Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги, на задоволенні яких наполягав у позові позивач, обґрунтовуються тим, що відповідач 27 листопада 2013 року керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 з державним номерним знаком ВТ 2561 АМ, виконуючи лівий поворот не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 2110 з державним номерним знаком 84222 ХО, який рухався позаду здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги ст.124 КУпАП. Вина останнього у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 06 березня 2014 року. На дату скоєння цієї пригоди винуватець [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ВАЗ 2110 з державним номерним знаком 84222 ХО, що належить громадянину [PERSON] Згідно з висновком спеціаліста автотоварознавця № 30/04/2014 розмір матеріального збитку становить 25973-06 гривень. Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіянням транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Згідно ст.. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом Порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про відшкодування шкоди до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/9196451 з терміном дії з 03.12.2012 року до 02.12.2013 року. З настанням події, передбаченої пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 25973,06 грн., та просять стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь понесенні витрати в розмірі 25973,06 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 гривень, витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2140, 00 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378, 00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки в судове засідання належним чином повідомлених відповідача. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з»явився, заяву про розгляд справи в його відсутність до суду не надавав, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.169,224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги частково доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 27 листопада 2013 року з вини відповідача [PERSON] який керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 з державним номерним знаком ВТ 2561 АМ, виконуючи лівий поворот не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого була скоєна дорожньо-транспортна пригода та автомобіль ВАЗ 2110 з державним номерним знаком 84222 ХО, який рухався позаду отримав технічні пошкодження. Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 06.03.2014 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження по справі за ст.124 КУпАП закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. На дату скоєння цієї пригоди винуватець [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з висновком спеціаліста - автотоварознавця № 30/04/2014 розмір матеріального збитку становить 25973 гривень 06 копійок. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON]не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіянням транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров»ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої пп.а) п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій стороні в сумі 25973 гривень 06 копійок, що підтверджується наданими до суду копіями наказу та платіжних документів про виплату потерпілій стороні відшкодування шкоди ( а.с.9-10). Таким чином позивачем виконано покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Статтею 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачає, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому у позивача після проведення вказаних виплат на користь [PERSON] виникло право зворотної вимоги до відповідача про відшкодування шкоди. В добровільному порядку відшкодувати вказану шкоду позивачеві відповідач не бажає. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заподіяної шкоди в сумі 25973 гривень 06 копійок. Стаття 79 ЦПК України відносить до судових витрат витрати на правову допомогу. У частині 1 ст.59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. Конституційний Суд України визначив, що «право на правову допомогу це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги» (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №13-рп/2000 від 16 листопада 2000 р.( справа про право вільного вибору захисника)). Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Стаття 59 Конституції України у частині другій встановлює, що для надання правової допомоги під час вирішення справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура. У судовому засіданні при розгляді даної справи не приймав участь адвокат, або інша особа, яка б надавала правову допомогу, також позивачем у порушення вимог ст.60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження проведення витрат по даній справі на правову допомогу у розмірі 2000 грн., тому у суду відсутні підстави для задоволення позову у цій частині. Крім того позивачем витрати з надання послуг аварійного комісара у розмірі 2140-00 100 гривень у порушення вимог ст.60 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову у цій частині. Вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат пов»язаних зі сплатою судового збору у розмірі 1378-00 грн. підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: partial