Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що їй на праві власності належала 1/2 частина квартири №3 у будинку №1 по пр.. Металургів у м. Запоріжжі. 05.05.2016 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] вона придбала іншу 1/2 частину квартири №3 у будинку №1 по пр.. Металургів у м. Запоріжжі, і таким чином вказана квартира належить їй в цілому. Разом з тим, у квартирі зареєстрована але не проживає [PERSON], яка була членом родини [PERSON], а саме доводиться йому матірю. Реєстрація і не проживання відповідачки у вказаній квартирі перешкоджає позивачці у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. Позивачка просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на вказану квартиру та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі №3 у будинку №1 по пр.. Металургів у м. Запоріжжі. Позивачка у судове засідання не зявилася, у заяві до суду просила справу розглядати у її в відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. Судова повістка, направлена відповідачці за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації її місця проживання, повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», т.я. за вказаною адресою вона не проживає. У звязку з чим, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Представник 3-ї особи Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що квартира №3 у будинку №1 по пр.. Металургів у м. Запоріжжі на праві власності належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло №3292 від 23.03.1995 року, Договору дарування від 01.09.2012 року і Договору купівлі-продажу від 05.05.2016 року. У даній квартирі зареєстровані і проживають [PERSON], а також зареєстрована, але не проживає [PERSON], яка доводиться матірю [PERSON] з яким позивачка уклала 05.05.2016 року договір купівлі-продажу частки вказаної квартири. Відповідачка у квартирі не проживає, витрат на її у тримання не несе, будь-які належні їй речі у квартирі відсутні, що підтверджується актом про не проживання від 17.08.2016 року Таким чином, реєстрація [PERSON] у вказаній квартирі і її не проживання в ній перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном. Крім того, позивач несе додаткові витрати повязані з утриманням нерухомого майна. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже, [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування у квартирі №3 у будинку №1 по пр.. Металургів у м. Запоріжжі, і тим самим усунути позивачці перешкоди і користуванні власністю.

Outcome: approved