Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, просить визначити їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], та визнати складений останнім заповіт від 14 травня 1997 року за реєстровим номером 2-2782 дійсним, просив визнати право на вказаний заповіт. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що заповідач заповідав їй належне йому майно за вказаним заповітом, однак з вини працівника 2-ї Харківської державної нотаріальної контори у прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом їй було відмовлено з посиланням на те, що дійсним є останній заповіт спадкодавця, та відсутні оригінали документів - свідоцтва про смерть спадкодавця, документів на його майно, та документів на підтвердження родинних відносин. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив визначити позивачці 1-місячний строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини,та визнати дійсним заповіт від 14 травня 1997 року. Зазначив, що з вини нотаріуса не була зареєстрована заява позивачки від 20 серпня 2013 року про прийняття спадщини, яка в матеріалах спадкової справи відсутня, та нотаріус не надає йому матеріалів спадкової справи на обґрунтування відмови від прийняття заяви про прийняття спадщини. Він вважає неправильними дії нотаріуса. Що стосується посилання відповідачки [PERSON] про отримання нею свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті [PERSON], то йому не надано цей заповіт, тому він вважає заперечення відповідачки недоведеними. Представник 2-ї Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] поклалася на розсуд суду, зазначила, що нотаріальна контора не є належним відповідачем у дані справі. Позивачка з заявою про прийняття спадщини не зверталася. 14 жовтня 2014 року з заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту від 18 липня 20004 року після померлого [PERSON] звернулась до нотаріальної контори дружина останнього - [PERSON] Також зазначила, що [PERSON] пізніше було складено заповіт у 2004 році, який скасовує заповіт за 1997 рік, та на підставі останнього заповіту [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину. На звернення позивачки їй було запропоновано надати необхідні документи, однак документи нею не булі надані. В останнє судове засідання представник 2-ї Харківської державної нотаріальної контори не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, просив справу розглядати у його відсутності. Суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 2-ї Харківської державної нотаріальної контори, який надав пояснення в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала письмові заперечення проти позову, в яких послалася на складання заповідачем - її чоловіком - нового заповіту у 2004 році, який в силу ст. 1254 ЦК України скасовує попередній заповіт, та отримання нею свідоцтва про право на спадщину на підставі заповіту чоловіка, складеного у 2004 році. Також зазначила про відсутність підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що позивачем не оскаржувалась у передбаченому законом порядку відмова нотаріуса у прийняття заяви про прийняття спадщини. Представник відповідачки [PERSON] послалась на необґрунтованість заявленого позову. Суд, вислухавши представників сторін, відповідачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 травня 1997року державним нотаріусом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], який належну йому частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові, заповідав [PERSON] Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 червня 2007 року відділом РАЦС по м.Харкова №2 Харківського міського управління юстиції, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. З свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Ленінським відділом РАГС м.Харкова 3 липня 19978 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 3 липня 1998 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. Як вбачається з паспорта відповідачки [PERSON], з 18 липня 1989 р. вона зареєстрована по [ADDRESS], з 3 липня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 червня 2013 року, виданого відділом ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO]. 9 квітня 2014 року державним нотаріусом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] 18 липня 2004 року, після смерті [PERSON]. Спадщина складається з 84/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель [ADDRESS]. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35371407, виданого 14 жовтня 2013 року 2-ю Харківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20218804, виданого нотаріусом [PERSON] 9 квітня 2014 року, на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину зареєстровано право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно. Листом №01-16/890 від 15.04.2014 року на звернення позивачки 2-га Харківська державна нотаріальна контора повідомила останню про необхідність надати оригінали свідоцтва про смерть, податкового номеру, паспорту, правовстановлюючих документів на майно померлого, документів на підтвердження родинних відносин, заповіту. Листом № 1019/16 від 13.05.2014 року 2-га Харківська державна нотаріальна контора на заяву позивачки про ознайомлення з матеріалами спадкової справи відмовлено, з посиланням на те, що заяв про прийняття спадщини від неї не надходило, та відсутні передбачені Законом «Про нотаріат» підстави для надання спадкової справи для ознайомлення. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини, протягом цього строку відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Статтею 1254 ЦК України передбачено право заповідача на скасування та зміну заповіту. Так, відповідно до зазначеної правової норми заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Як зазначено у частині 2, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до частини 3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Згідно з вимогами ст. 1255 ЦК України нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. Виходячи з вищенаведених норм права, суд приходить до висновку, що заповіт від 14 травня 1997 року, на який посилається в обґрунтування своїх позовних вимог позивачка, скасовано новим заповітом - від 18 липня 2004 року, з яким спадкодавець заповідав майно дружині [PERSON]. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] звернулась у 6-місячний строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та 9 квітня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З позовними вимогами до суду про визнання заповіту від 18 липня 2004 року, свідоцтва про право на спадщину від 9 квітня 2014 року недійсними, або зі скаргою на дії нотаріуса позивачка не зверталась. За таких обставин при розгляді даної справи доводи позивачки та її представника не можуть бути прийняті до уваги. Представником позивача надана копія заяви від імені позивачки від 20 серпня 2013 року на адресу нотаріальної контори №2 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Достовірних даних про отримання цієї заяви нотаріусом суду не надано, відсутні докази, які б підтверджували її подання чи відправку, тому суд не приймає до уваги вказану копію заяви. Доказів на підтвердження доводів позивачки, що вона є спадкоємцем після смерті [PERSON], суду не надано. Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ніяких доказів на підтвердження позовних вимог позивачкою суду не надано, надані відповідачкою докази на підтвердження своїх заперечень позивачкою не спростовані. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed