Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач ПАТ Банк «Траст» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до[PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №R051.0034916 від 19.09.2013року у розмірі 34\~728,48грн., яка складається з: 34\~101,19грн. основна сума заборгованості по кредиту, 627,29грн. комісія за обслуговування кредиту, а також просив суд стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 347, 29грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 19.09.2013року ПАТ Банк «Траст» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору №R051.0034916, в якій [PERSON] пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Представник позивача зазначає, що ПАТ Банк «Траст» було акцептовано вищевказану оферту і надано [PERSON] кредит у розмірі 37\~200,00грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та 1,75% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту 15.09.2017року. Представник позивача вказує, що кредитний договір №R051.0034916 від 19.09.2013року є змішаним договором та містить елементи договору банківського рахунку фізичної особи, договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи та кредитного договору, про що зазначено в заяві про надання кредиту на споживчі цілі від 19.09.2013року. Як зазначає представник позивача, кредит було надано [PERSON] 19.09.2013року, що підтверджується меморіальним ордером №Loan-41968 від 19.09.2013року про перерахування коштів на поточний рахунок [PERSON], зазначений в п. 2.8. заяви про надання кредиту на споживчі цілі. Також представник позивача вказує, що 01 лютого 2014року [PERSON] помер, у звязку з чим, позивач, у відповідності до п.2 ст. 1281 ЦК України, надіслав до Третьої Одеської державної нотаріальної контори претензію №489/02-08 від 23.06.2014р. до спадкоємців боржника, а листом від 11.09.2014року Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила про те, що 11.09.2014року [PERSON] видані свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, як зазначає представник позивача, після ознайомлення з вимогами кредитора та з прийняттям спадщини, [PERSON] не сплатила заборгованість позичальника - [PERSON] за кредитним договором, у звязку з чим, ПАТ Банк «Траст» звернулося до суду із відповідним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2015року, у звязку з тим, що життя позичальника за кредитним договором №R051.0034916 від 19.09.2013року, було застраховано ПАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» від нещасного випадку із сумою страхової виплати 30\~000,00грн., а позичальник [PERSON], спадкоємцем якого є відповідач, за поясненнями відповідача, помер від нещасного випадку, а з такого, зауважуючи про те, що такі грошові кошти в подальшому можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед банком, за клопотанням відповідача, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЮНІВЕС». У судове засідання 24.09.2015року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, у судові засідання не з'явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Представник третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що смерть [PERSON] не є страховим випадком за договором, оскільки причиною її настання були захворювання, а не нещасний випадок, а отже, відповідно до законодавства, у страховика ПАТ «СК «ЮНІВЕС» не виникає зобовязання щодо здійснення страхової виплати, у звязку з чим, ПАТ «СК «ЮНІВЕС» було прийнято рішення про відмову у страховій виплаті, про що було письмово повідомлено ПАТ Банк «Траст» (вигодонабувача за договором). Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 19.09.2013року [PERSON] звернуся до позивача із заявою про надання кредиту на споживчі цілі. Інформація кредит: договір № R051.0034916 від 19.09.2013року, сума кредиту 37\~200,00грн. Строк користування 48 місяців. Процентна ставка за кредитом 0,01% річних. Щомісячна комісія за супроводження кредиту 1,75%. Номер поточного рахунку, який відкрито у ПАТ Банк «Траст» №26200019348001. Зі змісту заяви про надання кредиту на споживчі цілі вбачається, що кредитний договір №R051.0034916 від 19.09.2013року є змішаним договором та містить елементи договору банківського рахунку фізичної особи, договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи та кредитного договору, тобто кредитний договір №R051.0034916 від 19.09.2013року становлять наступні документи: умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі від 19.09.2013року; заява про надання кредиту на споживчі цілі від 19.09.2013року; додаток №1 до договору №R051.0034916 від 19.09.2013року; додаток №2 до договору №R051.0034916 від 19.09.2013року; додаток №3 до договору №R051.0034916 від 19.09.2013року. Відповідно до памятки клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «Траст» нарахування процентів здійснюється в дату платежу і в останній робочий день місяця, методом нарахування факт/факт (а саме: проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості по кредиту, виходячи з фактичної кількості календарних днів в місяці і в році), починаючи з дати зарахування кредитних коштів на поточний рахунок клієнта до дати його повного погашення (день погашення кредиту не