додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність обовязку відповідача відшкодувати частину витрат понесених позивачем. Враховуючи рівність обовязку батьків утримувати своїх дітей, суд стягує з відповідача на користь позивача половину вищезазначених витрат, що складає 2428,97 грн. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2\~ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»\~розмір якого складає 640 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: approved