Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з уточненим позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем з 17.08.2012 року одружені, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 1142. Від спільного життя з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки й сварки. Зазначила, що тривалий час з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть.Тому за таких обставин збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб. Також вказала, що малолітній син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги відповідача, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка надала до суду письмову заяву, у якій уточнені позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, просила суд розглянути справу за її відсутністю. Відповідач надав до суду письмову заяву, у якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просиву суд розглянути справу за його відсутністю. Враховуючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін та ухвалити рішення на підставі письмових матеріалів справи. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2012 року дійсно було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 1142. Сторони припинили шлюбні відносини, мають різні погляди на сімейне життя, миритися не мають наміру. Згідно ч. 3 с. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. При наявності таких обставин збереження шлюбу надалі є недоцільним, що відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно з довідкою КВЖРЕП №8 про склад сім'ї № 963 від 31.07.2015 року малолітній син проживає разом з матір?ю. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. За домовленістю сторін син залишається проживати з позивачкою. Відповідач не працює, є працездатною особою, та має нерегулярний, мінливий дохід, хоча такі обставини не звільняють його від обов'язку з утримання малолітнього сина. Доказів незадовільного стану здоров'я, а також доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення відповідачем суду не надано. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, що передбачено положеннями ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручу до уваги, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, що він підтвердив визнавши позов, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначних ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 56, 104-105, 112-115, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

Outcome: approved