Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 309/2007/Б, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит на поточні потреби в сумі 15 000 грн. 00 коп., строком до 29.10.2010 року, зі сплатою 24% річних за користування кредитними коштами. Крім того, з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за зазначеним кредитним договором, 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав та обовязком якого є ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір поруки № 309/2007/Б/П-1, за умовами якого відповідач [PERSON] солідарно з [PERSON] та в повному обсязі несе відповідальність перед Банком у разі невиконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором. У порушення умов Договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 03.08.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 14 993 грн. 29 коп., яка складається з простроченої до повернення суми кредиту в розмірі 9 226 грн. 37 коп., прострочених процентів за користування кредитом в розмірі 3 747 грн. 38 коп., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 2 019 грн. 54 коп. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року в розмірі 14 993 грн. 29 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 146/16 Вх від 19.01.2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за адресою їх місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань, заперечень на адресу суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 309/2007/Б відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 15 000 грн. 00 коп. в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього Договору (п.1.1 договору). Факт отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №7578 від 30 жовтня 2007 року на суму 15 000 грн. 00 коп. Відповідно до п.п. 1.2 - 1.6 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Кредитні кошти надаються строком по 29 жовтня 2010 року. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 24 % процентів річних. Відповідно до п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються банком позичальнику після набуття чинності цим договором та з урахуванням наступних умов: відкриття позичальником у Кіровоградській філії ВАТ [PERSON] поточного рахунку в гривні № 26200100000604 код банку 383147 та укладання з цією метою між позичальником і банком на умовах, запропонованих банком, договору банківського рахунка. Позичальник зобовязується відповідати перед банком за своїми зобовязаннями, які випливають з цього договору своїми грошовими коштами та всім своїм майном. В якості забезпечення виконання позичальником своїх боргових зобовязань, банк в день укладання цього договору, укладає договір поруки. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору «Плата за користування кредитом»: плату, визначену в п. 1.4. даного договору, позичальник зобовязаний сплатити на наступних умовах, визначених нижче, а саме: проценти розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами із розрахунку: рік рівний 360 дням, місяць рівний 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку, передбаченому п. 2.4 цього Договору. Розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день сплати, який визначений у Графіку, наведеному у додатку № 1 цього договору. При розрахунку процентів враховується день видачі кредитних коштів та включається останній день строку повернення кредитних коштів, згідно п. 1.3 цього договору. В будь-якому випадку, при повному поверненні суми кредиту, розраховані проценти повинні сплачуватися одночасно з поверненням кредиту. При простроченні повернення кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються в порядку, визначеному підпунктами 2.3.1, 2.3.2. пункту 2.3. Відповідно до п.п. 2.4.1 п. 2.4 Договору позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів встановлених в графіку. Підпунктом 2.4.5 п. 2.4 кредитного договору встановлюється наступна черговість погашення зобовязань по кредиту: 1. Проценти за користування кредитом, прострочені на строк понад 31 день; 2. Проценти за користування кредитом, прострочені на строк до 31 дня; 3. Прострочена до повернення сума кредиту; 4. Неустойка за користування кредитом; 5. Сума кредиту по графіку (поточний платіж); 6. Дострокове погашення суми кредиту. При цьому банк має право змінити порядок погашення боргових зобовязань на власний розсуд. Позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.4.1 цього Договору. Не пізніше визначеного п. 1.3 цього Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, повернути проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплатити можливі штраф та пеню (п. п. 3.3.3 п. 3.3 Договору). Відповідно до п.п. 4.2, 4.3 кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3 (крім підпунктів 3.3.3. та 3.3.2), цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі пять відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1 цього договору. За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, строк сплати яких настав. Відповідно до п. 7.3 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Крім того, 20 червня 2008 року, 15 січня 2009 року та 01 квітня 2009 року між ВАТ ВіЕйБі Банк, правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] було укладено додаткові договори №№1, 2, 3до кредитного договору № 309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року, за умовами яких [PERSON] надав можливість позичальнику у визначені в додаткових договорах періоди погасити прострочену заборгованість за основним договором без застосування з боку Банку штрафних санкцій. У разі, якщо у визначені строки прострочена заборгованість не буде погашена позичальником в повному обсязі, [PERSON] отримує право застосувати штрафні санкції в повному обсязі відповідно до умов основного договору за весь строк неналежного виконання зобовязань. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором 30 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав та обов`язків якого є публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки № 309/2007/Б/П-1, за умовами якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань у повному обсязі за кредитним договором № 309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року, який було укладено між кредитором та боржником та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, згідно з яким боржнику надано кредит в сумі 15000,00 грн. на споживчі потреби, із сплатою процентів за ставкою 24% річних, терміном повернення 29 жовтня 2010 року. Вказані зобовязання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких умов, крім передбачених даним договором, - не потребують. Поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми кредиту, плата за користування кредитом, суми комісій та інших плат згідно з кредитним договором) забезпеченого цією порукою Зобовязання (в тому числі новація зобовязання) за кредитним договором, цей договір буде діяти до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобовязань заборгованість по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суми штрафів, пені, комісій, збитків, витрат по зверненню стягнення на предмет застави, та інші платежі, згідно з кредитним договором. Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п. 2.2 договору поруки). Відповідно до п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та даному договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом також встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі 15 000 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером №7578 від 30.10.2007 року, в той час як відповідач [PERSON] зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки та в порядку, встановлені умовами укладеного між ним та банком кредитного договору, виконував не належним чином, у зв'язку з чим станом на 03.08.2015 року за зазначеним кредитним договором існує заборгованість у розмірі 14 993,29 грн., яка складається з простроченої до повернення суми кредиту в розмірі 9 226 грн. 37 коп., прострочених процентів за користування кредитом в розмірі 3 747 грн. 38 коп., штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 2 019 грн. 54 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Суд приймає до уваги зазначений розрахунок заборгованості, вважає його обєктивним та допустимим, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не спростували даний розрахунок заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України обовязком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. За договором поруки поручитель, поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (ч.1 ст. 553 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене вище, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що права позивача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» порушені неналежним виконанням зобов'язання за умовами кредитного договору №309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року відповідачем [PERSON], в частині своєчасного повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами,, при цьому відповідач [PERSON], за умовами договору поруки №309/2007/Б/П-1 від 30 жовтня 2007 року, взяла на себе зобовязання відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання зобовязань за кредитним договором позичальником [PERSON], на підставі чого, порушене право позивача підлягає судовому захисту, та з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором №309/2007/Б від 30 жовтня 2007 року в розмірі 14 993 грн. 29 коп. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При цьому, суд відзначає, що при предявлені позивачем ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON], позову до суду, останній був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону, яка діяла на дату подання позову), за якою Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на дату подання позову) ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1% відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-ох розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, позивач при поданні позову повинен був сплатити судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., на підставі чого та

Outcome: approved