Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивачка у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 вересня 2000 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі\~реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 652. Від шлюбу мають неповнолітню доньку\~ [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося. Зазначила, що протягом останніх шести років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, а останні півтора року життя подружжям зводилося лише до співмешкання в одному житловому приміщені та вирішення загальних побутових питань, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин з лютого 2017 року. Вказала, що спільне життя подружжям з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як: повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, не приймає участі у вирішенні важливих побутових потреб, а матеріальне забезпечення носить нестабільний характер. Крім цього, з боку та з ініціативи Відповідача систематично влаштовуються скандали, у тому числі у присутності їхньої дитини, пред'являються необґрунтовані претензії. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не збирається, спільне проживання та збереження сімї неможливе. Прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Позивачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 20.04.2017 року просила суд\~ розгляди справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 19.04.2017 року просив суд\~ розгляди справу без його участі, позовні вимоги визнав та не\~ заперечував\~ щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. З матеріалів справи судом встановлено, що 30 вересня 2000 року Відділом\~реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 652, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. У зазначеному шлюбі народилася\~спільна дитина донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 301 від 25 квітня 2001 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача. Судом встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спори щодо місця проживання дітей та поділ майна відсутні. Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачкою та відповідачем взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги. При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, спір про майно відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved