Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

позивач - Обласне комунальне виробниче підприємство «Лубнитеплоенерго» (далі позивач, підприємство, ОКВ ПТГ «Лубнитеплоенерго»), звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку, який мотивовано тим, що останній є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . В будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався\~ засіб теплопостачання централізоване теплопостачання. У 2004 році відповідачем в квартирі встановлено індивідуальну (автономну) систему опалення та виконано роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення, що не позбавляє його обов`язку сплачувати за опалення МЗК будинку, які останній не сплачував, а тому йому було нараховано заборгованість за опалення місць загального користування будинку в сумі 2 142, 42 грн за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, відповідно до п.28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 №630 та наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.06 року № 359, яким затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, визначення плати за їх опалення. На звернення позивача щодо досудового врегулювання спору, відповідач не відреагував, тому він вимушений звернутись до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за опалення місць загального користування будинку в розмірі 2 142, 42 грн за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, а також судові витрати. 10.02.2021 від адвоката Чумарного А.М. представника відповідача [PERSON] , надійшов відзив, в якому позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову як необґрунтованому та безпідставному, мотивуючи тим, що позивач не перебуває у договірних відносинах із підприємством, його квартира відключена від мережі центрального опалення, у під`їзді, на сходах відсутнє опалення через його демонтаж, а у підвальному приміщенні труби відсутні взагалі /а.с. 52-53/. 19.02.2021 до суду від ОКВ ПТГ «Лубнитеплоенерго» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 11, 714 ЦК України, не\~ спростовує тверджень відповідача щодо відсутності в під`їзді\~ опалення та відключення його квартири відповідача від центрального опалення із встановленням\~ в квартирі індивідуального обладнання для автономного опалення. Вказується, що у позові проведено нарахування за утрати теплової енергії трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі будинку по кожному місяцю опалювальних періодів /а.с.68-71, 75-78/. 29.03.2021 від адвоката Чумарного А.І. надійшла заява про застосування позовної давності, в якій вказується, що позовну заяву подано до суду 14.01.2021, а позивач просить стягнути заборгованість за період з жовтня 2016 року, а отже, застосувавши позовну давність, позивач має право на нарахування заборгованості з 14.01.2018. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 29.03.2021. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, які надані до матеріалів справи, суд приходить до таких висновків. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на\~ нерухоме майно /а.с.6/. Відповідач за вищевказаною адресою зареєстрований, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гребінківської міської ради /а.с. 46/. Квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення з 2004 року. З того часу оплата за поставку теплової енергії до квартири, відключеної від системи централізованого опалення, не проводилася. Відповідно до довідки про теплопостачання багатоквартирного будинку № 4, виданої Гребінківським міським відділом ККП від 29.09.2020, у будинку, де знаходиться квартира відповідача, діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення, так як при проектуванні багатоквартирного будинку закладався засіб теплопостачання - централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув`язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку /а.с. 7/ ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води до вказаного багатоквартирного будинку, в якому мешкає відповідач. При зверненні до позивача із заявою про видачу технічних умов на відключення квартири від системи ЦО будинку, відповідач їх отримав та не оскаржував ці технічні умови і розрахунки проектної організації, погодився з ними, встановивши систему індивідуального опалення та відключивши квартиру від внутрішньо будинкових мереж опалення /а.с. 9,10/. 12.05.2005 між представником позивача та мешканцем квартири складено акт про переведення на індивідуальне опалення зі збереженням циркуляції через загально-будинкову систему опалення. Стояки додатково ізольовано /а.с.11/. 04.02.2013 за участю представника позивача та начальника МЗК Гребінківського ККП складено акт обстеження житлового будинку по [ADDRESS] , з якого вбачається відсутність централізованого опалення в під`їздах, розподільчі трубопроводи централізованого опалення прокладені в підвалі сталевими теплоізольованими трубами /а.с. 12/. Правовідносини між виконавцем послуг та споживачем в сфері надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються договором про надання послуг з централізованого опалення та підігріву питної води від 01 травня 2013 року, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика № 359) та іншими нормативно-правовими актами України. Оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. Відповідно до пункту 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов`язаний дотримуватися положень Методики № 359. У пункті 2.1.4 Методики наведено формулу загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування: Qмзк = SQмзк + Qвтр., де SQмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення місць загального користування, Qвтр. - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Ця формула складається із двох частин. Отже, якщо послуги на опалення окремого приміщення місць загального користування не надаються, залишається друга частина формули - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. З урахуванням того, що у будинку, у якому знаходиться квартира відповідача, відсутні прилади опалення місць загального користування, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати за утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку. Підтримуючи позовні вимоги, представник позивача у відповіді на відзив вказав, що плата нараховується лише за опалення підвального приміщення будинку, де розміщена розподільча система трубопроводів, по кожному місяцю опалювальних періодів з жовтня 2016 по квітень 2019 років. Відповідне нарахування плати проводиться за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі, які розподіляються рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики. Судом встановлено, що відповідач в період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2 142, 42 гривень. Розрахунок заборгованості було проведено згідно з вимогами чинного законодавства, з урахуванням встановлених розпорядженнями міського голови періодів опалювального сезону, рішень Полтавської обласної ради про тарифи на послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, а також постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 09.06.2016 № 1101. Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості за опалення МЗК є обґрунтованими. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача\~ - адвоката Чумарного А.І., щодо відсутності опалення у підвалі, оскільки такі доводи нічим не підтверджені. Обов`язки по утепленню місць загального користування законодавством покладено на власника, балансоутримувача будинку та/або виконавця заходів з утеплення місць загального користування будинку. Позивач не є учасником таких відносин тому не повинен нести негативні наслідки пов`язані з можливим невиконанням вказаними суб`єктами своїх обов`язків. Суд звертає увагу на те, що нарахування позивачем витрат відповідно до Методики № 359 проводиться незалежно від стану теплоізоляції трубопроводів підвалу на підставі лише даних про довжину, діаметр трубопроводів, загальну площа будинку, площу квартири власника. Подібна правова позиція викладена в постанові КЦС ВС від 02.05.2017 у справі № 539/1983/17. Також суд відхиляє доводи адвоката відповідача щодо відсутності укладеної між сторонами угоди. Згідно з правовим висновком Верховного\~ Суду України, сформованим в ухвалі від 28.05.2008 року, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, обов`язок відповідача оплачувати послуги з теплопостачання зберігається навіть за відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць, і плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Щодо заяви адвоката Чумарного А.І. про застосування позовної давності до вимог позивача суд зазначає таке. Ч. 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У правовій позиції Велика Палата Верховного Суду, викладеній в постанові від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17,\~ відступила від попередніх висновків Верховного Суду та дійшла висновку, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з ч.2 ст.264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Застосування позиції Великої Палати Верховного Суду є обов`язком суду і під час вирішення тотожних спорів має бути врахована саме остання правова позиція Великої Палати, що відповідає вимогам ст.263 ЦПК України та позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №755/10947/17. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил № 630, у первинній редакції).Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, з опалення місць загального користування, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Таким чином, оскільки подання позивачем у вересні 2019 року заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Послуги, надані у жовтні 2016 року, мали бути сплачені до 21 листопада 2016 року, а в суд із позовом підприємство звернулося 14 січня 2021 року, тому\~ позивач має право на стягнення заборгованості за період з листопада 2018 року по листопад 2020 року. Відповідно до диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З огляду на викладене, в межах заявлених вимог стягненню на користь\~ ОКВ ПТГ «Лубнитеплоенерго» із відповідача [PERSON] підлягає заборгованість за опалення місць загального користування за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, що становить 771,02 грн. Враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість за отримані послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку, розмір заборгованості підтверджено документально, позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням позовної давності, заявленої адвокатом відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. З огляду на викладене,\~ підлягає стягненню із відповідача сума судового збору у розмірі 817,20 грн (2270 грн *36 % (відсоток задоволених позовних вимог):100%).

Outcome: partial