Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання належності та права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог посилається на те, що 17.09.2002 року [PERSON] подарувала чоловіку позивачки [PERSON] житловий будинок, який розташований в м.Тальне по вул.Толстого 31. 08.01.2013 року чоловік позивачки помер. При житті [PERSON] було зруйновано будинок, а на його місці побудований новий. Позивачка у передбачений законом термін, подала заяву до Тальнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. У грудні 2015 року позивачка звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок, проте їй було відмовлено, оскільки на покійного [PERSON] відсутні документи, що підтверджують право власності на вказаний будинок та рекомендовано звернутись до суду з даним позовом, що і змусило позивача звернутись до суду з позовом про визнання належності житлового будинку та прибудов померлому [PERSON] та визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] житлового будинку з прибудовами. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю, просили суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач представник Тальнівської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, за доцільне відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного: Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СР №259420 виданого 18 жовтня 1992 року: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР №206393 виданого 2 березня 2013 року [PERSON] помер 8 січня 2013 року. Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 11.12.2015 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться м. Тальне, Черкаської області, вул. Толстого,31, який належав [PERSON], який помер 8 січня 2013 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно договору дарування житлового будинку від 17 вересня 2002 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок що знаходиться в м. Тальне вулиця Толстого, 25. Згідно рішення виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 20.01.11 за №15, виконком міської ради вирішив провести пере нумерацію домоволодінь по вул. Толстого з №25 на №31. Згідно довідки Тальнівського відділку КП «ЧООБТІ» від 17 квітня 2015 року за №178. Право власності на житловий будинок в м. Тальне Черкаської області по вул. Толстого,31 не оформлено. Старий житловий будинок розвалено, новий житловий будинок побудовано без дозволу на будівельні роботи. Згідно листа виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 23.03.2016 року за №377/01-11 рішення щодо надання дозволу на демонтаж та будівництво будинку по вул. Толстого,31 не приймалось, звернення від гр. [PERSON] та [PERSON] з цього приводу до міської ради не надходило. Як було вказано вище згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». Судом достовірно встановлено, що спадкодавцем [PERSON] було здійснено самочинне будівництво, так житловий будинок було збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Відповідно до розяснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Постанова №6 від 30.03.2012 в п 6. Зазначено, що\~право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до п.7 Вказаного постанови Пленуму ВСУ, «Якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва». За змістом\~статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбаченихстаттею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Згідно із частиною першою\~статті 376 ЦК України\~самочинне будівництво визначається через сукупність ознак,\~\~що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості\~\~вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Крім того суд зазначає, що за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання ч.1 ст. 15\~ЦК України, ч.1ст. 3\~ЦПК України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно наведено вище листа виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 23.03.2016 року за №377/01-11 рішення щодо надання дозволу на демонтаж та будівництво будинку по вул. Толстого,31 не приймалось, звернення від. гр. [PERSON] та [PERSON] з цього приводу до міської ради не надходило. Згідно положень ст.360-7 ЦПК України\~«Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених\~пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. В своїх постановах від 28.01.2015 року, 24.06.2015 року, 02.12.2015 року Верховний Суд України вказав на неможливість визнання права власності на самочинне будівництво. Відповідний висновок також наведений в правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed