Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася із позовом і просить суд визнати за нею право на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її сестра [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла їй 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за [ADDRESS]. Також за життя [PERSON], в 2007 році отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування належного їй. житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 3210500000:11:029:0011. В 2008 році була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями [PERSON] по [ADDRESS]. Проте [PERSON] померла і не використала своє право на отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Тільки 30.12.2011 року Держкомзем у м. Бориспіль направив повідомлення про надходження до відділу державного акту на право власності на землю на ім'я [PERSON] Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом та законом. В нотаріальній конторі вона отримала Свідоцтва на право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та законом. Щодо земельної ділянки їй рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх та визнати за позивачкою право на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись, що позивачка не має права на земельну ділянку так, як [PERSON] за життя не набула права власності на неї та державний акт на земельну ділянку в установленому порядку не зареєстрований. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] (а. с. 30). [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом та законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину та отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а. с. 22-23 ). За життя [PERSON] в 2007 році отримала дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування належного їй. житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 3210500000:11:029:0011. В 2008 році [PERSON] була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності та передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а. с.9-20 ). Відповідно до повідомлення Держкомзему у м. Бориспіль від 30.12.2011 року до відділу надійшов державний акт на право власності на землю на ім'я [PERSON] з рекомендацією звернутися до відділу за отриманням державного акту (а. с. 21). Згідно ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. За ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Як встановлено, на ім'я [PERSON] було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована у межах [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 3210500000:11:029:0011), але цей акт не пройшов державну реєстрацію, тобто, спадкодавець не набув права власності на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємиця не має можливості оформити спадщину на земельну ділянку. Відповідно до п. 23 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні даного спору судом враховуються ті обставини, що спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну ділянку, на її ім'я було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку. Позивачка, як спадкоємець [PERSON] позбавлена на даний час можливості оформити спадщину на земельну ділянку із-за відсутності державної реєстрації правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON] не було зареєстровано у визначеному законом порядку в зв'язку з її смертю. Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. А оскільки нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за нею право в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 0.10 га, що розташована у межах [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 3210500000:11:029:0011), оскільки інший порядок для набуття позивачкою права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268, 1299 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України,

Outcome: approved