Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні правом власності будинком, та припинення реєстрації відповідачів, вказавши в позовній заяві, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 09.11.2005р. р.№4361, посвідченого в нотаріальному порядку приватним нотаріусом [PERSON] їй на праві приватної власності належить житловий будинок №150 по вул. Ярославській в м. Запоріжжя , що підтверджується Витягом з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №8917423 від 11.11.2005р. та зареєстровано ОП ЗМБТІ. За згодою позивачки, з 2011р., в зазначеному житловому приміщенні в якості тимчасових мешканців були зареєстровані відповідачі [PERSON] [PERSON], 25.04.1940р.н., [PERSON] Юсіф, 08.04.1973р.н., [PERSON] Нонд, 18.09.1997р.н., [PERSON] Ая, 18.04.2001р.н. Письмового договору оренди між позивачкою та відповідачами не укладалося. Влітку 2013р. відповідачі покинули територію України і перестали користуватися житловим будинком, проте залишилися в ньому зареєстрованими. Факт реєстрації відповідачів в будинку створює позивачці, як власнику певні перешкоди, оскільки за відсутності приладів обліку в залежності від кількості зареєстрованих осіб вираховуються суми, які власник вимушений сплачувати за комунальні послуги. Оскільки реєстрація відповідачів в будинку позивачки, тягне для неї додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, просить усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом зняття відповідачів з реєстрації за зазначеної адресою. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі заперечень проти позову не надали, в судове засідання не зявилися, поважних причин неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, у відповідності до ст.74 ЦПК України. 3-тя особа УДМСУ в судове засідання не зявилася, надіслав суду письмову заяву №2313/1072 від 25.04.2015р. про розгляд справи в відсутності їх представника. У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутності відповідачів та 3-ї особи, на підставі наявних у справі матеріалів. Допитаний судом свідок [PERSON] Шафір, суду підтвердив відсутність відповідачів за зазначеною адресою з літа 2013р. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, покази свідка, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, визначені ст.383 ч.1,ст.405 ЦК України, та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЦК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а тому припинення права власності цієї особи на житло припиняє її право володіння і розпорядження цим житлом та право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом. З цього випливає, що особи, які не є членами сімї власника житла, у випадку добровільного залишення ними будинку, теж втрачають право користування цим житлом. Згідно зі ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація особи має відбуватися за її постійним місцем проживання. Оскільки відповідачі залишили своє місце проживання, їх реєстрація за адресою будинку позивачки повинна бути скасована. Позивачка є власником будинку №150 по вул. Ярославській в м. Запоріжжя. Реєстрація відповідачів за зазначеною адресою перешкоджає в здійсненні позивачці її права власності в повному обсязі. Обґрунтування позову підтверджується: договором дарування житлового будинку від 09.11.2005р. р.№4361, посвідченого в нотаріальному порядку приватним нотаріусом [PERSON], згідно з яким позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок №150 по вул. Ярославській в м. Запоріжжя, що підтверджується також Витягом з Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №8917423 від 11.11.2005р. та зареєстровано ОП ЗМБТІ; витягом з домової книги про реєстрацію за зазначеною адресою відповідачів, витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де власником житлового будинку №150 по вул. Ярославській в м. Запоріжжя зазначена позивачка [PERSON] та ін. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved