Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, вказавши, що вона з 01 лютого 2006 року працювала в ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод». Наказом №маш24-у від 20.04.2015 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. Проте, в день звільнення відповідач остаточного розрахунку з нею не провів, у звязку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі. На підставі рішення, виданого Новокаховським міським судом від 25.09.2015 року, на її користь з відповідача було стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів, а також моральну шкоду, на загальну суму 69 129,54 грн.. Проте, до цього часу відповідач вказану заборгованість не виплатив, що змусило її звернутись до суду із вказаним позовом, в якому вона просить стягнути на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.09.2015 року по 31.03.2016 року та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 2047,93 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5 000 грн.. В судове засідання позивачка не з`явилася, проте, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.02.2006 року перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод»; наказом №маш24-у від 20.04.2015 року була звільнена відповідачем на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за скороченням штату. Відповідно до рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 25.09.2015 року, на користь позивачки з ТОВ «Новокаховський електормашинобудівний завод» було стягнуто заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини доходів, а також моральну шкоду на загальну суму 69 129,54 грн.. Відповідно до листа начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонської області №1694/02.1-26 від 23.05.2016 року, кошти на користь [PERSON] не перераховувались, борг на даний час не погашено. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. За таких підстав, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того, в установлений законом строк після звільнення позивача не провів з ним повного розрахунку, судове рішення не виконує, суд враховуючи надані позивачем розрахунки, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26 вересня 2015 року (день наступний за днем постановлення судового рішення) по 31.03.2016 року з подальшим утриманням податків та обовязкових платежів 25 067,52 грн. (195,84 грн. (середньоденна заробітна плата позивачки (24,48 середньочасова заробітна плата Х 8 годин робочого дня = 195,84)відповідно до наданої нею довідки) Х 128 (кількість днів затримки розрахунку при звільненні) = 25 067,52 грн.) та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 2047,93 грн., що підтверджується наявними в справі відповідними розрахунками. Крім того враховуючи, що порушено законні права позивача, які призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що розмір відшкодування, заподіяної позивачці моральної шкоди, слід визначити у розмірі 1 000 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial