Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач ОСББ «Фаворит» через свого представника у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та просив стягнути з останнього на свою користь: заборгованість за спожиті комунальні послуги по утриманню гаражного боксу за період з 01.01.2014 по 01.10.2017 з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 12 471,50 грн; судовий збір у розмірі 1 600,00 грн; витрати на правову допомогу за складання заяви про видачу судового наказу, складання позовної заяви та участь в судовому засіданні в розмірі 4 890,30 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. Відповідач [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER] площею 17,3 кв.м., що знаходиться в підземно-наземному паркінгу за адресою: [ADDRESS]. Обслуговування та утримання гаражних боксів, що знаходяться в підземно-наземному паркінгу за вказаною адресою, здійснює позивач ОСББ «ФАВОРИТ» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Відповідач як власник гаражного боксу щоденно та щомісячно отримує комунальні послуги по утриманню боксу у належному стані, а тому у нього виникає обов'язок своєчасно сплачувати платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію та утримання гаражного боксу. Проте відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплачував і не сплачує надані йому комунальні послуги по утриманню гаражного боксу, та станом на 01.10.2017 має заборгованість по платежам у розмірі 9 360,00 грн, а також 2 651,87 грн інфляційного нарахування та 459,63 грн 3% річних. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року по справі відкрито провадження. 16 жовтня 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив до позову, в якому останній просить відмовити у позові у повному обсязі з тих підстав, що строк виникнення заборгованості з 01.01.2014 по 01.10.2017 виходить за межі 3-х річного строку позовної давності. В обґрунтування своїх вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за власним підписом та перелік (список) укладених договорів позивача з обслуговуючими організаціями. Проте предмет та умови укладення договорів є невідомими, а тому не можливо встановити чи регулюють вказані договори надання послуг за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, буд. 12 м. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі з тих підстав, що зазначені у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER] площею 17,3 кв.м., що знаходиться в підземно-наземному паркінгу за адресою: [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності від 07.09.2005. Обслуговування та утримання гаражних боксів, що знаходяться за вказаною адресою, здійснює позивач ОСББ «ФАВОРИТ» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 1.1 Статуту ОСББ «ФАВОРИТ», затвердженого загальними зборами ОСББ діяльність об'єднання поширюється на весь житловий комплекс будинків [ADDRESS] та підземно-наземний [ADDRESS]. Підземно-надземний паркінг об'єднання є структурним підрозділом об'єднання. Паркінг не має статусу юридичної особи (п.12.1 Статуту). Загальні збори членів об'єднання за поданням правління об'єднання окремо затверджують для паркінгу розміри внесків і платежів членами паркінгу на утримання, обслуговування та оплату комунальних послуг паркінгу, розміри відрахувань до ремонтного, резервного фонду і спеціальних фондів паркінгу, річний кошторис надходжень та витрат з розділом по кварталам. Зазначені вище кошти правління об'єднання акумулює на поточному рахунку і використовує тільки за призначенням (п.12.3.2 Статуту). За п.1.3 Статуту об'єднання є неприбуткової організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. Завданням та предметом діяльності ОСББ є належне утримання будинку та прибудинкової території комплексу, забезпечення сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання (п.2.2 Статуту). Також відповідно до Інструкції автопаркінгу ОСББ «ФАВОРИТ» паркінг не має статусу юридичної особи (п.1.2). Утримання паркінгу здійснюється виключно за рахунок коштів членів об'єднання - власників гаражних боксів. Загальні збори членів об'єднання за поданням правління об'єднання окремо затверджують для паркінгу розміри внесків і платежі членами паркінгу. ОСББ має право, зокрема, встановлювати розміри платежів, внесків членів об'єднання тощо (п.2.3 Статуту). До виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання належить, зокрема, затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту (п.4.5 Статуту). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вищезазначені обставини встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2014 у справі за позовом ОСББ «Фаворит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги по утриманню гаражного боксу [NUMBER] в підземно-наземному паркінгу за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2006 по 01.01.2014, що набрало законної сили та в подальшому було виконано (а.