Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просив зняти арешт з майна позивача, а саме об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 84,1 кв.м., який накладено 09 липня 2014 року Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 34761787 від 05 листопада 2012 року (номер запису про обтяження: 28681905); зняти арешт з майна позивача, а саме об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 84,1 кв.м., який накладено 04 вересня 2009 року Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА № 012514 від 04 вересня 2009 (номер запису про обтяження: 28681755); зняти арешт з майна позивача, а саме об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 84,1 кв.м., який накладено 04 вересня 2009 року Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА № 012513 від 04 вересня 2009 (номер запису про обтяження: 28681674). В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2803720 грн. 37 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] і належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за оціночною вартістю 930441 грн. шляхом визнання права власності за позивачем. 26 липня 2018 року державним реєстратором зареєстровано право власності АТ «Дельта Банк» на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані листи суду, направлені за останнім зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду через відсутність адресату. Представник третьої особи - Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області пояснення щодо позову суду не подав, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання рекомендованих листів суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2015 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2803720 грн. 37 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] і належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за оціночною вартістю 930441 грн. шляхом визнання права власності за позивачем (а.с. 5). 26 липня 2018 року державним реєстратором зареєстровано право власності АТ «Дельта Банк» на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «По державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про іпотеку» якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов`язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Зі статті 572 ЦК України вбачається, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 6, ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з урахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30 грудня 2015 року), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року. Частиною 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим законом, іншими законами України, нормативно - правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України. У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку, втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь - яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на мано банку не допускається. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно ( у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку. Наявність арештів на майні позивача унеможливлює роботу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині реалізації цього майна з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, і тому суд вважає, що заява про захист права власності шляхом звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 5763 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 76, 81, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

Outcome: approved