Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивачка у липні 2014 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона з 1995 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірвано 08.09.2001 р. Від цього шлюбу позивачка [INFO] р. вона народила дочку [PERSON]. Позивачка пояснила, що до досягнення дочкою повноліття, відповідач в примусовом порядку сплачував аліменти на її утримання відповідно до рішення Володарського районногос уду Київської області від 23.01.1997 р., проте, оскільки дочка на теперішній час досягла свого повноліття, при цьому навчається в Київському національному економічному університеті ім. В.Гетьмана, і все ще перебуває на повному її утриманні, вона невзмозі самостійно гідно утримувати її та належно забезпечувати життя дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини від всіх видів заробітку починаючи з 11.06.2016 р. щомісячно на період навчання дочки, тобто до 28.02.2016 р. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що має іншу сім'ю, яку зобов'язаний також забезпечувати, відповідач утримує свою матір, яка є особою похилого віку ([INFO]) та потребує стороннього догляду. Відповідач вважає, що їх спільна з позивачкою дочка вже повнолітня і має можливість самостійно себе утримувати, у зв'язку з чим відповідач просить у позові відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задовленню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони: [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.09.2001 р.(а.с. 7) Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], дочка сторін [INFO] на сьогоднішній день досягла свого повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що згідно довідки Коледжу економіки і управління ДВНЗ «Київський національний економічний університет ім. В.Гетьмана», від 02.06.2014 р. - [PERSON] є студенткою ІІ курсу денного навчання, термін її навчання закінчується 28 лютого 2016 р. (а.с. 15). Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Проте, посилання відповідача, що він отримує дохід не достатній для утримання спільної з позивачкою дитини, а тому не може матеріально утримувати дочку, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до наданої відповідачем довідки про його доходи, останній в середньому отримує заробітну плату понад 4 000 грн. на місяць, при цьому, позивачка просить суд стягувати з відповідача лише ? частину від його доходів. Твердження відповідача на ту обставину, що він піклується про свою матір, [INFO], яка потребує сторонньої допомоги, суд також не бере до уваги, оскільки останній в супереч ст. 60 ЦПК України не надав безперечних доказів, що він відповідними органами визнаний особою, яка здійснює догляд за особою, яка потребує сторонньої допомоги та піклування. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає зі своєю матір'ю, позивачкою по справі та перебуває на повному її утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання та особистих доходів ще не має (а.с. 14) З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення навчання дитиною починаючи з 10.07.2014 р. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час починаючи з 11.06.20114 р. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд приходить до висновку, що позивачка всупереч ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів в підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів за період з 11.06.2014 р., а саме вчинення позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Outcome: partial