overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дружину. Підставами своїх вимог позивачка вважає те, що 06.06.2015 року вона з відповідачем розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за № 103926. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та довідкою виконкому Монастирищенської міської ради № 194 від 13.01.2017 року. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Осіб, крім їхньої спільної дитини, які перебувають на утриманні відповідача, немає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, отримує допомогу в розмірі 860 грн., що підтверджено довідкою управління соціального захисту населення Монастирищенської райдержадміністрації № 1552 від 16.01.2017 року. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала в суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав частково в сумі 500 грн. і пояснив, що він отримує заробітну плату в розмірі 2012 грн., за рішенням суду відповідно до його заяви буде платити аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. і не має змоги надавати допомогу в більшому розмірі, просить справу слухати у його відсутність, про що подав письмову заяву від 30.01.2017 року. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дружину в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач визнав позовні вимоги частково в сумі 500 грн. посилаючись на те, що розмір його заробітної плати складає 2012 грн. і він буде платити на користь позивачки аліментина дитину в розмірі 1500 грн. за рішенням Монастирищенського районного суду від 30.01.2017 року. Доказів того, що відповідач має можливість надавати щомісячно допомогу в розмірі більшому, ніж він визнав, суду не надано. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 09.09.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Борівською сільською радою Рокитнівського району Житомирської області за актовим записом № 07. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, а саме сина [PERSON], [INFO], дочки - [PERSON], [INFO]. Також позивачка зазначила, що діти знаходяться тільки на її утриманні, однак позивачці дуже важко самій матеріально утримувати двох дітей, оскільки вона має ще одну дитину від першого шлюбу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що сторони 09.09.2007 року зареєстрували шлюб від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. Відповідач добровільно матеріально дітей не утримує, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не бере участі у веденні спільного господарства, не вносить вклад до сімейного бюджету, ніде не працює. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO], чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що з січня місяця 2008 року по 01.03.2014 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Також позивачка зазначила, що діти знаходяться тільки на її утриманні, однак позивачці дуже важко самій матеріально утримувати двох дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього також надійшла заява, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує. Судом встановлено, що сторони з січня місяця 2008 року по 01.03.2014 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, від якого мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження дітей. Відповідач добровільно матеріально дітей не утримує, хоча має таку можливість, оскільки працює в Олевському ШБУ-42 водієм і отримує заробітну плату. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 01.05.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконкомі Журжевицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №1. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, а оскільки неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, то їй важко самій матеріально утримувати дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що сторони 01.05.2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Журжевицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7), які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про стягнення\~ аліментів на її користь на утримання\~ неповнолітньої дитини:\~ [PERSON], [INFO]. При цьому вона\~ зазначила, що 01.03.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини, належним чином не піклується про її здоровя, фізичний, духовний, розумовий, соціальний та моральний розвиток в звязку з чим позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача аліментів. Позивачка в судове засідання не зявилася,\~але\~ від неї надійшла\~\~ заява,\~ згідно якої вона\~ просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Судом встановлено, що 01.03.2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.6), від якого\~ мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), яка проживає\~ разом з позивачкою. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини,\~ не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості\~ самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини\~ між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку,\~ що між сторонами виникли\~ правовідносини,\~ які врегульовані ст. 180\~ Сімейного\~ Кодексу України, з якої слідує, що\~\~ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту\~ ч. 3 ст. 181 Сімейного\~ Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 182\~ Сімейного\~ Кодексу України\~ мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~ ст. 183\~ Сімейного\~ Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного\~ Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку\~ утримувати\~ неповнолітню дитину,\~ чим ставить її у складне матеріальне становище,\~ а тому аліменти\~ на утримання\~\~ дитини\~ повинні бути стягнуті з відповідача\~ в примусовому порядку.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 22.08.1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Новоозерянській селищній раді Олевського району Житомирської області за актовим записом №4. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини, а оскільки неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, то їй важко самій матеріально утримувати дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони 22.08.1998 року зареєстрували шлюб у Новоозерянській селищній раді Олевського району Житомирської області за актовим записом №4, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 12.08.1995 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, однак позивачці важко самій матеріально утримувати дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає . Судом встановлено, що сторони 12.08.1995 року зареєстрували шлюб, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження №[NUMBER] від 5 липня 1996 року, який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 19.02.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №10. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини, а оскільки неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, то їй важко самій матеріально утримувати дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Судом встановлено, що сторони 19.02.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від спільного проживання сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved