Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на підставі виконавчого листа по справі № 2-535/07 від 17.08.2009 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області, у розмірі 93159 грн. 18 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі виконавчого листа по справі № 2-535/07 від 17.08.2009 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки Альони, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2007 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, починаючи з березня 2011 року, відповідач аліменти не сплачував взагалі. Внаслідок цього, станом на 29.05.2018 року за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті позивачці аліментів на загальну суму 93159,18 грн., що підтверджується довідкою розрахунком державного виконавця, з якого вбачається, що заборгованість виникла лише з вини відповідача, так як він не сплачував кошти в рахунок аліментів. Відповідно до постанови Державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.09.2018 року, виконавчий лист їй було повернуто у звязку із досягненням дитиною повноліття. За час перебування на виконанні у Добропільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого листа, боржник не надав доказів щодо тяжкої хвороби, чи іншої обставини, що має істотне значення, яка б ускладнила можливість сплачувати аліменти. Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості не має. Оскільки відповідач відмовляється погасити виникшу з його вини заборгованість по сплаті аліментів, позивачка вимушена звернутись до суду з відповідною заявою, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У звязку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на підставі виконавчого листа по справі № 2-535/07 від 17.08.2009 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області, у розмірі 93159 грн. 18 коп. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серії 1-КИ № 202873 від 17.08.2011 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.08.2011 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 74. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «Степюк» (а.с. 3). Згідно копії виконавчого листа № 2-535/07 від 26.03.2007 року, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 17.08.2009 року, суд вирішив з [PERSON] на користь [PERSON] стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки Альони, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2007 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2). Як вбачається з копії довідки розрахунку від 26.09.2018 року, виданої відділом державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, залишок заборгованості по виконавчому листу № 2-535/2007 від 26.03.2007 року Покровським районним судом Дніпропетровської області станом на 29.05.2018 рік складає 93159,18 грн. (а.с.5-6). З копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.09.2018 року, видно, що виконавчий лист, виданий 26.03.2007 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки Альони, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2007 року до досягнення дитиною повноліття, повернуто стягувачу (а.с.4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Приписами ч. 4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами. Згідно до ч.1,2,3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов, повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до копії довідки розрахунку від 26.09.2018 року, виданої відділом державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, залишок заборгованості по виконавчому листу № 2-535/2007 від 26.03.2007 року станом на 29.05.2018 рік складає 93159,18 грн., нарахування здійснювалось відповідно до ст. 194, п.1,п.2 ст. 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». З врахуванням вищезазначеного, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання по сплаті аліментів на утримання дитини, не надав жодних доказів щодо відсутності доходів, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки суму заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 93159 грн. 18 коп. Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved