Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.04.2013 року знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач пересилав гроші на утримання дитини, але з січня 2020 року припинив надавати допомогу у грошовому та у натуральному вигляді. Позивачка змушена звернутися до суду, оскільки малолітня дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач свідомо не утримує дитину. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21.10.2021 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, рішення суду набрало законної сили 19.11.2018 року. /а.с. 12-14/. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції /а.с. 7/. Відомостей про перебування у відповідача на утриманні інших дітей суд немає. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ч. 1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2395 грн. щомісяця, починаючи 19.04.2021 року й до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved