Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство «Бахмут-Вода», звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 11 367,24 грн., посилаючись на те, що Комунальне підприємство «Бахмут-Вода», відповідно до вимог Водного кодексу України, Законів України «Про питну воду та водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, має зобов'язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Комунальне підприємство «Бахмут-Вода», регулярно надавало послуги Відповідачу з постачання питною водою (приймання стічних вод), та проводило нарахування за спожиті послуги відповідно затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів.Проте відповідач вказані обов'язки не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка за період з 01.07.2012 року по 30.09.2016 року становить 11 367,24 грн. Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з водопостачання у розмірі 11 367,24 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що на позовних вимогах наполягає з урахуванням перерахунку в загальній сумі 6864,29 грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та про те, що позовні вимоги визнають частково з урахуванням здійсненого перерахунку та строку позовної давності в сумі 6 313,81 грн. З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що відповідачі є основними квартиронаймачами та споживачами житлово-комунальних послуг, зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] за якою у Комунального підприємства «Бахмут-Вода», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок № 78151. У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01.07.2012 року по 30.09.2016 року по особовому рахунку № 78151 існує заборгованість в розмірі 11 367,24 грн. Розрахунок здійснено відповідно затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів.Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Згідно перерахунку заборгованості, станом на 26 грудня 2016 року по особовому рахунку № 78151 існує заборгованість за період з 01.07.2012 року по 30.09.2016 в розмірі 6864,29 грн. (а.с.51). Згідно з п.5 ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що Комунальне підприємство «Бахмут-Вода» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг (постанови Верховного Суду України, від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14). Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частини 3,4 ст. 267 ЦК України). Відповідачами до суду надано заяву від 16.01.2017 року про застосування судом при вирішенні спору строків позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2016 року Комунальне підприємство зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів суми боргу за надання послуг з постачанням питної води, яка за період з 01.07.2012 року по 30.09.2016 року становить 11367,24 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2016 року відмовлено у прийнятті зазначеної заяви. Таким чином, вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилась за період з липня 2012 року по жовтень 2013 року є таким, що заявлені поза межами строку позовної давності, тому з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення починаючи з листопада 2013 року по вересень 2016 року у сумі 6 313,81грн., в іншій частині позовних вимог в сумі 550,48 грн. слід відмовити, оскільки вони заявлені поза межами строку позовної давності. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved