Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що вона є рідною племінницею померлої [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким заповіла позивачці все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку площею 3,5781 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Семенівська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, Ѕ частину земельної ділянки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», що знаходиться в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області. Позивачка звернулася до Криничанської державної нотаріальної контори, з метою прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено, у зв`язку з неможливістю встановити відповідність особи, яка померла та яка склала заповіт. Уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на Ѕ частку вищезазначеного майна в порядку спадкування за заповітом. Відповідач - Семенівська сільська ради Криничанського району Дніпропетровської області згідно відзиву, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора згідно заяви просить слухати справу без їх присутності, рішення винести у відповідності до закону. Дослідивши та перевіривши матеріали справи суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2018 року, повторно, виконавчим комітетом Семенівської сільською ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №01, якій на праві приватної власності належало: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29 березня 1995 року, видане на підставі рішення виконкому Криничанської селищної ради народних депутатів №118 від 18 квітня 1989 року, земельна ділянка площею 3,5781 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Семенівську сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 2005 року, право на Ѕ частку земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря», що знаходиться в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, в розмірі 3,77 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №2446. Вищезгадане спадкове майно [PERSON] заповіла [PERSON] , про що свідчить заповіт від 22 вересня 2007 року, який посвідчений секретарем Семенівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №314, але у встановленому законом порядку позивачка не може успадкувати вказане майно, у зв`язку з неможливістю встановити відповідність особи, яка померла та склала заповіт. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З аналізу ст.ст. 1223, 1233 ЦК України вбачається, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, тобто заповіт є одностороннім правочином. Частиною 1 статтею 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1268 ЦК України після прийняття спадщини спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Протокол № 1, стаття 1 «Захист власності» говорить, що «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved