Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітньої дитини. За час перебування в шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка є неповнолітнюю особою. Спільне подружнє життя не склалося, у звязку з чим, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.08.2013 року, шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина [PERSON], постійно проживає з позивачкою, а відповідач проживає окремо. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню доньку, а також виконувати всі інші обовязки, покладені законом та необхідні для належного утримання дитині.\~Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Через це позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом; та просить суд задовольнити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19.05.2016 року, моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитини повноліття, і обсяг яких, на думку позивача, є тим мінімально необхідним для утримання та виховання неповнолітньої доньки. Представник Позивача [PERSON], позов підтримав та пояснив, що викладені у позовної заяві обставини мають місце. Батько дитини залишив сім`ю в 2014 року. Відповідач, проживає окремо від неповнолітньй доньки, ухиляється від виконання свого обовязку щодо її утримання, оскільки з моменту припинення шлюбу, матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього законом, як на батька дитини. За таких умов, позивачка не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати доньку. З того часу він не цікавиться долею дитини, не надає допомоги на утримання дитини. За таких умов позивачка просить суд задоволити заявлений позов. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.\~Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на утримання дитини. Таким чином відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін.

Outcome: approved