Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 10.08.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 715. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 27.02.2007року народження, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, в звязку з чим між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на дитину, її психічний стан. Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сімя розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Крім того, зазначила, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просила суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 27.02.2007р.н. у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку. Представник позивачки адвокат [PERSON] підтримав вимоги позивачки. Позивачка в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду письмове заперечення позовні вимоги позивачки не визнає, просив суд шлюб розірвати, в частині позовних виомг про стягнення аліментів просив відмовити. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровськоїго міського управління юстції Дніпропетровської обл, актовий запис № 175. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Факт того, що [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], підтверджується її свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 114660. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач та відповідач припинили подружні стосунки з квітня 2015року та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Згідно пояснень представника позивачки, відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дитину та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд вважає, що підтверджуючі дані про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою відсутні і не надані ні позивачкою, ні її представником в ході розгляду справи. Суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено в судовому засіданні вимогу, щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку та доходів відповідача з усих видів його заробітку. З урахуванням всіх доказів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], проживаючого в [INFO], працюючого викладачем Дніпропетровської державної медичної академії, аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] до Спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в розмірі 551,20 грн. В іншій частині позовних вимг відмовити.

Outcome: partial