Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачка у серпні 2014 року звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у сумі 1000 гривень щомісячно та аліменти на своє утримання на час догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у сумі 500 гривень щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що вона не працює, доглядає дитину, яка знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув, не повідомив про поважні причини неявки. У зв'язку з чим, за згодою позивачки, на підставі ст.ст.224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст.84, ч.1 ст.80 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя в частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 26 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження, позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON], який народився [INFO] (а.с.5). З довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Позивачка не працює, доглядає дитину до трьох років (а.с.14). Відповідач не працює, не зареєстрований в якості приватного підприємця, не перебуває на обліку в Саратському районному центрі зайнятості. Інших дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти на дитину у сумі 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а аліменти на утримання позивачки - у сумі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В іншій частині вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі двісті сорок три гривні 60 копійок.

Outcome: partial