Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася із позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу майнових прав № КР/6/266 від 13 травня 2014 року, укладеного між нею та ТОВ «Капітал Ріелі ЛТД», та стягнення з відповідача заподіяних збитків у розмірі 315 490 грн., що включають: подвійний розмір сплачених нею коштів за оспорюваним правочином в сумі 298 000 грн., оплату послуг ПАТ Банк «Надра» за грошовий переказ 1490 грн. та 16 000 грн. за валютно-грошові операції при купівлі валюти, і відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. Вимоги мотивує тим, що вона є інвалідом 1 групи по зору, мешкає зі своєю матір»ю [PERSON], яка дуже важко хворіє, проживають вони в однокімнатній квартирі та знаходяться у важкому матеріальному стані. Через важкі житлові та матеріальні обставини вона вирішила продати своє житло щоб придбати квартиру з усіма зручностями. Менеджер ТОВ «Капітал Ріелі ЛТД» [PERSON] запропонував придбати їй квартиру у новобудові з ліфтом та усіма комунікаціями, що здається у жовтні-грудні 2014 року за адресою [ADDRESS], за ціною 333 900 грн. зі знижкою 10 %. Вона позичила гроші 13 000 дол. США з умовою продажу своєї квартири у грудні 2014 р. коли будинок буде зданий в експлуатацію, так як іншого житла не має. Спірний договір вона підписала 13 травня після того, як менеджер з продажу [PERSON] з нею попередньо домовився з дозволу директора [PERSON] про ціну договору, а саме, що вона сплачує 150 000 грн. до 14 травня, а другий платіж в сумі 173 900 грн. - до кінця грудня 2014 р. за умови готовності об»єкту до експлуатації. Договір підписувала в присутності свідків - працівників офісу та юристів, які також радили скоріше сплатити 50 % від загальної суми, оскільки знижка діє до 14 грудня. [PERSON] їй прочитав не весь договір, а лише основне, що стосується ціни, комунікацій, строків оплати, нотаріус підтвердив, що все відбувається законно. Вона незряча, працівникам відповідача довіряла, проте потім з»ясувалося, що її ввели в оману, оскільки нотаріуса не було, хоча вона вимагала, щоб нотаріус зареєстрував договір. Також у договорі не було зазначено, що в об»єкті будівництва будуть встановлені радіатори для обігріву та гаряче водопостачання. Віктор на неї психологічно тиснув, наполягаючи щоб вона терміново сплатила всі гроші, оскільки це був останній день перед подорожчанням і ціна може збільшитися. Тому вона, довіряючи цим доводам, 13 травня 2014 року обміняла у банку «Надра» запозичені 13 000 доларів та переказала всю суму 149 000 грн. на рахунок відповідача. Вже 14 травня їй стало відомо про те, що на договорі підпису нотаріуса не має, надані документи не відповідають дійсності, її обманювали і, зловживаючи довірою, використовуючи її вади зору і безпорадність, співробітники відповідача заволоділи її грошима. 15 та 17 травня 2014 року вона приходила в офіс з вимогою повернути гроші, проте їй в цьому було відмовлено. 19 травня вона залишала заяву про розірвання договору, проте заяву не зареєстрували. Коли вона прийшла у офіс 21 травня їй запропонували поставити підпис під заявою про повернення грошей, що вона й зробила, проте потім її було повідомлено юристом [PERSON] та співробітниками офісу, що це були зміни до договору про збільшення ціни та зміни строку оплати, про що їй не озвучували коли вона підписувалася. Повернути гроші їй відмовили, тому 27 травня вона послала лист про розірвання договору поштою. Через укладення договору їй було заподіяну майнову шкоду в сумі 149 000 грн., яку переказала на рахунок відповідача, та 745 грн. за послуги ПАТ Банк «Надра». Крім цього, їй також було завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 10 000 грн., оскільки вона інвалід 1 групи по зору, потребує стаціонарного лікування, має важкохвору матір, отримуючи мізерні пенсії, залишилися без грошей та ліків з боргами. У ході розгляду справи представником позивачки [PERSON] була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно якої просить визнати недійсним договір купівлі продажу майнових прав № КР/6/266 від 13 травня 2014 року, як такий, що був укладений шляхом обману та зловживання станом позивачки; стягнути з ТОВ «Капітал Ріелті ЛТД» на користь [PERSON] кошти у розмірі 313 742 грн. 35 коп., що включають: 298 000 грн. подвійний розмір сплачених коштів, відповідно ст. 230 ЦК України; 13 672 грн. 68 коп. - інфляційні витрати і 2 064 грн. - 3 % річних, згідно ст. 625 ЦК України; стягнути отриманий відповідачем дохід в результаті користування безпідставно набутим майном (грошима) позивачки у розмірі 60 156 грн. 77 коп., відповідно ст. 1214 ЦК України; стягнути витрати пов»язані з переказом коштів за недійсним правочином в сумі 745 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. При цьому у заяві вказується, що розмір доходу за користування чужими грошима обчислюється виходячи з того, що на день укладення спірного правочину вартість квадратного метра житла становила 7 551 грн., станом на 29 жовтня - 10 600 грн. за кв.м., що складає різницю 3 049 грн., при цьому позивач сплатила частину площі квартири - у розмірі 19,73 м/кв. (149 000 грн. : 7 551 грн.). Також надано розрахунок індексу інфляції та 3 % річних за період з 13.05.2014 р. по 29.10.2014 р. - за 169 днів. В судовому засіданні позивачка поданий нею позов підтримала з підстав, викладених у заяві. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити позов зі збільшеними вимогами, пояснив, що в підтвердження заявлених вимог свідчить той факт, що відповідач прийняв оплачену позивачкою суму 149 000 грн., проте письмово не висловив свої заперечення щодо порушення умов договору, відповідно до яких перший внесок сплати коштів мав бути до 14.05.2014 р. у розмірі 150 000 грн., тому дані обставини підтверджують, що у офісі відповідача мав місце черговий обман коли незрячу позивачку обманом та зловживаючи довірою примусили (переконали) підписати додаткову угоду, проте в дійсності фактично підмінили договір, змінивши при цьому ціну. Позивачка, яка має вади зору, вимагала нотаріального посвідчення договору, що зроблено не було, тому недотримання форми оспорюваного правочину - його нотаріального посвідчення тягне за собою визнання договору недійсним. У договорі відсутнє застереження про те, що він прочитаний уголос, тому позивачка без її відома підписала договір з гіршими умовами, ніж її було проінформовано. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, представник [PERSON] додатково пояснила, що вже через тиждень після укладення договору [PERSON] заявила про його розірвання. Тоді ж позивачці пропонували повернути сплачені нею гроші на належний їй банківський рахунок, який [PERSON] не повідомила, через що вони були позбавлені можливості переказати кошти. З боку працівників відповідача насилля та обману по відношенню до позивачки не було, договір [PERSON] уклала добровільно. Також не відповідають дійсності пояснення позивачки про те, що договір вона просила укласти у присутності нотаріуса. Попередньо перед підписанням [PERSON] пояснювали усі умови договору, на що вона погодилася, тоді ж обговорювали ціну договору та строки здачі житла. Позивачці пропонували перепідписати договір у присутності нотаріуса, або його розірвати також нотаріально посвідчивши, на що [PERSON] заперечувала, пояснювала, що вона не являється обмежено дієздатною; говорила, що договір вона відсканувала і його прочитала, з ним обізнана. ТОВ «Капітал Ріелі ЛТД» згодне розірвати спірний договір та повернути позивачці сплачені за ним кошти. Заявлені вимоги є надуманими та безпідставними. Договір підписувався лише один раз, аркушів договору ніхто не замінював. Суд, вислухавши позивачку, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Між [PERSON] та ТОВ «Капітал Ріелі ЛТД» 13 травня 2014 року було укладено Договір № КР/6/266 купівлі продажу майнових прав, відповідно до умов якого позивачка купує у відповідача майнові права на об»єкт нерухомості, яким являється однокімнатна квартира № 36 загальною площею 52,98 кв.м. на 4 поверсі, розташована в об»єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту - договір, а.с. 5-11). Відповідно до п. п. 4.2, 4.3.1 договору, загальна вартість майнових прав на об»єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 400 051 грн. 98 коп. Сторони визначають наступний порядок розрахунків за договором: покупець перераховує 100 % вартості об»єкту фінансування, а саме 400 051 грн. 98 коп. на поточний рахунок продавця до 20.06.2014 р. Термін будівництва та введення в експлуатацію об»єкта капітального будівництва визначався 4 квартал 2014 року. Згідно ст. 655 ЦК України, з договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. В день підписання договору, а саме 13.05.2014 р., позивачка переказала на розрахунковий рахунок відповідача кошти у розмірі 149 000 грн. в рахунок оплати вартості квартири (а.с. 21). Як убачається із пенсійного посвідчення, [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання по зору (а.с. 4). За заявленими вимогами позивачка просить визнати недійсним договір купівлі продажу майнових прав з підстав вчинення його під впливом обману. При цьому посилається на те, що під час укладення договору вона просила бути присутнім при цьому нотаріуса і співробітники відповідача її запевнили, що такий є. Крім того, вона підписувала договір за умовами якого вартість квартири становила 333 900 грн. зі знижкою 10 %, при цьому до 14.05.2014 р. вона повинна була сплатити кошти в сумі 150 000 грн. та до кінця грудня 2014 р. другий платіж у розмірі 173 900 грн. Коли вона 14.05.2014 р. дізналася про те, що договір нотаріально не посвідчений, вона неодноразово приходила в офіс відповідача для розірвання договору, в чому їй відмовляли та сплачені нею кошти не повертали, а 21.05.2014 р. дали їй підписати договір в частині зміни ціни квартири, який не озвучили і при цьому пояснили, що вона підписує заяву про повернення грошей, тому таким обманним шляхом змінили (підмінили) умови договору щодо вартості квартири вже у сумі 400 051 грн. 98 коп. Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правичин має вчинятися у формі, встановленій законом. Частинами 1, 4 ст. 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України). Суд не може вважати оспорюваний договір нікчемним, оскільки законом не встановлено вимог нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майнових прав. Вищевказаною нормою ч. 4 ст. 209 ЦК України, на яку посилається представник позивачки, визначено альтернативну домовленість сторін договору на нотаріальне посвідчення правочину. При цьому представник позивачки також посилається на п. 6 глави 19 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Однак даною нормою визначено порядок викладення текстів та підписання посвідчуваних правочинів, заяв та інших документів нотаріусами, а саме вказується на те, що якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Проте у даному випадку на спірні правовідносини зазначений нормативний акт не поширюється. Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Суд не може прийняти до уваги посилання позивачки на те, що оспорюваний правочин нею був укладений під впливом обману з боку співробітників відповідача, оскільки на підтвердження даних обставин будь-яких доказів не надано. Також [PERSON] не надала суду договір чи його копії на який вона посилається, що підписувала у першій редакції за меншою ціною об»єкту нерухомості. Представниками відповідача не визнано та заперечувалися обставини зміни вартості об»єкту нерухомості у договорі та прохання позивачки під час укладення договору нотаріального його посвідчення, при цьому повідомили, що всі умови спірного правочину [PERSON] роз»яснювали та з нею були погоджені, в тому числі ціна, яка не збільшувалася, додаткових угод та змін до договору не вносилося і таких позивачка не підписувала, договір [PERSON] уклала добровільно, до того ж вартість 1 кв.м. житла була визначена наказом директора, тому змін ціни договору бути не може і пояснення позивачки про вартість квартири у розмірі 333 900 грн. та підміну умов договору є надуманими. ТОВ «Капітал Ріелті ЛТД» на подану [PERSON] заяву про повернення грошей надавало відповідь від 05.06.2014 р. з повідомленням про те, що товариство погоджується на розірвання договору та пропонувало надати відомості про розрахунковий рахунок для перерахування сплачених за договором коштів (а.с. 59). Як роз»яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Враховуючи вищезазначене, оскільки на підтвердження заявлених вимог про визнання договору недійсним позивачкою не надано будь-яких доказів, суд вважає, що позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, тому задоволенню не підлягає. Вимоги у частині стягнення з відповідача отриманих доходів у результаті користування набутим майном, згідно положень ст. 1214 ЦК України, також задоволенню не підлягають оскільки є безпідставними. Вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих вчиненням спірного правочину є похідними від вимог про визнання договору недійсним, у зв»язку з чим у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed