overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28.10.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач постійно принижує позивачку, безпричинно свариться з нею, свідком чого є їхні діти. Між ними немає взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 28.10.2006 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №107. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 28 серпня 1993 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені в листопада 2013 року. Причиною розірвання шлюбу стало те що, відповідач зловживає спиртними напоями, необґрунтовано ревнує позивачку. Така поведінка чоловіка призвела до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна, так як це суперечить її інтересам. Спору про розподіл спільного сумісного майна немає, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 28 серпня 1993 року уклали шлюб, серія [NUMBER]актовий запис №8; - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні,примирення між ними неможливе, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 29.01.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені від з серпня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу стало те що, між ними немає порозуміння, взаємодовіри, у них різні погляди на життя та шлюбні відносини. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна, так як це суперечить її інтересам. Спору про розподіл спільного сумісного майна немає. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 29.01.2013 року уклали шлюб, серія І-ФП №090696, актовий запис №6; -згідно свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося,проживають окремо, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, примирення між ними неможливе, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 30.06.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],[INFO] Шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, відноситься до позивачки з неповагою, не цінує сім'ю. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 30.06.2006 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №235; -згідно свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],[INFO] Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 31.03.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, систематично вживає алкогольні напої. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 31.03.2006 року уклали шлюб, серія [NUMBER], актовий запис №109; -згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, на примирення не згодні, проживають окремо, тобто шлюб існує формально. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що зареєструвала шлюб з відповідачем 31.10.1992 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину [PERSON] та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року. Між ними немає взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя. Наміру на примирення немає, на поновлення шлюбних відносин позивачка не згодна. За таких обставин вважає подальше збереження шлюбних відносин та сім`ї неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася,надавши до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився,надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про одруження, сторони 31.10.1992 року уклали шлюб, [NUMBER], актовий запис №127. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України - дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно ч.3. ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне сімейне життя не склалося, наміру на примирення у сторін немає, спільні інтереси відсутні, тобто шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В обґрунтування свого позову у позовній заяві наводить, що сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, мешкають окремо. На даний час спільне господарство не ведеться, від шлюбу є діти [PERSON], 21.04.2009 р. та [PERSON], 15.11.2012 р., які мешкають разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна на даний час немає. На примирення вона не згодна. В судове засідання не зявився відповідач, який належним чином про місце, час та день розгляду справи був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, проти позову не заперечив. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 10.01.2009 р. року був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС по місту Світловодськ Світловодського МРУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу у подружжя є діти [PERSON], 21.04.2009 р. та [PERSON], 15.11.2012 р., які мешкають разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дітей на даний час немає. Подружжя спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Виходячи із стверджень позивачки, викладених у позовні заяві, шлюбні відносини між сторонами припинилися з січня 2015 року. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб, - розірванню. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В обґрунтування свого позову у позовній заяві наводить, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. На даний час спільне господарство не ведеться, від шлюбу є діти [PERSON], 05.05.2003 р. та [PERSON], 31.05.2007 р., які мешкають разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна на даний час немає. На примирення вона не згодна. В судове засідання не зявився відповідач, який про місце, час та день розгляду справи був повідомлений за місцем його проживання, проти позову не заперечив. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 15.02.2003 р. року був укладений шлюб, який був зареєстрований Петрокорбівською сільською радою Новгородківського району Кіровоградської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу у подружжя є діти [PERSON], 05.05.2003 р. та [PERSON], 31.05.2007 р., які мешкають разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дітей на даний час немає. Подружжя спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не має. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб, - розірванню. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В обґрунтування свого позову у позовній заяві наводить, що сторони припинили шлюбні відносини приблизно з 15.12.2014 р., мешкають окремо, так як сторони різні за характерами та поглядами на життя. Підставою для припинення шлюбних відносин були постійні сварки між подружжям, відсутність порозуміння. На даний час спільне господарство не ведеться, від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна на даний час немає. В судове засідання не з'явився відповідач, який належним чином про місце, час та день розгляду справи був повідомлений, проти позову не заперечив. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 24.11.2012 р. року був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 203, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою. Подружжя спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не має. Шлюбні відносини припинилися з 15.12.2014 р. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб, - розірванню. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В обґрунтування свого позову у позовній заяві наводить, що сторони припинили шлюбні відносини приблизно рік тому, мешкають окремо, так як сторони різні за характерами та поглядами на життя. Підставою для припинення шлюбних відносин була відсутність порозуміння. На даний час спільне господарство не ведеться, від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна на даний час немає. В судове засідання не з'явився відповідач, який належним чином про місце, час та день розгляду справи був повідомлений, проти позову не заперечив. Справа розглядається без участі сторін, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами по справі 27.09.2003 р. року був укладений шлюб, який був зареєстрований Дмитрівською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу у подружжя є дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою. Подружжя спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна немає. Виходячи із стверджень позивачки, викладених у позовній заяві, шлюбні відносини між сторонами припинилися вже як більше року, на час подання позовної заяви - 15.01.2015 р. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Судові витрати по справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved