Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач ОСББ «Шептицького, 3», 18.09.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за несплату комунальних послуг та обов`язкових платежів в сумі за період з 01.07.2016 року до 01.01.2018 року в розмірі 16 054, 20 гривень, та зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір про надання жилово комунальних послуг. Позовні вимоги мотивує тією обставиною, що в ОСББ здійснює управління багатоквартирним будинком за адресою [ADDRESS] , й означений будинок має спільні з належним відповідачу нежитловим приміщенням по [ADDRESS], спільні мережі водопостачання та водовідведення, витрати на утримання котрих несе ОСББ. На неодноразові пропозиції укласти між сторонами справи договір про надання житлово комунальних послуг, [PERSON] відповідає відмовою. З огляду на наведене ОСББ «Шептицького, 3» просить про судовий захист шляхом стягнення з відповідача боргу за несплату комунальних послуг та обов`язкових платежів в сумі за період з 01.07.2016 року до 01.01.2018 року в розмірі 16 054, 20 гривень, та зобов`язання відповідача укласти з позивачем договір про надання жилово комунальних послуг. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просять вимогу задовольнити. Представник відповідача надав суду мотивований відзив на позов, просить в задоволенні вимоги відмовити за безпідставністю. Зазначає, що [PERSON] не є і не може бути членом ОСББ, а тому не може відповідати за позовом; позивачем не надано належного доказу щодо спільного використання сторонами справи мереж водопостачання і водовідведення; наданий позивачем розрахунок боргу є неконкретизованим і нарахованим згідно тарифів для житлових приміщень, хоча відповідачу належать нежитлові приміщення і в іншому будинку. Усно проголошеною в судовому засіданні 10.05.2019 року ухвалою, відхилене клопотання позивача про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог - ухвалу мотивовано тим, що змістом уточнення є фактичне зменшення розміру позовних вимог, про що сторона вправі просити суд у справі спрощеного провадження, виключно до початку першого судового засідання. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.04.2009 року, з 24.04.2014 року зареєстроване право власності нежитлове приміщення, торгово офісні приміщення з закладом громадського харчування, об`єкт житлової нерухомості в [ADDRESS] , загальною площе. 466, 1 кв.м., що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 121300897 від 19.04.2018 року. 03.09.2008 року рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради зареєстровано статуту ОСББ «Шептицького,3» в управлінні котрого перебуває багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] . 19 серпня 2016 року на загальних зборах ОСББ «Шептицького,3» вирішувалося, у тому числі, питання затвердження кошторису та тарифного плану на друге півріччя 2016 року. Рішенням загальних зборів ОСББ, оформленим протоколом № 2 в п. 4., затверджено тариф на комунальне обслуговування ОСББ по статті утримання будинку у розмірі 2, 50 гривень за один метр квадратний загальної площі для житлових приміщень, 2, 2737 гривень для нежитлових приміщень. У письмовому додатку до позовної заяви, за підписом голови ОСББ, позивачем приєднано калькуляцію вартості утримання нежитлового приміщення співвласника багатоквартирного будинку [PERSON] за один місяць з розрахунку на один квадратний метр загальної площі приміщення із тарифу - 2, 50 гривень, встановленого рішенням загальних зборів ОСББ «Шептицького, 3» від 19.08.2016 року для співвласників житлових приміщень багатоквартирного будинку: -технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкової системи водопостачання та водовідведення 0, 31 грн. кв.м -поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинку 0, 34 грн. кв.м. -витрати на сплату податків і зборів 0, 06 грн. кв.м -витрати на касово банківське обслуговування 0, 0157 грн. кв.м. -інші витрати (зарплата, інформаційне обслуговування, інтернет) 0, 55 грн. кв.м. Виходячи з означеного тарифу, за період з з 01.07.2016 року до 01.01.2018 року, позивачем нараховано відповідачу до сплати в розмірі 16 054, 20 гривень, і оцю суму позивач просить стягнути з іншої сторони спору. Також в вересні 2017 року ОСББ Шептицького, 3 на адресу відповідача надіслано лист змістом якого запропоновано укласти договір відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя, або провести власні комунікації окремо від позивача. Означений лист залишено без відповіді. Судом окремо встановлено, що право власності на нежитлове приміщення було набуте [PERSON] , як на новостворене майно, що стверджується Актом готовності об`єкта до експлуатації від 22.04.2009 року, внаслідок реконструкції власного нежитлового приміщення під заклад громадського харчування з влаштуванням сходових кліток та надбудованого магазину та офісних приміщень. В 2007 році, КП Тернопільводоканал видав [PERSON] технічні умови на підключення закладу громадського харчування з влаштуванням сходових кліток та надбудованого магазину та офісних приміщень до мереж водопостачання та водовідведення - (!) оглядом технічних умов встановлено, що водопостачання об`єкту виконати від водопроводу, котрий прокладений по. [ADDRESS], а місцем підключення до каналізаційної мережі є каналізаційний колектор, що прокладений по [ADDRESS]. 07.07.20008 року між КП Тернопільводоканал та [PERSON] підписано договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, умовами якого передбачено, що водоканал взяв на себе зобов`язання здійснювати забезпечення споживача ( [PERSON] ) питною водою до межі розмежування, а також забезпечувати відведення стічної води. 28.01.2019 року КП Тернопільводоканал на запит позивача направило письмову інформацію змістом якої повідомило, що (!) водопостачання об`єкта належного відповідачу, здійснюється із використанням внутрішньо будинкових мереж багатоквартирного будинку по [ADDRESS] каналізаційний випуск із вказаного об`єкту виконано окремо до дворової каналізаційної мережі зазначеного будинку. На підтвердження вищезазначеної інформації позивач також надав Акт технічного обстеження водо каналізаційних мереж від 14.02.2019 року. Щодо вимоги про зобов`язання судовим рішенням [PERSON] укласти з позивачем договір про надання житлово комунальних послуг суд відзначає наступне. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Аналіз Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Разом з тим стаття 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Свобода договору, закріплена у ст.ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, не є безмежною. У разі якщо актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Зокрема, ст.ст. 19, 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов`язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 цього Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. У зв`язку з цим укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком сторін договору за умови, якщо запропонований договір відповідає типовому договору. Відмова від укладення вищезазначеного договору суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 зазначеного Закону. У разі такої відмови відповідно до положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України споживач послуг або виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов`язок. (!) Зобов`язання укласти договір у судовому порядку не відповідає способам захисту прав, передбачених ст. 16 ЦК України. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 10 жовтня 2012 року за №6-110цс12, на чому наголошено в Висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за IІ півріччя 2012 р., й суд не вбачає підстав відступати від означеного висновку ВСУ. З приводу вимоги позивача до відповідача про стягнення боргу за несплату комунальних послуг та обов`язкових платежів в сумі за період з 01.07.2016 року до 01.01.2018 року в розмірі 16 054, 20 гривень, суд наголошує таке. Цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. (із преамбули ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку») Статтею 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. За правилами ст. 2 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», саме цим актом врегульовуються відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об`єднанні. На співвласників покладається обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. (п.8, 10 ч.1 ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Суд наголошує, що відповідач не є співвласником багатоквартирного будинку в [ADDRESS] , в класичному розумінні ст. 1 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», адже у власності [PERSON] перебуває об`єкт нерухомості за іншою адресою - нежитлове приміщення, торгово офісні приміщення з закладом громадського харчування, об`єкт житлової нерухомості в [ADDRESS] . Поряд з тим, як означено вище, водопостачання об`єкта належного відповідачу, здійснюється із використанням внутрішньо будинкових мереж багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , і цей факт є доведеним стороною позивача. Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. (ч.1 ст. 7 ЦК України). Наскільки суду зрозуміло відповідач, як і члени ОСББ Шептицького, 3, з моменту здачі в експлуатацію належного йому на праві власності нежитлового приміщення в [ADDRESS] , з метою водопостачання користувався і продовжує користуватися внутрішньо будинковими мережами багатоквартирного будинку по [ADDRESS] Згідно ч.1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Системний аналіз наданих сторонами справи довозів дозволяє суду дійти висновку, що відносини ОСББ Шептицького, 3 та [PERSON] що стосуються користування спільним майном співвласників у об`єднанні, а конкретніше внутрішньо будинковими мережами водопостачання багатоквартирного будинку, є тотожними відносинами ОСББ та співвласника багатоквартирного будинку. З огляду на наведене на відповідача покладається обов`язок сплачувати позивачу частку витрат на технічне обслуговування та проточний ремонт внутрішньбудинкової системи водопостачання. Вищезазначено, що позивач просить суд стягнути з відповідача борг за несплату комунальних послуг та обов`язкових платежів в сумі за період з 01.07.2016 року до 01.01.2018 року, й суму боргу обраховано згідно тарифу, визначеного загальними зборами ОСББ на друге півріччя 2016 року з розрахунку на один квадратний метр загальної площі приміщення із тарифу - 2, 50 гривень. Проте суд наголошує, що означений тариф не може бути застосований у випадку з [PERSON] , оскільки тариф розраховано виключно на друге півріччя 2016 року, й для власників житлових приміщень, а відповідачу належить нежитлове. Оглядом змісту протоколу №2 від 19.08.2016 року встановлено, що зборами ОСББ було також затверджено тариф і для власників нежитлових приміщень - 2, 2737 гривень за 1 кв.м. загальної площі, однак позивачем суду не надано роз`яснення складових цього тарифу і яку в цій сумі займає частка витрат на технічне обслуговування та проточний ремонт внутрішньбудинкової системи водопостачання. З огляду на наведене, за недоведеністю розміру стягуваної суми, в суду відсутні законні підстави до задоволення позовних вимог і в частині стягнення коштів.

Outcome: dismissed