Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач, Кредитна спілка «Родинний кредит», звернувся 18 січня 2012 року до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від 17 травня 2012 року, просить: · стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Родинний кредит» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 271210-1836226486 від 27 грудня 2010 року у розмірі 104502,48 грн., з яких 40000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 33271,23 грн. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 31231,25 грн. - сума заборгованості по додатковим відсоткам; · в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Кредитною спілкою «Родинний кредит» звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 27 грудня 2010 року, реєстраційний № 2287, а саме: земельна ділянка [ADDRESS] (одинадцять дріб три літера Г) площею 0,1000 гектарів, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, які розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на земельну ділянку серія ЯК № 588357, виданого відділом Держкомзему у м. Люботин Харківської області Головного управління Держкомзему у Харківській області Державного Комітету України із земельних ресурсів 02 червня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. договорів оренди землі за № 011067800258, кадастровий номер земельної ділянки 6311200000:01:038:0173; · стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] суму сплаченого судового збору. Позивач в обґрунтування позову вказував, що з [PERSON] 27 грудня 2010 року був укладений кредитний договір № 271210-1836226484 (далі за текстом - Кредитний договір). За цим договором відповідачці був наданий кредит в сумі 40000,00 грн. зі строком користування 12 місяців і сплатою відсотків у розмірі 60% річних. Натомість, [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 27 грудня 2010 року було укладено договір іпотеки за реєстровим № 2287 (надалі - Договір іпотеки). Згідно з договором іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і належить йому на праві власності. Однак, з боку [PERSON]. зобов'язання за Кредитним договором не виконуються, внаслідок чого станом на 17 травня 2012 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 104502,48 грн. Для задоволення своїх вимог позивач вказує на необхідність стягнення вказаної заборгованості з [PERSON] та звернення стягнення на предмет іпотеки, належний [PERSON] Відповідачем, [PERSON], 11 жовтня 2012 року було подано зустрічний позов до Кредитної спілки «Родинний кредит», в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог від він просить: · визнати недійсним кредитний Договір № 271210-1836226486 від 27 грудня 2010 року, укладений між; Кредитною спілкою «Родинний кредит» та [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]; · визнати недійсним Договір іпотеки від 27 грудня 2010 року, укладений між Кредитною спілкою «Родинний кредит», ідентифікаційний код 33674227, в особі Голови правління Шестопалова Володимира Вікторовича, який мешкає в [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], і посвідчений нотаріально приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 2287 від 27 грудня 2010 року; · зобов'язати приватного нотаріуса [PERSON] виключити з реєстру запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за Договором іпотеки, укладеним між Кредитною спілкою «Родинний кредит», ідентифікаційний код 33674227, в особі Голови правління Шестопалова Володимира Вікторовича, який мешкає в [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], а саме нерухоме майно - земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на підставі державного акту на право власності серії ЯК № 588357, виданого відділом Держкомзему у м. Люботин Харківської області ГУ Держкомзему у Харківській області 02 червня 2010 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю за № 011067800258, кадастровий № 6311200000:01:038:0173; · визнати довіреність від 27 грудня 2010 року, видану [PERSON], [INFO], на ім'я [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], та на ім'я [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], недійсною; · судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказував, що не погоджується з вимогами Кредитної спілки «Родинний кредит» з тих причин, що в грудні 2010 року він мав намір продати належну йому земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Допомогти йому з продажем земельної ділянки зголосилася [PERSON], яка попросила видати довіреність для здійснення дій по пошуку покупців та підготовки необхідних документів. Але [PERSON] ошукала його, отримавши від нього довіреність на своє ім'я та ім'я [PERSON], та разом з приватним нотаріусом [PERSON] запевняла його, що таку довіреність він, [PERSON], підписав виключно для здійснення продажу земельної ділянки. Наміру передавати свою землю в іпотеку він, [PERSON], не мав та не збирався цього роботи. Коли він дізнався про те, що [PERSON] отримала кредит і передала його земельну ділянку в іпотеку, він одразу звернувся до міліції з приводу шахрайський дій по відношенню до нього з боку [PERSON], адже він ніяких грошових коштів за кредитом не отримував. Винуватість [PERSON] у вчиненні шахрайських дій по відношенню до нього встановлена вироком Дергачівського районного суду Харківської області. В судовому засіданні представник КС «Родинний кредит», Слєпченко Є.В., посилаючись на обставини, викладені в позові, позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечували повністю, в той же час вимоги за зустрічним позовом підтримали в частині визнання недійсним договору іпотеки та зобов'язання приватного нотаріуса вчинити певні дій, посилаючись на обставини за позовом. В іншій частині позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] не підтримали та просили їх не розглядати. Відповідач за первісним позовом, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Треті особи за зустрічним позовом, приватний нотаріус [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явились, хоча неодноразово викликалися до суду у встановленому порядку. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Між КС «Родинний кредит» і [PERSON] 27 грудня 2010 року був укладений кредитний договір № 271210-1836226486, за яким відповідачці були надані кредитні кошти в сумі 40000,00 грн. на споживчі потреби зі строком користування 12 місяців, тобто до 27 грудня 2011 року, та сплатою процентів у розмірі 60,0% річних. Згідно з п. 1.4., 3.2. Кредитного договору [PERSON] зобов'язалася проводити погашення кредиту шляхом внесення позивачу щомісячний платежів 27 числа кожного місяця протягом строку користування. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. У відповідності до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплату неустойки. Кредитним договором, в п. 8.2., встановлено, що у випадку прострочення виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, позичальник зобов'язується сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 90% річних за весь період прострочення. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Станом на 17 травня 2012 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом - 40000,00 грн.; заборгованості по процентам - 33271,23 грн.; та заборгованість по додатковим відсоткам за прострочення виконання зобов'язання - 31231,25 грн., а всього 104502,48 грн. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти і щомісячної винагороди. На підставі викладеного, суд задовольняє первісний позов КС «Родинний кредит» в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 104502,48 грн., яку вона має сплатити, виходячи зі змісту її зобов'язань за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем, КС «Родинний кредит», і відповідачем [PERSON], від імені якого діяв за довіреністю від 27 грудня 2010 року [PERSON], був укладений Договір іпотеки від 27 грудня 2010 року, посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за № 2287. Згідно з договором іпотеки відповідач [PERSON] надав в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], і належить йому на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 02 червня 2010 року, зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 011067800258. Згідно з ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідне застереження міститься у п. 5.1. Договору іпотеки, за яким позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань в цілому або в тій чи іншій його частині. Однак, вищевказаний договір іпотеки на забезпечення зобов'язань за кредитним договором був укладений внаслідок шахрайський дій [PERSON], вчинених нею по відношенню до [PERSON] Так, вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2013 року по справі № 2010/5758/12 [PERSON] визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Зокрема, по відношенню до [PERSON] з боку [PERSON] були вчинені такі дії. В грудні 2010 року [PERSON], не маючи наміру виконувати свої обов'язки, запевнила [PERSON], що надасть допомогу у продажу належної йому земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS]. Для цього [PERSON] попросила [PERSON] оформити на її ім'я довіреність з метою представництва його інтересів при оформленні документів з продажу земельної ділянки. Будучі впевненим у щирих намірах [PERSON] надати допомогу у продажу земельної ділянки, [PERSON] 27 грудня 2010 року підписав довіреність, посвідчену нотаріально, не надавши значення її змісту, в якому були зазначені його представниками [PERSON] та [PERSON], і права укладення ними договір іпотеки відносно земельної ділянки. Того ж дня, 27 грудня 2010 року, [PERSON] отримала від КС «Родинний кредит» кредит в сумі 40000,00 грн., для забезпечення якого позикодавцю була передана в іпотеку земельна ділянка, що розташована у [ADDRESS], та належить [PERSON] на праві власності. Таким чином, [PERSON], заволодівши нерухомим майном [PERSON] шляхом шахрайства, завдала йому матеріальних збитків. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальної справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Загальні вимоги до правочину, додержання яких є необхідним для його чинності, закріплені у ст. 203 ЦК України. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, зокрема, відповідність волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, є підставою недійсності такого правочину (ст. 215 ЦК України). Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що договір іпотеки, укладений між КС «Родинний кредит» та представником за довіреністю [PERSON], був вчинений проти волі [PERSON], який мав намір виключно на продаж своєї земельної ділянки. Тому такий правочин слід визнати недійсним. Щодо інших вимог позивача, то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки, по-перше, ті дії, які [PERSON] просить зобов'язати вчинити приватного нотаріуса, з 01 січня 2013 року має вчиняти орган державної реєстрації прав, діяльність якого врегульована Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; по-друге, в іншому обсязі позовні вимоги [PERSON] та його представник [PERSON] не підтримали в судовому розгляді. При таких обставинах суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з [PERSON] заборгованості на Кредитним договором в сумі 104502,48 грн., з одночасним стягнення з відповідачки понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 1045,02 грн. Крім того, в зв'язку з частковим задоволенням зустрічного позову суд стягує з КС «Родинний кредит» на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору в сумі 107,40 грн.

Outcome: partial