Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за час затримки розрахунку, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 1241 грн. 03 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день постановлення судом відповідного рішення, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, судові витрати покласти на відповідача, вказуючи, що вона згідно з наказом № 82 від 01 червня 2014 року призначена на посаду інспектора по роботі з водопостачання у КП «Приморський», про що свідчить відповідний запис у її трудовій книжці. Згідно наказу № 115 від 30 жовтня 2015 року її звільнено з посади за п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. На день звільнення відповідач не виплатив у повному обсязі належну їй заробітну плату, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. В ході судового розгляду справи представник позивачки позовні вимоги [PERSON] підтримав та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, SMS - повідомленням, згода на яке ним була надана письмово в судовому засіданні, однак у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки, про що свідчить заява представника, пояснень представника, відповідно яких він наполягав на розгляді справи заочно, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивачки, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивачка згідно з наказом № 82 від 01 червня 2014 року була призначена на посаду інспектора по роботі з водопостачання у КП «Приморський», про що свідчить відповідний запис у її трудовій книжці. /л.с. 4-5/ Згідно наказу № 115 від 30 жовтня 2015 року її звільнено з посади за п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. /л.с. 5/ На день звільнення відповідач не виплатив у повному обсязі належну позивачці заробітну плату, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 1241 грн. 03 коп. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, які йому належать від підприємства, організації, установ, відшкодовуються в день звільнення. Якщо робітник в день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше слідуючого дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Вказані вимоги закону відповідачем порушені та з позивачем не був проведений на його вимогу розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, а саме в день звільнення працівника, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд не може погодитися з вимогою позивачки та її представника стосовно стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день постановлення судом відповідного рішення, оскільки доказів вказаного ними не надано, чим не виконано вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як видно з матеріалів цивільної справи, 27.04.2016 року позивачка запрошувалася до КП «Приморський» для отримання залишку заробітної плати за жовтень 2015 року, однак вказане нею зроблено не було, що підтверджується листом КП «Приморський» від 27.04.2016 року № 46 /л.с. 6/ та листом Головного управління Держпраці в Одеській області від 23.06.2016 року № 15/01-33-4193, відповідно до якого під час проведеної перевірки встановлено, що на час завершення перевірки заборгованість по заробітній платі не погашена, однак 27 квітня 2016 року підприємством були прийняті всі заходи щодо її виплати. /л.с. 7-8/ Мінімальна заробітна плата на час звільнення позивачки складала 1378, 00 грн. Середній заробіток за весь час затримки відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України за період з 30.10 2015 року по 27. 04. 2016 року становить 8130, 19 грн. /5 місяців х 1378 грн.+ 27 днів за період квітня 2016 року у розмірі 1240,19 грн. /45,93 в день х 27 днів/. З урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 8231, 88 грн. /заробітна плата 1378 грн. у листопаді 2015 року з урахуванням індексу інфляції 102,00% складає 1405, 56 грн.; у грудні 2015 року 1378 х 100, 7% індексу інфляції - 1387, 65 грн.; у січні 2016 року 1378 грн. х 100, 9% індексу інфляції - 1390, 40 грн.; у лютому 2016 року 1378 грн. х 99,6% індексу інфляції - 1372, 49 грн.; у березні 2016 року 1378 грн. х 101,0% індексу інфляції - 1391, 78 грн.; 27 днів квітня 2016 року 1240,19 грн. х 103, 5% - 1284 грн., які підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягнути Комунального підприємства «Приморський» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати у розмірі 1241 грн. 03 коп, середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 30.10.2015 року по 27 квітня 2016 року у розмірі 8231, 88 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог [PERSON] - відмовити. В зв'язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial