Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка у квітні 2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що з відповідачем перебували в шлюбі з 18 жовтня 2003 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 797. Шлюбні стосунки між ними припинені 01.01.2015 року, з цього часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти позову, позовні вимоги визнали частково, просили стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 609 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Суд, заслухавши представника позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 жовтня 2003 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 797 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7,8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів у частці заробітку відповідача позивач надав суду виписку з особового рахунку [PERSON], який відкритий в ПАТ КБ «Приват Банк», з якої вбачається надходження та рух грошових коштів. Представник відповідача наполягав на визнанні даного доказу неналежним, оскільки він отриманий з порушенням вимог Закону. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Тому, суд не може прийняти до уваги доказ позивача, а саме виписку про стан банківського карткового рахунку, так як вона є неналежним доказом, оскільки отримана з порушенням законодавства про банківську таємницю. Також, суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача про те, що відповідач працює та має постійні доходи, так як даний факт спростовується довідками Лівобережної ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 22.04.2015 року №11939/04-64-11-01 та від 12.06.2015 року №17729/04-64-11-01 (а.с.30, 32), надані представником відповідача, з яких вбачається, що відповідач не має доходів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на користь відповідачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 609 грн. 00 коп. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial