Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби списанням з Державного бюджету України на її користь на відшкодування моральної шкоди заподіяної їй бездіяльністю органу державної влади 666 454 грн. 87 коп. та 3 000 грн. судових витрат, пов`язаних із замовленням комплексного судово-експертного дослідження моральної шкоди потерпілого. Свої вимоги мотивувала тим, що через бездіяльність посадових осіб Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області, що полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення та не розгляд слідчим клопотань, протиправною бездіяльністю слідчих органів, що мало місце протягом 34, 27 і 14 днів, що встановлено відповідними ухвалами слідчого судді, і чим їй завдано моральної шкоди, яку вона просить стягнути з Державного бюджету України. В суді позивачка просила про задоволення позову з викладених в ньому підстав. Пояснила, що з 1989 року по 2007 рік працювала вчителем у Вишгородській спеціалізованій школі «Сузір`я», перебувала на квартирному обліку. В серпні 2014 року Вишгородською міською радою під час розподілу квартир змінено порядок осіб, які перебувають на квартирному обліку, у зв`язку з чим ордер на квартиру вона не отримала, який виданий іншій особі. В 2016 році вона звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення та до суду із позовом про захист своїх прав. Зазначила, що через систематичну бездіяльність посадових осіб Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області, нездійсненням розслідування кримінального провадження за ст.ст. 190, 191, 366 КК України їй заподіяно моральну шкоду, коли вона перебуває у невизначеності та постійно змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Заподіяння їй матеріальної шкоди протиправною бездітністю Головного управління Національної поліції України в Київській області в розмірі 666 454 грн. 87 коп. встановлено комплексним судово-експертним дослідженням моральної шкоди потерпілого №2020/01/29 від 29 січня 2020 року. Представник Головного управління Національної поліції України в Київській області до суду не прибув, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що посилання позивача як на обґрунтування завданої моральної необхідність звернення до суду та на судову тяганину не можуть бути належною правовою підставою для відшкодування моральної шкоди, реалізація позивачами свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, не є підставою для відшкодування шкоди, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Також вважав, що позивачка не навела міркувань, з яких вона виходила, визнаючи розмір завданої моральної шкоди, а також не обґрунтувала існування причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та протиправним на її думку діянням, не надавши документального підтвердження погіршення стану здоров`я та інших негативних наслідків, викликаних неправомірними діями або бездіяльністю органу досудового розслідування. В цьому зв`язку проти задоволення позову заперечив. Представник Державної казначейської служби України до суду не прибув, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Державна казначейська служба України жодних прав та інтересів позивачки не порушувала, не вступала у правовідносини з нею і жодної шкоди позивачеві не завдавала, коли шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також зазначив, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45 і у разі надходження від стягувача відповідних документів, які передбачені Порядком, Державною казначейською службою України будуть проводитись заходи щодо безспірного списання коштів з рахунків Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь стягувача, які передбачені Порядком. Також вважав пред`явлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 666 454,00 грн. необґрунтованими, коли незрозуміло з яких міркувань виходила позивачка, оцінюючи шкоду в такому розмірі. Крім того, стягнення такої суми призведе до економічно необґрунтованих збитків державного бюджету, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивачку, допитавши спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 06 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області із заявою за фактом видачі та отримання ордеру на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У цій заяві [PERSON] наполягала на внесенні в ЄРДР відомостей за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 191, 366 КК України. Цього ж дня заява [PERSON] зареєстрована в канцелярії Вишгородського ВП ГУНП в Київській області за вх. № М - 1287, однак відомості до ЄРДР за вказаним фактом не внесено. В цьому зв`язку позивачка звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на бездіяльність посадових осіб Вишгородського ВП ГУНП в Київській області. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року скаргу [PERSON] задоволено, зобов`язано слідчого слідчого відділу Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою [PERSON] від 06 грудня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування. 08 січня 2020 року Вишгородським ВП ГУ НП в Київській області розпочато досудове розслідування за №12020110150000045 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Отже, порушення прав позивачки в цьому випадку тривало 34 дні з 06 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року. Крім того, Вишгородським ВП ГУ НП України в Київській області у кримінальному провадженні №42016111200000526 за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України здійснюється досудове розслідування обставин кримінального правопорушення вчиненого службовими особами Вишгородської спеціалізованої школи «Сузір`я» та Виконавчого комітету Вишгородської міської ради, які, зловживаючи службовим становищем, змінили прядок осіб, які перебувають на квартирному обліку. 20 лютого 2016 року представник позивачки [PERSON] в рамках вказаного кримінального провадження звернувся до слідчого з клопотаннями про тимчасовий доступ до документів, допит свідків та витребування інформації, які в порядку та в строки передбачені ст. 220 КПК України з постановленням відповідного процесуального рішення не розглянуті і про результати їх розгляду ініціатора не повідомлено. В цьому зв`язку представник позивачки був змушений звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на бездіяльність слідчого Вишгородського ВП ГУНП в Київській області. Ухвалою суду віл 17 березня 2017 року скаргу задоволено, зобов`язано слідчого Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №42016111200000526 за ч. 2 ст. 364 КК України, розглянути клопотання адвоката Степанова Олександра Леонідовича, який діє в інтересах потерпілої [PERSON] , від 20 лютого 2017 року про тимчасовий доступ до документів, допит свідків та витребування інформації відповідно до вимог статей 220-221 КПК України, з наданням відповіді особі, яка заявила клопотання в строк та в порядку, як це передбачено вказаними вимогами Закону. Отже, порушення прав позивачки в цьому випадку тривало 27 днів з 20 лютого 2016 року по 17 березня 2017 року. Також 23 березня 2017 року представник позивачки [PERSON] в рамках вказаного кримінального провадження звернувся до слідчого з клопотаннями про призначення будівельно-товарознавчої експертизи, яке в порядку та в строки передбачені ст. 220 КПК України також не розглянуто, що змусило представника позивачки [PERSON] повторно звернутися до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на бездіяльність слідчого Вишгородського ВП ГУНП в Київській області. Ухвалою суду від 05 квітня 2017 року, скаргу задоволено, зобов`язано слідчого Вишгородського ВП ГУ НП України в Київській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №42016111200000526 за ч. 2 ст. 364 КК України, розглянути клопотання адвоката Степанова Олександра Леонідовича, який діє в інтересах потерпілої [PERSON] , від 23 березня 2017 року про призначення будівельно-товарознавчої експертизи відповідно до вимог статей 220-221 КПК України, з наданням відповіді особі, яка заявила клопотання в строк та в порядку, як це передбачено вказаними вимогами Закону. Отже, порушення прав позивачки в цьому випадку тривало 14 дні з 23 березня 2017 року по 05 квітня 2017 року. 10 січня 2020 року позивачка звернулася до спеціаліста у галузі психології, юриспруденції та математики [PERSON] з проханням надати висновок експерта про розмір моральної шкоди, яка завдана протиправними діями та бездіяльністю Вишгородського ВП ГУНП в Київській області в період часу з 06.12.2019 по 08.01.2020 р. при не внесенні відомостей у ЄРДР у справі № 12020110150000045, при не розгляді трьох клопотань: 1) про тимчасовий доступ до документів, 2) допит свідків та 3) витребування інформації у період часу з 20.02.2016 по 17.03.2017 у справі № 42016111200000526, та при не розгляді клопотання про призначення будівельно-товарознавчої експертизи у період часу з 23.03.2017 по 05.04.2017 у справі № 42016111200000526. 29 січня 2020 року [PERSON] на підставі договору цивільно-правового підряду із замовником [PERSON] провів експертне дослідження і склав за його результатами висновок №2020/01/29 комплексного судово-експертного дослідження моральної шкоди потерпілого. Як вбачається із вказаного висновку, своїми навмисними незаконними діями посадові особи відділу поліції заподіяли [PERSON] моральну шкоду, зокрема з вини бездіяльності слідства вона була змушена протягом тривалого часу і неодноразово звертатися в суди та інші правоохоронні органи, щоб викрити протиправність бездіяльності з порушення її прав, в зв`язку з чим вона отримала глибокі моральні страждання; змушена витрачати свій особистий час і звертатися в різні інстанції за захистом порушених прав, гарантованих їй Конституцією України, КПК України, і які навмисно, системно та цинічно були порушені слідчими СВ, що призвело до погіршення і позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими і родичами, і призвело від неї додаткових зусиль для організації свого життя і відновлення здоров`я; позбавлена відчуття безпеки, правової стабільності, верховенства права; порушено її психологічне благополуччя; вона до теперішнього часу перебуває в стані емоційної психологічної напруженості, що зробило деструктивний вплив на її стан і поведінку; з вини бездіяльності слідства настало сильне почуття страху, печалі, відчай і безпорадність перед свавіллям, що заподіяло їй глибоких моральних і психологічних страждань, призвело від неї значних зусиль для відновлення і поліпшення морального, психологічного та фізичного стану. Для забезпечення свого ефективного юридичного захисту від неправомірних дій, бездіяльності слідчих їй довелося змінити звичайний для неї перебіг життя, а саме життя перетворилося фактично в суцільне складання відповідних заяв, скарг та клопотань, а також на подання цих звернень до відповідних правоохоронних органів та судових установ. Оскільки посадовими особами правоохоронних органів систематично порушуються норми кримінального процесуального права, їй довелося неодноразово звертатися до суду. Замість того, щоб займатися своїми звичними справами, достатньо відпочивати або заробляти додаткові гроші та покращувати свій рівень життя, підтримувати і покращувати свій стан здоров`я, [PERSON] вимушена витрачати свій час на забезпечення свого захисту від протиправних дій і бездіяльності. Від цих протиправних дій і бездіяльності відчувається велика несправедливість і цинічне ставлення посадових осіб слідства до її прав. В цьому зв`язку [PERSON] дійшов висновку, що вищевказані події є однозначно але не вичерпно психотравмуючими для [PERSON] . Неправомірними діями та бездіяльністю слідчих СВ Вишгородського ВПНП в Київській області - позивачу [PERSON] завдано моральної шкоди. Розмір моральної компенсації для підекспертної особи [PERSON] з врахуванням її індивідуальних психологічних особливостей сприйняття психотравмуючих подій, з врахуванням обставин справи, практики Європейського суду з прав людини та співставлення розумної та справедливої сатисфакції зі шкалою стресу, яка розроблена американськими вченими Хомсом і Раге за душевні страждання, яких підекспертна особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, діями та бездіяльністю слідчих СВ Вишгородського ВП НП в Київській області, складає 666 454,87 грн. (шістсот шістдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 87 коп.) у цінах станом на 01.01.2020 року. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 січня 2020 року вартість проведення вказаного психологічного дослідження становить 3 000 грн., які [PERSON] сплатила на користь [PERSON] , що підтверджується платіжними дорученнями № Р24А721398719А32008 від 21 січня 2020 року та №Р24А724443204А12888 від 29 січня 2020 року. Як передбачено ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Згідно ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Відтак до справи долучено висновок за результатами проведеного психологічного дослідження, складеного спеціалістом у галузі психології, юриспруденції та математики [PERSON] , який кваліфікацію судового експерта не отримував. Допитаний в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] висновок свого психологічного дослідження підтвердив та його науково обґрунтував, та пояснив, що при його проведенні взяв за основу розрахунок презумованого стресу, виходячи з величини якого ним обраховано підсумоване значення негативних психологічних наслідків, яких зазнала позивачка. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України). Згідно ч. 6 та ч. 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона звернулася до суду, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона має право на відшкодування шкоди від держави у зв`язку із порушенням її прав, зокрема внаслідок нездійснення розслідування кримінального провадження і допущення протиправної бездіяльності особами, які здійснюють свої офіційні повноваження. Судом встановлено, що в рамках кримінальних проваджень №42016111200000526 та №12020110150000045 ухвалами слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області тричі констатована бездіяльність органу досудового розслідування, що призвело до порушення прав позивачки, зокрема на ефективний її є захист від кримінальних правопорушень, а також на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження. Вказане призвело до моральних страждань позивачки, зумовлених невизначеністю спірних правовідносин; необхідністю постійного відвідування органів досудового розслідування та суду; неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність; підривом репутації тощо. Таким чином позивачка має право на відшкодування завданої їй бездіяльністю органом досудового слідства моральної шкоди. Визначаючи розмір заподіяної позивачці моральної шкоди, суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачкою в судовому засіданні, зокрема на глибину душевних страждань, пов`язаних з тривалою і повторною бездіяльністю слідчих органів у справі, яка має велике значення для позивачки, ступінь негативних наслідків, вимушені зміни в життєвих планах і стосунках, а також з огляду на засади розумності та справедливості цивільного судочинства, на підставі чого вважає доведеним на суму 12 000 грн., тобто частково від заявленого позивачкою розміру. При цьому висновок спеціаліста в частині завдання моральної школи в розмірі 666 454 грн. 87 коп. суд вважає завищеним, що не може вважатися співмірним із змістом порушених прав та їх обсягів, виходячи з підстав обґрунтованих у позові. Зазначене ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду в постанові від 04 листопада 2020 року в справі №201/7621/17. Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню на суму 12 000 грн., що становить 1,8% (12 000*100%/666 454,87) від розміру заявлених нею позовних вимог, на користь позивачки слід стягнути 54 грн. (3 000*1,8%/100%) судових витрат, пов`язаних з залучення до розгляду справи спеціаліста, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судом встановлено порушене право позивачки, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial