Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, в котрій зазначено, що позивачка з відповідачем по справі від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачкою. Відповідач не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з ним взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Тобто, відповідач своїми діями ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує сина вдома, у дитячому садочку. Враховуючи вище викладене, а також те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та 22 жовтня 2019 року посвідчив нотаріальну заяву, згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача у відношення неповнолітнього сина. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, звернулися із заявою про розгляд справи у їх відстуність, підтримали вимоги позову. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник служби у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи у його відстуність, проти позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, враховуючи думку представника органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, дослідивши інші доказі по справі, а також враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06.09.2018 року було розірвано (а.с. 8). У сторін по справі [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, [NUMBER] , виданого Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 92 (а.с. 9). З копії заяви вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , правові наслідки йому зрозумілі та надав згоду на розгляд справи щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] в його відсутність (а.с. 10). З копії паспорта вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). З довідки про склад сімґї вбачається, що [PERSON] має такий склад сімґї: [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, [PERSON] та [PERSON] - сестри, [PERSON] - син (а.с. 14). З довідки про доходи, виданої ТОВ «Аріар Кейтеринг Сервіс», вбачається, що [PERSON] працює в даному товаристві з 01 жовтня 2019 року на посаді кухаря дитячого харчування та має посадовий оклад 4 900,00 грн. (а.с. 15). З характеристики вбачається, що [PERSON] за місцем роботи характеризується як дисциплінований, кваліфікований, відповідальний та надійний працівник (а.с. 16). Із Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї вбачається, що [PERSON] з сином [PERSON] проживає в житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 17). Як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 09-65/35 від 11.01.2020 року, вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина відповідача по справі проживає в сім`ї позивачки, то вона вправі звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27.11.1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Разом з тим, як роз`яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вимогами ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи викладене, оцінивши зібрані по справі докази, обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по належному вихованню та утриманню дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських правє обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved