Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 04 березня 1994 року уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 30 вересня 1997 року. Від шлюбу мають - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 1997 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму починаючи з 11 червня 1997 року і до досягнення дитиною повноліття (03 квітня 2013 року). Проте відповідач від сплати аліментів в добровільному порядку ухилявся, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 2001 р. по 2010 р. в розмірі 10621,85 грн., згідно розрахунку державного виконавця, та поточна заборгованість станом на 01 травня 2014 року в розмірі 4372,95 грн., яка не була сплачена відповідачем навіть після закінчення строку виконання зобов'язань по аліментам, тобто 03 квітня 2013 року, у зв'язку з чим вона просила суд стягувати з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 04 квітня 2013 року по 30 червня 2014 року в розмірі 42 609,39 грн. відповідно до наданого розрахунку та судові витрати. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала з зазначених підстав та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в розмірі 3465,77 грн. згідно наданого нею розрахунку, при цьому просила суд врахувати, що відповідач не має постійного доходу, погасив заборгованість по аліментам в повному обсязі, а також наявність у нього на утриманні однієї неповнолітньої дитини 2007 року народження. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану м. Нова Каховка; свідоцтво про зміну прізвище серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області), який проживає з позивачкою. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 червня 1997 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму на одного, починаючи з 11 червня 1997 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану м. Нової Каховки 30 вересня 1997 року [PERSON] після розірвання шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]»; відповідно до свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER], виданого 12 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, [PERSON], [INFO], змінив своє ім'я на [PERSON]. 28 січня 2010 року ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області зобов'язано відділ Державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області зробити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] з січня 2001 року по 28 січня 2010 року, яка ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2010 року залишена без змін. Згідно довідки-розрахунку складеної 25 листопада 2014 року державного виконавця ВДВС Новокаховського МУЮ Івановою А.О., згідно з виконавчим листом № А-94 виданим 25 травня 2002 року Новокаховським міським судом Херсонської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11 червня 1997 року та до досягнення дитиною повноліття, за період с серпня 2010 року по грудень 2010 року нараховано аліменти в сумі 1404,30 грн., боржником самостійно сплачено 1760,00 грн., з січня 2011 року по грудень 2011 року нараховано аліменти в сумі 3599,70 грн., боржником самостійно сплачено 4122,90 грн., з січня 2012 року по грудень 2012 року нараховано аліменти в сумі 4106,70 грн., боржником самостійно сплачено 3684,00 грн., з січня 2013 року по квітень 2013 років нараховано аліменти в сумі 1125,30 грн., боржником самостійно сплачено 918,00 грн.. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів, суд, погоджуючись з розрахунок наданим відповідачем, вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивачки неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 3465,77 грн., в іншій частинні позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачка при розрахунку пені брала за основу загальну суму заборгованості 10372,95 грн., зазначаючи період з 04 квітня 2013 року по 30 червня 2014 року, проте даний розрахунок не відповідає нормам ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якого пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1 % від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. А сума заборгованості 10 621,85 грн. виникла при перерахунку державним виконавець нарахованих [PERSON] аліментів за період 2001-2003 р. виходячи із розміру отриманої платником заробітної плати в Артелі стартелів «Селіград» м. Алдан Республіка Якутія, на підставі Ухвали Новокаховського міського суду від 28 січня 2010 року, яка набрала законної сили 21 квітня 2010 року. Заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 10 621,85 грн., на яку посилається позивач виникла до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейного кодексу, та зокрема й ст. 196 СК України, а тому пеня на дану суму заборгованості не може нараховуватись. Згідно розрахунку наданого позивачкою заборгованість по сплаті аліментів є лише в 2012 р., в розмірі 422,70 грн., та в 2013 році в розмірі 207,30 грн., а тому саме за цей період слід нараховувати пеня на щомісячну суму заборгованості, яка погашена боржником 18 квітня 2014 року, та яка відповідає розрахунку наданому представником відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної часини позову. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності із ст. 180, ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial