Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 13.05.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №592. Вказує, що з відповідачем вони проживали однією сім`єю до 2017 року, після 1 року прожитого окремо один від одного, вони спробували знову жити разом, однак нічого не вийшло На даний час вони проживають окремо. Від шлюбу у ниє є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачем. Зазначає,\~що припинення\~подружніх стосунків\~між ними\~відбулося через\~різні характери\~та погляди\~на життя,\~відсутність злагоди\~та взаєморозуміння\~щодо сімейних\~відносин,\~в результаті\~чого втратилося\~почуття любові\~один до\~одного. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер. Крім того, просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому просила задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій свої позовні вимоги підтримала повністю. Просила суд розглянути справу у її відсутність. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13.05.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №592, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу у ниє є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією акту про народження дітей №4743 та № 2744. Як встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, подружні відносини між ними припинились протягом року, спору про поділ майна не мають, спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка та дружини, позивач не бажає зберегти шлюб, на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позов визнав, а тому шлюб між сторонами може бути розірвано. Відповідно до ч.3ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст.114, ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж\~50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років: з 1 січня 2019р. 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень. Згідно ст.8 цього Закону у 2019 році встановлено розмір мінімальної заробітної плати у 4173 гривні. Враховуючи викладене, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру мінімальної заробітної плати, з урахуванням потреб дитини відповідно до її віку, а також враховуючи принцип рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved