Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 29.01.2005 р. шлюбу, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, втратуп орозуміння між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. До початку судового засідання представником позивачки - адвокатом Костюк О.А. подана заява про розгляд справи за її відсутності, в якій представник також підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заява, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положеньст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторонни перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 січня 2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №56, що підтверджено оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.2005 р. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2016 р. через відсутність взаєморозуміння та втрати почуття любові один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами та місце проживання дитини на момент розгляду справи не має, дитина проживає з матір'ю. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст.24 ч.1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені певний час, строк на примирення відповідач не заявив, позивач заперечує проти примирення. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободичиінтересиіншихосіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідност.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 29.01.2005р. № 56, складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved