Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її сестра - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Заповіту сестра не залишила. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2014 року їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за покійною [PERSON], яка померла [INFO], терміном у чотири місяці, після чого вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 29 травня 2014 року було заведено спадкову справу (номер у спадковому реєстрі 56135427, номер у нотаріуса 46/2014). Інших спадкоємців, крім неї, за померлою [PERSON] немає, оскільки з моменту її смерті по теперішній час до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Оскільки їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON], так як за життя спадкодавця свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оформлено не було та не було зареєстровано у встановленому законом порядку, тому просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. В.о. Турицького сільського голови Ганич А.О. у судове засідання також не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла сестра позивачки- [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18 травня 2013 року виконкомом Турицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а.с. 6, 7, 8, 9, 10). Також встановлено, що головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS], була покійна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], про що свідчить довідка Турицької сільської ради Перечинського району №105/02-16 від 14 лютого 2014 року, видана на підставі погосподарської книги №4/02-16 на 2011-2015 роки, номер об'єкта погосподарського обліку 0265-1 (а.с. 11). Крім цього встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2014 року позивачці [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за покійною [PERSON], яка померла [INFO], терміном у чотири місяці, після чого вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 29 травня 2014 року Перечинською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу (номер у спадковому реєстрі 56135427, номер у нотаріуса 46/2014), що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37502863, виданим 29 травня 2014 року (а.с. 20-21, 30-38). Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 101/01-16 від 04 червня 2014 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON], оскільки за життя спадкодавця свідоцтва про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оформлено не було та не було зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 18). Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved