Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р. н., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні заявлену вимогу підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.3). Як пояснила позивач, шлюб розірвано, сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст.183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Вирішуючи питання стягнення коштів на утримання дитини, суд бере до уваги, що відомостей про постійне місце роботи відповідача та отримання ним регулярного доходу суду не надано, одночасно позивачка наполягала на утриманні аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2016 року - 1 455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1 637 грн. Разом з цим, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 750 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що є наближеним до половини від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Крім того, суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial