Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просить стягувати з відповідача в свою користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, починаючи з 22.12.2016 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача в свою користь додаткові витрати понесені нею на дитину [PERSON] в розмірі 7715 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що з 09.09.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 18.04.2008 року народився син [PERSON] та 31.08.2014 року народився син [PERSON], які проживають з нею та перебувають на її утриманні, їй важко утримувати дітей, оскільки відповідач не надає жодної допомоги на їхнє утримання, хоча зобовязаний та може її надавати. Крім того, син [PERSON] хворіє, має правобічний сколіоз І ступеня та спостерігається в лікаря хірурга - ортопеда. У звязку із чим вона понесла додаткові витрати на корсет, масаж, коректор постави, плавання щомісяця, однак, відповідач не приймав жодної участі у вказаних витратах, у звязку з чим просить стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат. Просить позов задоволити. В судовому засіданні позивачка позов з уточненнями підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечили проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, не заперечує щодо стягнення з нього 5825 грн. половини додаткових витрат понесених позивачкою. В решті позову просять відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, вказаний обовязок утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них обох. Згідно ч.2 та ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із свідоцтв про народження, відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відтак, зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо виконання відповідачем обовязку утримання дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дітей, потреби на їхнє утримання, стан здоровя дітей, наявність у неповнолітнього [PERSON] правобічного сколіозу І ступеня, матеріальне становище дітей, яких утримує лише позивачка, задовільний стан здоровя відповідача, матеріальне становище відповідача, який не працює, однак, отримує нестабільний дохід, надаючи послуги фотографа, відсутність на його утриманні інших осіб, визнання ним позову в частині 1000 грн. алімнтів на кожну дитину, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід щомісячно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.12.2016 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до\~ст.185 Сімейного кодексу України\~\~той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що [PERSON] хворіє, йому встановлено діагноз -правобічний сколіоз І ступеня та спостерігається в лікаря хірурга - ортопеда, у звязку із чим дитина потребує лікування та відповідної профілактики. Із копії медичної карти неповнолітнього вбачається, що такому показано масаж, плавання, медичний корсет, корекція постави. Вартість зазначеного рекомендованого лікування становить: курс масажу на три місяці 4500 грн., корекція постави 950 грн., корсет 600 грн., плавання щомісячно 400 грн. (позивачкою понесено витрати за 3 місяці 1200 грн.), відтак, дані додаткові витрати, пов»язані із хворобою дитини становлять 7\~250 грн. грн., відтак, враховуючи визнання відповідачем частини із цих витрат, з відповідача слід стягнути їх половину, що становить 3\~625 грн. Крім того, неповнолітній [PERSON] відвідує заняття із музики, відтак, на розвиток цих його здібностей необхідні додаткові витрати в сумі 5200 грн., необхідінсть зазначених витрат визнана відповідачем, а тому половина таких витрат в сумі 2\~600 грн. підлягає стягненню із відповідача. Всього з відповідача слід стягнути 6\~225 грн. додаткових витрат на дитину. Щодо вимоги позову про стягнення решти суми додаткових витрат то така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 ст.60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, позивачкою, всупереч зазначених вимог не надано суду належних та достатніх доказів в підтвердження обставини щодо понесення нею решти суми додаткових витрат на дитину, а саме витрати на транспорт. З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити. На підставі ст.\~180, 182, 184, 185 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved