Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Теплоенергетик», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього 56688,17 грн. заборгованості за використану теплову енергію, яка складається з: 37896,11 грн. основного боргу, 16334,63 грн. інфляційних втрат, 3% річних в сумі 2457,43 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилася. Надала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 7234 від 20.10.2016 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» КМР» (а.с. 7). КП «Теплоенергетик» відповідно до норм Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню. Шляхом створення особового абонентського рахунку № [NUMBER] абонентської книжки сторони вступили в фактичні договірні правовідносини щодо постачання теплової енергії. У відповідності до пункту 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сторони взяли на себе взаємні зобов'язання: позивач надавати житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, а відповідач оплачувати спожиті комунальні послуги. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до вимог п. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 1 ст. 30 Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, окрім ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», зазначає, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, але відповідачем це не виконувалось. Однак в порушення вищевказаних норм, [PERSON] не виконував належним чином взятих на себе зобовязань, в звязку з чим заборгованість останнього за спожиту теплову енергію а період з січня 2013 року по 01.01.2017 року становить 37896,11 грн. Докази виконання вищевказаних зобовязання відповідачем в матеріалах справи відсутні, відтак позовні вимоги про стягнення з [PERSON] 37896,11 грн. боргу за спожиту теплову енергію підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, суд вважає за можливе також задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 16334,63 грн. за період з січня 2013 року по січень 2017 року та 3% річних в сумі 2457,43 грн. за період з 01.01.2013 року по 01.01.2017 року включно. Таким чином, позовні вимоги КП «Теплоенергетик» є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 1600 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved