overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 26 листопада 2010 року. В шлюбі вони виховували двох дітей - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач та [PERSON], [INFO], батьком якої є інший чоловік, з яким вона на даний час проживає та має намір створити сім'ю, але оскільки дитина народилася під час шлюбу її батьком записано відповідача. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що сімейні відносини між нею та відповідачем погіршилися, у них з відповідачем різні характери, погляди на виховання дитини, побут і життя загалом, що стало причиною виникнення постійних сварок між ними. З 2014 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, кожен вже має іншу сім'ю. Шлюб став носити формальний характер, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи питання про місце проживання неповнолітніх дітей, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки діти сторін по справі не досягли віку зазначеного в цій статті та спору про їхнє місце проживання між сторонами немає, їх слід залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 27.01.2001 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє синів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що вони стали чужими людьми, у них пропало почуття любові та взаємоповаги один до одного і їх вже нічого не поєднує. Спільного господарства вони не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, хоча і проживають в одній квартирі. Основною причиною розірвання шлюбу стало те, що чоловік їй зраджує, і повідомив її про це особисто. Вона намагалася зберегти сімю, однак її зусилля були марними, а тому, сімя фактично припинила своє існування, подальше збереження шлюбу недоцільне. Від позивачки по справі надійшла заява, в якій вона позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища підтримала, а в частині визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO], просить визначити з відповідачем - [PERSON], а сина [PERSON], [INFO], з нею - [PERSON]. Справу просить слухати без її участі. Відповідач [PERSON], позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та залишення позивачці після розірвання шлюбу, шлюбного прізвища визнав в повному обсязі, в частині визначення місця проживання дітей: [PERSON], [INFO], просить визначити з ним - [PERSON], а сина [PERSON], [INFO], визначити з позивачкою - [PERSON]. Справу просить слухати без його участі. Суд, заслухавши заяви позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя хоча і проживає разом, однак подружніх стосунків не підтримують, сімя фактично припинила своє існування, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач, не заперечив проти розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків, а дитини яка досягла десяти років за згодою самої дитини та батьків. В судовому засіданні встановлено, що спору щодо визначення місця проживання сина [PERSON] у сторін немає, а тому місце його проживання, слід визначити з матірю [PERSON]. Щодо визначення місця проживання сина [PERSON], то за згодою сторін та самої дитини, місце його проживання слід визначити з батьком - [PERSON]. На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 27.10.2000 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що через різні характери та погляди на сімейне життя вони розійшлися та на даний час з березня 2015 року проживають окремо, не підтримують будь яких стосунків, не спілкуються, діти проживають разом з нею. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а дітей залишити на проживання з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, заслухавши заяви сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України , ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка , примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 160 ч.2 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як вбачається з позовної заяви, діти досягла 10-ти років і на час розгляду справи проживають із позивачкою ( матірю дітей), батько позов визнав, а тому при вирішенні спору місце проживання неповнолітніх дітей сторін, слід визначити за позивачкою (матірю дітей).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 28.08.2001 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що останнім часом відносини між нею та відповідачем дуже погіршилися, він зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та застосовує до неї фізичну силу, що дуже негативно відбивається на психічному здоров'ї дітей. На даний час проживають окремо і не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, дітей залишити на проживання при ній, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, що свідчить про те що він не заінтересований у збереженні шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу і збереження його суперечило б інтересам позивачки та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання дітей, суд виходить із вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 160 Сімейного кодексу України згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає, а тому їх слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 28.08.2010 року. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] Причиною розірвання шлюбу послужило те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. У них зовсім різні характери та погляди на сімейне життя. Вже більше року вони проживають окремо і не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити, дочку залишити на проживання при ній. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Причини неявки суду не повідомив та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхніх дітей. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, що свідчить про те, що він не заінтересований у збереженні шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу і збереження його суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, дочка сторін по справі - [PERSON] не досягла зазначеного віку, спору про її місце проживання між сторонами немає, а тому її слід залишити на проживання при матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 28.08.2010 року. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що подальше перебування у шлюбі неможливе, вони не змогли створити міцної сім'ї. Відповідач погано ставиться до неї, ображає, виражається нецензурними словами. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки розірвати його в добровільному порядку в органах РАЦСу відповідач відмовляється. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, оголосивши заяву позивача, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, дітей від шлюбу не мають, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 30.01.1994 року. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], яка на даний час є повнолітньою. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим в силу різного менталітету та поглядів на життя, вони стали чужими людьми. Всі її спроби зберегти сім'ю виявилися марними, між ними зникло почуття любові. На даний час вони не підтримують будь-яких стосунків, як сімейна пара, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сімейні відносини остаточно розірвані і відновлені бути не можуть. Примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, що свідчить про те що він не заінтересований у збережені шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу і збереження його суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 30.04.2009 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що вони втратили почуття любові та поваги. Кожен з них живе своїм життям, чоловік має намір створити іншу сімю. Вже з квітня 2015 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, шлюб став носити формальний характер, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, дітей залишити на її утриманні. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та результат відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.19,21). З урахуванням положень ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши заяву позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився, що свідчить про те що він не заінтересований у збережені шлюбу, позивачка миритися не бажає, настоює на розірванні шлюбу так як з травня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства вони не ведуть і збереження його суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У відповідності до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що спору між батьками з приводу визначення місця проживання дітей немає, а тому місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід визначити з матірю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Булава М.А. позов підтримала та пояснила, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем зареєстровано 10 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 103. В шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, протягом одного року проживають окремо. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 10 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 103. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 01 червня 2017 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 36. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання від позивачки надійшла заява в якій вона позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 червня 2017 року у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 36. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 09 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 119. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання від позивачки надійшла заява в якій вона позов підтримує та просить справу слухати у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 09 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 119. Судом встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки встановлений факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved