Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів та в обґрунтування зазначила, що 26.11.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем, але з жовтня 2016 року вони припинили шлюбні відносини. Від шлюбних стосунків з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час син мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, ухиляється від виконання батьківських обовязків. Позивачка на теперішній час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивач їй ніякої допомоги не надає, хоча працює неофіційно та може сплачувати їй аліменти. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення їх дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд слухати справу за її відсутність. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, просили слухати справу за їх відсутність та пояснили, що дохід відповідача має періодичний характер та складає не більш 3200 грн. на місяць. На теперішній час на користь позивачки з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина у сумі 800 грн. щомісячно. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться донька від першого шлюбу, а також непрацездатні батьки. Також, оскільки він мешкає з батьками у приватному будинку значну частину коштів витрачає на сплату комунальних послуг. Таким чином, заробітку відповідача вистачає лише на необхідні харчування, одяг та житло, у звязку з чим він не має змоги сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини та просить у задоволенні позову відмовити. Враховуючи думки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу…Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що згідно відповідних свідоцтв 26.11.2013 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який був розірваний 02.02.2017 року. Від шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 24.02.2017 року та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 28.03.2017 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у сумі 800 грн. щомісяця на користь позивачки. Згідно свідоцтва про народження відповідач має на утриманні доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою Державного реєстру фізичних осіб платників податку ДФС України. Відповідно до довідки Беззаботівської сільскої ради на теперішній час відповідач проживає за адресою: [INFO] разом з батьками [PERSON] та [PERSON], та останні, згідно посвідчень, є пенсіонерами. З огляду на вказане, з урахуванням матеріального положення відповідача, який не працює, сплачує аліменти на сина [PERSON] та на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина, має на утриманні непрацездатних батьків, які також мають незадовільний стан здоровя, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця не можуть бути задоволені, оскільки відповідач не може надавати їй матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки суду не надані будь-які докази на підтвердження цього факту.

Outcome: dismissed