с.20-22). Зокрема вищевказаним рішенням також встановлені та не потребують доказуванню ті обставини, що [PERSON] користується гаражним боксом [NUMBER] та отримує житлово-комунальні послуги та послуги на утримання боксу. Між позивачем та відповідачем не укладено договір про надання житлово-комунальних послуг та утримання прибудинкової території (а.с.20-22). Протоколом №5 загальних зборів членів ОСББ «Фаворит» в підземно-наземному паркінгу від 11 травня 2011 року постановлено, що щомісячний внесок на утримання паркінгу становить 135,00 грн (а.с.32). Протоколом №6 загальних зборів членів ОСББ «Фаворит» в підземно-наземному паркінгу від 01 липня 2015 року постановлено, що щомісячний внесок на утримання паркінгу з липня 2015 року становить 260,00 грн (а.с.33). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. За ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про надання комунальних послуг по утриманню гаражного боксу відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач ними користується та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляв. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, таким чином відносини, що склалися на підставі Статуту між позивачем і відповідачем, породжують цивільні права і обов'язки. У спірний період відповідач не укладав самостійно договори з постачальниками житлово-комунальних послуг для себе особисто, а відтак судом встановлено, що єдиним постачальником комунальних послуг по утриманню гаражного боксу [NUMBER] в підземно-наземному паркінгу за адресою: [ADDRESS] є саме позивач. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції в період виникнення спірних правовідносин) споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок неналежної сплати грошових коштів відповідачем за утримання паркомісця у нього перед позивачем виникла заборгованість за період з 01.01.2014 по 01.10.2017 в сумі 9 360,00 грн. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Додатково через несплату заборгованості за спожиті комунальні послуги у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за період з 01.01.2014 по 01.10.2017 з інфляційних втрат у розмірі 2 651,87 грн та 3% річних у розмірі 459,63 грн. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Верховний Суд у своїй постанові від 23.05.2018 по справі №61-13753св18 дійшов наступного висновку. Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України 2004 року є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання стягувачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. 29 травня 2017 року задоволено заяву ОСББ «Фаворит» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за спожиті комунальні послуги по утриманню гаражного боксу [NUMBER] в підземно-наземному паркінгу у [ADDRESS], за період з 01.01.2014 року по 01.05.2017 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 10 682 грн. 58 коп., 800 грн. судового збору та 1 470 грн. 30 коп. витрат на правову допомогу. У подальшому ухвалою від 20 вересня 2017 року зазначений наказ скасовано у зв'язку з нарахуванням заборгованості за межами строків позовної давності. Оскільки 29 травня 2017 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті комунальні послуги по утриманню гаражного боксу [NUMBER], тому суд вважає, що за період з 29 травня 2014 року строк позовної давності не пропущений. Здійснивши розрахунок за період з 29 травня 2014 року по 01 жовтня 2017 року, судом встановлено, що через несплату заборгованості за спожиті комунальні послуги у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 8 840,00 грн; 3% річних у розмірі 454,77 грн; інфляційні нарахування у розмірі 2 599,61 грн. У зв'язку з чим вказану заборгованість необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133, 141 суд вбачає правильним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. У частині понесених витрат на правову допомогу суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача документально та фактично підтверджені сплачені грошові кошти у розмірі 1 740,70 грн за складання позовної заяви. Згідно з наданими до позову платіжними дорученнями про сплату позивачем на рахунок ТОВ «Київський центр права» 1 470,30 грн за складання заяви про видачу судового наказу та 3 420,00 грн за участь представників у судовому засіданні, то вказані обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки судовий наказ скасовано через пропущення строків позовної давності, а представники ТОВ «Київський центр права» участі у судових засіданнях не брали. На підставі викладеного та

Outcome: partial