Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 25 травня 2016 року, є її, [PERSON], [INFO], батьком, посилаючись на те, що її мати [PERSON] із [PERSON] проживали однією сімєю, але шлюб зареєстрували лише 16.05.2001 року. При реєстрації народження позивачки відомості про батька були зазначені зі слів матері. Позивачка вказує на те, що за життя [PERSON] визнавав позивачку своєю дочкою. Встановлення факту батьківства позивачці необхідно для оформлення спадкових прав після смерті батька, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до із зазначеною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідачки та її представник в судовому засіданні заявлені позивачкою позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Заінтересована особа [PERSON], яка теж є заінтересованою особою, як законний представник неповнолітньої [PERSON] вимоги позивачки визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, пояснення допитаних у судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами випливають із сімейного законодавства, повязані з встановленням батьківства, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися відповідно Кодексом про шлюб та сімю України (1969 року). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 25 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 456618, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області (а. с. 11). Згідно свідоцтва про народження серії V-ЖД № 285991, виданого відділом запису актів громадянського стану м. Арциз 14.01.1991 року, [PERSON], позивачка по справі, народилася 15 грудня 1990 року, її батьком записаний [PERSON], матірю записана [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЖД № 302899, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 16.05.2001 року, [PERSON], яка є третьою особою у справі, уклала шлюб з [PERSON], внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище «Делі» на наявне «Баранова» (а. с. 12). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України\~вбачається, що відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України\~(а. с. 17). Згідно довідки № 832 від 10.03.2011 року, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області на імя [PERSON], який мешкав за адресою: м. Арциз Одеської області, по вул. Карла Маркса, буд. № 2 до складу його сімї входять: дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] (а. с. 13). Як вбачається з довідки № 2284 від 08.06.2016 року, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області позивачка [PERSON] також мешкає за вищезазначеною адресою (а. с. 13). Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають [INFO], по вул. Карла Маркса, м. Арциз Одеської області, за зазначеною адресою зареєстровані: позивачка [PERSON], її мати [PERSON] та померлий [PERSON] (а. с. 15-16). Як вбачається із заочного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 04.08.2011 року у справі № 2-496/11, яким було встановлено, що до складу родини позивача [PERSON] входять дружина [PERSON] та доньки [PERSON] позивачка по справі, [PERSON], а також зі змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що останній зазначив [PERSON] як свою доньку (а. с. 18). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами матері позивачки та померлого [PERSON]М,, які проживали як одна сімя, вели спільне господарство. Під час спільного життя у них народилася донька [PERSON], яка є позивачкою по справі, яку померлий [PERSON] визнавав своєю донькою, піклувався про неї, займався її вихованням. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що розмови про доньку в неї з померли [PERSON] не було, позивачка та її мати перейшли жити до нього коли позивачці було приблизно 11 років. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] розповідав про доньку [PERSON] та [PERSON], про позивачку уникав розмов. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, в звязку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1\~січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Такий правовий висновок\~Верховного Суду України викладений у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-20цс15. Аналогічні розяснення містяться у п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого судам розяснено, що\~оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у\~ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у\~ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Правовідносини\~з народженням [PERSON] виникли у 1990 року, в силу п. 1 Прикінцевих положень СК України, який набрав\~чинності з 01 січня 2004 року і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року, тому необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли\~\~раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт\~\~цивільного законодавства\~\~застосовується до прав\~\~та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно розяснень, шо викладені в п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній). Також у цьому ж пункті Пленуму Верховного Суду України, зазначено, що суд вирішує справи про встановлення факту батьківства з урахуванням обставин, передбачених\~ст. 53 КпШС України. Відповідно до ч. 3\~ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги сумісне проживання і ведення спільного господарства матірю дитини та особою, батьківство якої встановлює суд,\~до народження дитини, або сумісне виховання чи утримання ними дитини, або докази, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо). Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матірю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Згідно ст. 55 КпШС України при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, імя, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Так, судом було достовірно встановлено, що до народження позивачки, та після народження дитини, [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство, в подальшому 16 травня 2001 року зареєстрували шлюб. Зазначені обставини позивачкою не заперечувались. Щодо підтвердження визнання померлим батьківства щодо позивачки суд, враховує письмові докази, надані позивачкою, а саме: довідку № 832 від 10.03.2011 року, видану виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області на імя [PERSON], згідно якої до складу його сімї входить, зокрема, донька [PERSON], [INFO]; копію будинкової книги для прописки громадян, які проживають [INFO], по вул. Карла Маркса, м. Арциз Одеської області, відповідно до якої за зазначеною адресою також зареєстрована [PERSON], а також показання свідків, які підтвердили факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], а також народження в них дитини [PERSON], а тому в судовому засіданні доведений факт, що протягом усього часу від народження доньки до своєї смерті [PERSON] спільно проживав з матірю позивачки [PERSON], які\~\~вели\~\~спільне\~господарство, як до її народження, так і після народження та укладення шлюбу,\~спільно\~\~виховали\~та утримали\~\~дитину, що\~з\~достовірністю підтверджує визнання померлим [PERSON] факту свого батьківства. Таким чином, в судовому засіданні позивачкою доведено, що [PERSON] визнавав факт свого батьківства по відношенню до неї при житті, чого вимагає\~ст. 53 КпШС України, яка підлягає застосуванню у цих правовідносинах, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таке рішення суду захищає права та інтереси дитини і кореспондується з Конвенцією про права дитини (20 листопада 1989 року). Зокрема у статті 3 Конвенції зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні з достовірністю встановлено, а також підтверджується письмовими доказами, дослідженим судом, що [PERSON], який помер 25 травня 2016 року проживав разом з матірю позивачки [PERSON] [PERSON], вони вели спільне господарство за адресою: м. Арциз Одеської області, вул. Карла Маркса, буд. № 2, а тому в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON], 07 лютого 1960 року, померлого 25 травня 2016 року щодо [PERSON], [INFO]. На підставі ст. 53, 55 КпШС України,

Outcome: approved