Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач КС «Імперіал ЛТД» звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 03.01.2015 між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4726, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. Станом на 12.10.2017 сума заборгованості по сплаті кредиту становить 6724,73, а позовних вимог 6720 грн. 27.04.2015 між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4870, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. Станом на 12.10.2017 сума заборгованості по сплаті кредиту становить 9210,52, а позовних вимог 9205 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На підставі п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. 23 березня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2015 між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №7426, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. 27.04.2015 між позивачем КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №4870, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов'язань. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, за яким відповідач [PERSON] зобов'язувалась до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Незважаючи на прийняті зобов'язання, відповідач [PERSON] постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні суми, станом на 12.10.2017 має заборгованість за кредитним договором №4726 від 03.01.2015 у розмірі 6720 грн. а також заборгованість за кредитним договором № 4870 від 27.04.2005 му розмірі 9205 грн. Вказані обставини підтверджуються письмовим розрахунком заборгованості. Розмір вказаної заборгованості не оспорюється і судом визнається як належний доказ. Вказаний договір ніким не оспорений і вважається законним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Положеннями ст.526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Всупереч взятих на себе зобов'язань позичальником не було погашено прострочену заборгованість. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка свідчить, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості - законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути вказану суму боргу . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі по 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved