Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач ЛКП «Господар» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості в розмірі 9470,69 грн. за надані послуги з утримання будинку [ADDRESS] та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], житлово-комунальні послуги якій надає позивач. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач не проводить оплати за отримані послуги. За період з 01.05.2014р. по 31.07.2017р. розмір заборгованості відповідача за отримані послуги з утримання будинку становить 9470,69 грн. Дану суму просить стягнути в примусовому порядку. В процесі розгляду справи, 30.01.2018р. представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, до якої одночасно долучив докази направлення такої заяви відповідачу. В кінцевому просить стягнути з останньої заборгованість за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 11 665,79 грн. за період з 01.05.2014р. по 01.01.2018р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скерував до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], що стверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-7). Право власності набуте відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2013р. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов'язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст. 68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з утримання будинку (а.с.23), її загальний розмір за період з 01.05.2014р. по 01.01.2018р. становить 11 665,79 грн. Суд приймає такі розрахунки як належний та допустимий доказ позовної вимоги, оскільки доказів протилежного відповідач не представила, та відповідно, ухвалює рішення про стягнення такої суми в примусовому порядку. При цьому враховується позиція ВСУ, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013р., і згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Відтак позов слід визнати обґрунтованим і задовольнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн., сплата якого підтверджується відповідними квитанціями (а.с.12, 13). На підставі наведеного та

Outcome: approved