Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 лютого 2005 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. В обґрунтування позову посилається на те, що з 24 лютого 2005 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, в період якого народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя не склалося через конфлікти на ґрунті взаємного непорозуміння, внаслідок чого подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Шлюбні відносини фактично припинені, з січня 2012 року проживають окремо, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Особи, які беруть участь у справі про дату, час і місце судового розгляду повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність. Також, позивачка у заяві зазначила, що спорів щодо визначення місця проживання та утримання дитини, а також розподілу майна подружжя не має. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. Також, відповідач у заяві зазначив, що спорів щодо визначення місця проживання та утримання дитини, а також розподілу майна подружжя не має. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідальності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 273755 вбачається, що 24 лютого 2005 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис № 13 (а. с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 007411, виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 27.04.2005 р. (а. с. 8) В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер, його відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачкою у позовній заяві. Подальше спільне життя чоловіка [PERSON], та дружини [PERSON], збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Між ними досягнута згода про місце проживання та утримання дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Враховуючи вищевикладене, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб у звязку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «Ревенко». Позивачка не виявила бажання, після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначила у своїй письмовій заяві, у звязку з чим суд не вбачає підстав після припинення шлюбу між сторонами змінювати прізвище позивачки. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved