Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові вказав, що відповідно до укладеного 22.11.2007 року кредитного договору №11256178000 відповідач отримав кредит в розмірі 24 879,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,0 % на рік на строк з 22.11.2007 року до 22.11.2014 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі та в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитною угодою, в зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.07.2015 року становить 421 752 грн. 22 коп. та складається з: 204 482 грн.90 коп. - заборгованості за кредитом, 217 269 грн. 32 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом. Позивач просить стягнути з відповідача 421 752 грн. 22 коп. заборгованості за кредитним договором №11256178000 від 22.11.2007 року . Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду клопотання в якому просив суд дану справу розглянути без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, а також звернувся до суду з письмовим клопотанням про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності. У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що даний позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.11.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(правонаступник АТ «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №11256178000, за умовами якого банк надав відповідачу кошти в сумі 24 879,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,0 % на рік на строк з 22.11.2007 року до 22.11.2014 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає(відступає) АТ «ДельтаБанк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «ДельтаБанк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «ДельтаБанк» прав вимоги до боржників, до АТ «ДельтаБанк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитами та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином АТ «ДельтаБанк» набув права вимоги по даному кредитному договору. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «ДельтаБанк». Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, в зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 28.07.2015 року становить 421 752 грн. 22 коп. та складається з: 204 482 грн.90 коп. - заборгованості за кредитом, 217 269 грн. 32 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з пунктом 1.2.2. та 1.3.4. кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця до 22 числа(включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитним договором, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 22 числа(включно) кожного календарного місяця. Як вбачається з кредитного договору (а.с.5-13) сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту до 22 листопада 2014 року, так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 22 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим вже 26.01.2010 року у нього утворилася заборгованість за кредитним договором : по тілу кредиту та процентах 1222,01 доларів США, пеня 800,87 грн., що підтверджується копією листа АД «УкрСибБанк» від 26.01.2010 року за №622/725 (а.с.83). В свою чергу банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості лише у серпні 2015 року, тобто через два з половиною роки після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Суд зазначає, що аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в своєму рішенні від 19.03.2014 року (№ 6-14 цс 14). Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. На підставі зазначених правових висновків суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed