Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить стягнути з ГУНП в Одеській області за рахунок коштів Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, на її користь матеріальну шкоду в розмірі 72,40 гривень, моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, а також понесені витрати на транспорт, повязані з явкою до суду в розмірі 163 гривень шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків ГУНП в Одеській області. При цьому посилається на те, що відносно неї було сфальсифіковано матеріали кримінального провадження. 11.05.2016 р. за № 8216 вона звернулася до Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про скоєне кримінальне правопорушення відносно неї та просила внести в ЄРДР відомості про скоєне кримінальне правопорушенні, визнати її потерпілою, прийняти від неї докази. Проте її заява не була внесена до ЄРДР, досудове слідство не проводилося, процесуальне рішення не приймалося, було списано дільничному інспектору. 21.05.2016 р. поштою вона направила скаргу слідчому судді Приморського районного суду м.Одеси на неправомірну бездіяльність посадових осіб Портофранківського ВП по її заяві від 11.05.2016 р. 01.06.2016 р. ухвалою слідчого судді її скаргу було задоволено. Ухвала судді набрала законної сили. Для звернення в поліцію з заявою 11.05.2016 р. вона несла витрати на транспорт в розмірі 34 гривень, для подачі скарги в суд на поштові витрати 4,40 гривень, для участі в судовому засіданні 01.06.2016 р. на транспортні витрати 34 гривень, що разом становить 72,40 гривень. Для захисту порушених прав вона вимушена була додавати додаткових зусиль, звертатися зі скаргою до слідчого судді, несла витрати зі своєї зарплатні, витрачала особистий час, час призначений для відпочинку, роботи, доньки, по шість годин знаходилася в громадському транспорті, обмежувала себе у відпочинку, було порушено звичний ритм її життя, внаслідок чого їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 50000 гривень. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Від представника відповідача ГУНП в Одеській області, до суду надійшли письмові заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2016 р. [PERSON] звернулася з письмовою заявою № 8216 до Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про вчинене кримінальне правопорушення. Проте посадові особи Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області відомості до ЄРДР за заявою [PERSON] від 11.05.2016 р. не внесли. Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси вді 01.06.2016 року скаргу [PERSON] на бездіяльність посадових осіб СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, яка виразилася в не внесенні її заяви про злочин від 11.05.2016 р. в ЄРДР, в порядку ст. 303 КПК України задоволено та зобовязано посадових осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відомості про злочин, викладені [PERSON] в її заяві від 11.05.2016 р. за № 8216. Таким чином, суд вважає, що діями посадових осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській областіпозивачці було завдано моральну шкоду. Відповідно до ст.56 Конституції України кожний має право на відшкодування за рахунок Держави або органів місцевого самоврядування матеріального й морального збитку, заподіяного незаконними рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів Державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами при здійсненні ними своїх службових обовязків. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч. 6, 7 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до п. 5 ст.3 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду громадянинові повинен бути відшкодована моральна шкода. Відповідно до ст. 4 вказаного Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 4 вказаного Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Отже, позивачка має право на відшкодування їй моральних збитків, завданих діями посадових осіб Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській областіна підставі спеціального закону і ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, суд вважає, що позивачці повинна бути відшкодована нанесена їй моральна шкода, яка полягає в тому, що для захисту своїх порушених прав, оскарження бездіяльності посадових осіб позивачка вимушена була витрачати свій особистий час, знаходитися в громадському транспорті, що виснажувало її організм, вимагало від неї додаткових зусиль та витрат для відновлення сил, що грубо порушило життєво-важливі звязки та звичний ритм життя. Розмір моральної шкоди, з урахуванням конкретних обставин справи, суд встановлює у розмірі 1000 гривень. Вказану моральну шкоду слід стягнути з ГУНП в Одеській області за рахунок коштів Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області на користь [PERSON] шляхом безспірного списання Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області з рахунків ГУНП в Одеській області. Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення на користь позивачки матеріальної шкоди в розмірі 72,40 гривень, оскільки це не є матеріальною шкодою в розумінні ст. 22 ЦК України, а є транспортними витратами, які [PERSON] сплатила під час розгляду скарги в порядку статті 303 КПК України та які відповідно до вимог ЦПК України не відшкодовуються, а отже та не можуть бути предметом спору у іншій справі. Безпідставною також є вимога [PERSON] щодо стягнення на її користь понесених судових витрат, повязаних з прибуттям до суду під час розгляду вказаної справи в розмірі 163 гривень, оскільки відповідно до частини 1 статті 85 ЦПК України, витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників несуть сторони.

Outcome: partial