Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на нерухоме майно. В своєму позові вона зазначила, що в 2012 року вона домовилась з [PERSON] щодо купівлі-продажу житлового будинку №10 по вул.Молодіжна, в селі Миролюбівка Братського району Миколаївської області і з того часу проживає в даному будинку. Повну вартість будинку сплачено відповідачу лише 05.06.2013 року, про що остання написала розписку. За вказаним договором [PERSON] придбала у відповідача вказаний житловий будинок за 25000(двадцять п'ять тисяч) гривень. Кошти нею були передані [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується розпискою, а остання віддала документи на будинок. Однак, у нотаріальній конторі договір купівлі-продажу сторони не посвідчили, хоча виконали умови договору в повному обсязі. На сьогоднішній день позивачка втратила з [PERSON] зв'язок, вона ухиляється від оформлення належним чином договору купівлі-продажу у нотаріуса. Під час з'ясування обставин за яких позивачка може належним чином оформити документи на вказаний житловий будинок, виявилося, що будинок не належить взагалі [PERSON], а власником будинку є [PERSON], який помер 06.07.2008 року. В даний час позивачка фактично є власником зазначеної нерухомості, нею користується, проживає в даному будинку, робить ремонт, сплачує комунальні послуги, земельний податок, але в зв'язку з тим, що не може оформити документи, немає можливості повноцінно розпоряджатися, користуватися та володіти вказаним нерухомим майном. До початку судового засідання позивачка звернулася із заявою, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. в 2012 року вона домовилась з [PERSON] щодо купівлі-продажу житлового будинку №10 по вул.Молодіжна, в селі Миролюбівка Братського району Миколаївської області і з того часу проживає в даному будинку. Повну вартість будинку сплачено відповідачу лише 05.06.2013 року, про що остання написала розписку. За вказаним договором [PERSON] придбала у відповідача вказаний житловий будинок за 25000(двадцять п'ять тисяч) гривень. Кошти нею були передані [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується розпискою, а остання віддала документи на будинок. Однак, у нотаріальній конторі договір купівлі-продажу сторони не посвідчили, хоча виконали умови договору в повному обсязі. На сьогоднішній день позивачка втратила з [PERSON] зв'язок, вона ухиляється від оформлення належним чином договору купівлі-продажу у нотаріуса. Під час з'ясування обставин за яких позивачка може належним чином оформити документи на вказаний житловий будинок, виявилося, що будинок не належить взагалі [PERSON], а власником будинку є [PERSON], який помер 06.07.2008 року. В даний час позивачка фактично є власником зазначеної нерухомості, нею користується, проживає в даному будинку, робить ремонт, сплачує комунальні послуги, земельний податок, але в зв'язку з тим, що не може оформити документи, немає можливості повноцінно розпоряджатися, користуватися та володіти вказаним нерухомим майном. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з моменту передання, тобто з 2012 року, мені належить вищевказаний житловий будинок. Відповідно ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом У відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити за позивачем.

Outcome: approved