Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на період навчання. Мотивує тим , що відповідач являється її батьком, матеріально їй не допомогає, є інвалідом внаслідок психічного захворювання, перебуває в психоневрологічному інтернаті. Вона сама вимушена забезпечувати себе матеріально. В даний час вона навчається в Кіровоградській льотній академії Національного авіаційного університету на денній формі навчання (бюджет), тому потребує матеріальної допомоги. Термін закінчення навчання - 30.06.2019 р. ЇЇ сім'я вимушена бути переселенцями. Мати з молодшим братом проживають окремо. Вона отримує стипендію в розмірі 412 грн., але цих коштів не вистачає навіть на придбання найнеобхіднішого: одягу, взуття, літератури та навчальних посібників. Основна частина доходу витрачається на харчування та побутові предмети. Підробляти вона не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання на період навчання у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належно повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно з ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1,2 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно дост. 200 СК Українисуд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що відповідно дост.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198,199цьогоКодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України обовязковою умовою стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є саме спроможність батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно дост. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Позивачка навчається в Кіровоградській льотній академії Національного авіаційного університету на денній формі навчання (бюджет), термін закінчення навчання - 30.06.2019 р., що підтверджується довідкою № 108/16 від 05 травня 2016 року (а.с.6). Вона, позивачка, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. Згідно копії паспорта позивачки вона проживала та була зареєстрована в [INFO] (а.с.4), вимушена була переселитись. Мати з молодшим братом проживають окремо. В навчальному закладі отримує стипендію в розмірі 412 грн. , інших доходів не має. Відповідач [PERSON] проживає в Димитрівському психоневрологічному інтернаті і перебуває на повному державному забезпеченні з 20 квітня 2012 р. (наказ про зарахування № 24 від 20.04.2012 р.) . Згідно Порядку зарахування та використання коштів, що підлягають перерахуванню Пенсійним фондом установам (закладам), де особи перебувають на повному державному утриманні, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2004 р. № 269, відповідач отримує 25% пенсії, що підтверджується відповіддю Димитровського психоневрологічного інтернату № 294/01 від 13.10.2016 р. У відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та потреби позивачки, яка навчається та потребує матеріальної допомоги, єдиним доходом є стипендія, а також стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який має психічне захворювання і в звязку з цим проживає в психоневрологічному інтернаті, отримує 25% пенсії, є непрацездатним, тому не має можливості сплачувати аліменти. Відомостей про отримання ним інших доходів не має. Тому суд вважає, що в задовленні позову необхідно відмовити. Судові витрати необхідно покласти на рахунок держави.

Outcome: dismissed