враховується). Комісія за супроводження банком кредитної заборгованості клієнта протягом всього строку дії його кредитного договору розраховується від суми кредиту та стягується щомісячно у складі чергового платежу. Кредит надається шляхом видачі кредитних коштів на поточний рахунок клієнта, який відкритий в ПАТ Банк «Траст» або на картковий рахунок. За несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, договір вважається укладеним з дати акцепту кредитором пропозиції (оферти) клієнта, викладеної в заяві. Кредит надається клієнту шляхом зарахування суми кредиту на рахунок в дату відкриття рахунку. З моменту виконання кредитором умов заяви клієнта по відкриттю рахунка клієнта та акцепту заяви клієнта, договір вважається укладеним, і у клієнта виникає обовязок сплачувати відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені тарифами РКО. П. 7.1. умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невідємною частиною кредитного договору, передбачено, що клієнт зобовязується належним чином здійснювати погашення заборгованості по кредиту та інших платежів відповідно до умов договору шляхом перерахування коштів на рахунок. Грошові кошти у сумі 37 200, 00грн. були отримані відповідачем [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером №Loan-41968 від 19.09.2013року. З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2014року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 02 лютого 2014року, актовий запис №1237. Після його смерті, ПАТ Банк «Траст», у відповідності до п.2 ст. 1281 ЦК України, надіслав до Третьої Одеської державної нотаріальної контори претензію (вимогу) №489/02-08 від 23.06.2014р. до спадкоємців боржника. Листом від 11.09.2014року Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила ПАТ Банк «Траст» про те, що 01.08.2014року до нотаріальної контори звернулась дружина спадкодавця - [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, а 11.09.2014року [PERSON] видані свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстрованим номерами: 4-1188, 4-1191, 4-1194, 4-1198 на майно, яке належало померлому 01.02.2014року [PERSON]. Копії зазначених свідоцтв наявні в матеріалах справи. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого 01.02.2014року, є його дружина [PERSON] яка спадщину прийняла. Крім того, суд зазначає, що 13.03.2014року [PERSON] звернулася до ПАТ Банк «Траст» з заявою, в якій просила не нараховувати з 01.02.2014року пеню за прострочені платежі та інші неустойки, щомісячні комісії, суму прострочених відсотків та інше, оскільки її чоловік - [PERSON] помер, а вона на даний час вступає у спадщину та звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» з заявою про визнання страховим випадком факт смерті її чоловіка та здійснення страхової виплати. 11.04.2014року ПАТ Банк «Траст» звернувся на адресу [PERSON] з листом за №272/02-08, в якому, у разі прийняття нею спадщини, пропонувало звернутися до банку задля досягнення домовленості щодо порядку, способу та строків виконання обовязків. З матеріалів справи також вбачається, що 19.09.2013рокуміж [PERSON] та ПАТ «СК «ЮНІВЕС» було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків «ТРАСТ-КРЕДИТ», предметом якого є майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з життям, здоровям та працездатністю страхувальника застрахованої особи. Вигодонабувачем за договором у разі невиконаних зобовязань страхувальника за договором №R051.0034916 від 19.09.2013року є ПАТ Банк «Траст». Однак, листом від 11.03.2014року за №14/03/11-06 ПАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомило ПАТ Банк «Траст» про те, що смерть [PERSON] не є страховим випадком за договором, оскільки причиною її настання були захворювання, а не нещасний випадок, а отже, відповідно до законодавства, у страховика ПАТ «СК «ЮНІВЕС» не виникає зобовязання щодо здійснення страхової виплати, у звязку з чим, ПАТ «СК «ЮНІВЕС» було прийнято рішення про відмову у страховій виплаті. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що [PERSON] не сплатила заборгованість позичальника - [PERSON] за кредитним договором №R051.0034916 від 19.09.2013року, ПАТ Банк «Траст» звернулося до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 14.04.2014року, у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №R051.0034916 від 19.09.2013року, яка дорівнює 34\~728,48грн., та складається з: 34\~101,19грн. основна сума заборгованості по кредиту, 627,29грн. комісія за обслуговування кредиту. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] 01.02.2014року помер, а його зобов'язання щодо повернення кредиту виконані не були. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно п. 32 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 1282 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки - [PERSON] як спадкоємця першої черги за законом після смерті позичальника - [PERSON], померлого 01.02.2014року, основну суму заборгованість по кредиту у розмірі 34\~101,19грн. та комісію за обслуговування кредиту у розмірі 627,29грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 347,29грн. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача - ПАТ Банк «Траст».

Outcome: approved