Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача - [PERSON] , мешканця [ADDRESS] ; заінтересованої особи - органу опіки та піклування Новобілокоровицької селищної ради Олевського району , Житомирської області , смт. Нові Білокоровичі , вул. Привокзальна , 39 ; третіх осіб : Служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації , м. Олевськ вул. Свято Миколаївська ,4 ; прокурора Олевської районної прокуратури м. Олевськ вул . З.Космодем'янської , 2 , про позбавлення батьківських прав , стягнення аліментів на утримання дитини , Позивачка позов підтримала з підстав зазначених в позові і просить його задовольнити , стягнувши також з відповідача аліменти на утримання дитини та залишити дитину їй для подальшого виховання . Третя особа - служба у справах дітей Олевської РДА в судове засідання не з? явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про підтримання позову і розгляд справи у відсутності представника . Представник органу опіки та піклування Новобілокоровицької селищної ради Олевського району позов підтримав з підстав зазначених в позові і просить суд його задовольнити. При цьом пояснила , що відповідач ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини , залишив її на виховання баби , яка і утримує дитину , систематично не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини , виїхав за межі населеного пункту , веде бродячий спосіб життя . Мати дитини визнана судом безвісно відсутньою і її місце перебування нікому не відоме . Прокурор позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі , стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини , залишити дитину у позивачки для подальшого утримання та виховування . Відповідач в судове засідання не з'явилася , хоча була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи , звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову ( а.с. 23 ) . Допитані в судовому засіданні в якості свідків : [PERSON] та [PERSON] пояснили , що відповідач ухиляється від виховання та матеріального утримання дитини , залишив її на виховання баби , яка і утримує дитину , систематично не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини , виїхав за межі населеного пункту , веде бродячий спосіб життя . Мати дитини визнана судом безвісно відсутньою і її місце перебування нікому не відоме . Судом встановлено , що відповідач - [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ( а.с.9 ) . Дитина знаходяться на утриманні [PERSON] , яка приходиться їй бабою. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобілокоровицької селищної ради ради встановлено доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітньої дитини ( а.с. 4 ) . Відповідно до характеристики з місця навчання дитини встановлено , що дитина позитивно характеризується як учень , проживає з бабою [PERSON] , яка постійно перевідує дитину у школі , відвідує батьківські збори та цікавиться навчанням дитини , матеріально утримує дитину та виховує її належним чином , співпрацює з класним керівником ( а.с. 5 ) . Новобілокоровицькою територіальною громадою та селищним центром СССДМ [PERSON] було оголошено подяку за матерінську турботу , піклування та виховання дітей ( а.с.26 ) . Відповідно до довідки Новобілокоровицької селищної ради № 1569 від 12.05.2014 року дитина знаходиться на утриманні позивачки ( а.с. 16 ) . В ст.165 СК України зазначено , що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків , опікун , піклувальник , особа , в сім'ї якої проживає дитина , інший дитячий заклад , у якому вона перебуває ; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Так , відповідно до змісту п.2,4 ч.І ст.164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав , якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини . В свою чергу Пленум Верховного суду України у пункті 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » роз'яснив , що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання , підготовку до самостійного життя , зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду , лікування дитини , що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання ; не спілкуються з дитиною в обсязі , необхідному для її нормального самоусвідомлення ; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей ; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі ; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу ; не створюють умов для отримання нею освіти . Зазначені фактори , як кожен окремо , так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків , свідомого нехтування ними своїми обов'язками . Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини , захист її інтересів , на відібрання дитини в інших осіб , які незаконно її утримують , та ін.) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків , а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного , об'єктивного з'ясування обставин справи , зокрема ставлення батьків до дітей. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітню дитину не слід , крім тих випадків , коли є виняткові обставини , розлучати зі своєю матір'ю. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років зазначено в ст.6 СК України . Відповідно до ч.І ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . Відповідно до ст. 180 СК України батькі зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також ч.1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.191 зазначеного Кодексу убачається , що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню , оскільки відповідач умисно ухиляється від обов'язку утримувати малолітню дитину , чим поставив її у складне матеріальне становище , а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку , в часттці від всіх видів заробітної плати ( доходу ) відповідача . Крім того суд також приходить до висновку про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його неповнолітньої дитини , є законним і обгрунтованим і не суперечить інтересам малолітньої дитини . Крім того виходячи з обставин справи суд вважає за необхідне не вилучати дитину у позивачки до виришення питання про встановлення опіки . Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачки судові витрати.

Outcome: partial