Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, зареєстрований 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №556. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя не склалося з різних причин, на даний час сторони повністю припинили шлюбні відносини між собою та ведення спільного господарства, кожен з них живе своїм власним життям, мають окремі бюджети, зареєстровані та фактично мешкають окремо, сімейні відносини не підтримують, поновлювати їх не бажає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та обґрунтувала обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явивсь, але за допомогою телефонограми просив суд слухати справу в його відсутність, позов визнає. Крім того, повідомив, що із позивачкою не проживають разом майже рік, він має іншу сім`ю. Заслухавши пояснення позивачки, повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №556,що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 24 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку(а.с.8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] , виданого 31 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, її батьками є сторони по справі- [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Шлюбні відносини сторонами не підтримуються та поновлювати їх не бажають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначені обставини, небажання позивача та відповідача поновлювати шлюбні відносини, суд приходить висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить їх власним інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно заяви позивачки, суд вважає за необхідне її прізвище не змінювати та після розірвання шлюбу продовжувати іменуватися прізвищем « [PERSON] » (а.с.3). Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень, сплачений позивачкою при зверненні із позовом до суду, відповідно до заяви позивачки.

Outcome: approved