Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася з дійсним позовом до суду, в якому просить визнати недійсним договір б/н від 22.04.2009 року, укладений між забудовником СПД [PERSON] та ПП «Мега Центр» про надання послуг щодо утримання та обслуговування торгівельного центру, розташованого за адресою [ADDRESS] та також визнати недійсним договір №? 228 від 05.05.2009 року, укладений між нею та ПП «Мега Центр» про надання послуг з утримання та обслуговування торгівельного центру із застосуванням наслідків недійсності правочину, стягнувши з ПП «Мега Центр» на її користь сплачені нею 10591 грн. за комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивачка мотивує наступним. Вона набула в 2009 році право власності на нежиле приміщення №? 228 в будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого в виконання рішення виконавчого комітету Керченської міської ради від 31.08.2009 року. Правовими підставами для набуття права власності був укладений ще в 2007 році між нею та відповідачкою [PERSON] договір пайової участі в фінансування будівництва торгівельного розважального центру по вказаній адресі, відповідно до якого вона профінансувала як свій внесок в будівництво обумовлену суму, а [PERSON] як забудовник передала їй у власність актом прийому передачі від 05.05.2009 року приміщення №? 228 площею 16,7 кв.м. 22.04.2009 року СПД [PERSON] уклала договір б/н з ПП «Мега-Центр», відповідно до якого ПП «Мега-Центр» виконує послуги по належному утриманню та експлуатації будівлі торгівельно-розважального центру(далі ТРЦ), а СПД [PERSON] забезпечує подачу необхідних енергоресурсів через укладання договорів з енергопостачальними організаціями. Та вказаним договором було передбачено, що ПП «Мега-Центр» має право від свого імені укладати договори про надання послуг по утриманню та обслуговуванню ТРЦ з власниками та орендарями приміщень. Вважає, що вказаний договір є недійсним, бо не відповідає вимогам ст. 203 ч.1 ЦК України, оскільки суперечить вимогам ст.ст.1 та 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексів будинку і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законом звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Ця невідповідність встановлена рішенням від 26.03.2013 року (справа №22-ц/191/388/13), залишеним без змін ухвалою ВССУ від 14 серпня 2013 року (справа № 6-18467 св13) апеляційного суду АР Крим, в якому суд дійшов висновку, що договір від 22 квітня 2009 року, укладений між [PERSON] та ПП «Мега-Центр» про надання послуг з утримання і обслуговування ТРЦ, як і договір № 1 довірчого управління майном від 01.04.2009 року, укладений між СПД [PERSON] та ПП «Мега-Центр» не може бути підтвердженням факту передачі на баланс або в управління ТРЦ, оскільки відповідно до статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Всупереч зазначеної норми права, вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ПП «Мега- Центр» не надав суду доказів щодо реєстрації права власності на весь ТРЦ за ним, або за СПД [PERSON] Також ця невідповідність встановлена і постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.10.2013 року, який визнав, що договір довірчого управління майном № 1 від 22.04.2009 року є неукладеним та не породжує для сторін ніяких обов'язків, оскільки повинен був пройти державну реєстрацію. 05.05.2009 року було укладено договір №? 228 між [PERSON] та ПП «Мега Центр» про надання послуг з утримання та обслуговування ТРЦ, який позивачка вважає похідним від попереднього договору б/н від 22.04.2009 року, укладеного між забудовником СПД [PERSON] та ПП «Мега Центр» про надання послуг щодо утримання та обслуговування торгівельного центру, розташованого за адресою [ADDRESS], який є недійсним, тому і його необхідно визнати недійсним, бо він не відповідає вимогам закону. Оскільки позивачка сплатила відповідачу ПП «Мега Центр» незаконно 10591 грн. за комунальні послуги, то відповідно до вимог ст. 216 ч.1 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути їй ці кошти. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідачів ПП «Мега Центр» та СПД [PERSON] позовні вимоги не визнав та зазначив, що судові рішення на які посилається позивачка та її представник не стосуються вказаної справи, взагалі були винесені відносно інших осіб та правовідносин, тому не можуть визнаватися як доказ незаконності укладених оспорюваних договорів. СПД [PERSON] має право на укладання договорів відповідно до виданого їй свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта нормам та правилам від 21.04.2009 року. Дотепер вона не може оформити власність на всю споруду, оскільки не всі пайщики в ТРЦ оформили своє право власності на нежилі приміщення, але ТРЗ повинен функціонувати, тому СПД [PERSON] на своє ім'я оформила договори про постачання цього об'єкту необхідними для його функціонування ресурсів, а з ПП «Мега Центр» уклала договір, що вказане підприємство повинно обслуговувати об'єкт. А ПП «Мега Центр» вже з кожним власником приміщення окремо уклав договір на обслуговування ТРЗ, в тому числі і з позивачкою, яка його виконувала тривалий час. Вважає такі дії законними, укладені договори відповідають нормам закону, тому просить відмовити в задоволенні позову повністю. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову варто відмовити по наступним підставам. Судом встановлено, що 16.04.2007 року між СПД [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про пайову участь у фінансуванні будівництва щодо приміщення №? 43 площею 17,17 кв.м. в торгівельно-розважальному центрі по [ADDRESS] Додатковою угодою № 3 від 29.04.2009 року приміщення №? 43 було змінено на приміщення №? 228 площею 16,7 кв.м.(ар.с.13-14,18). За договором про фінансування будівництва пайовик зобов'язався внести грошові кошти в сумі еквівалентній 23126 доларів США в гривнях по офіційному курсу НБУ на момент внесення. Забудовник зобов'язався завершити будівництво і ввести торгівельно-розважальний комплекс до експлуатації з виділенням пайовикові його паю в натурі у вигляді торгової площі. Відповідно до п.3.12 вказаного договору, після підписання пайовиком акта про виконання договору забудовником і до укладання пайовиком договору на експлуатаційне (комунальне обслуговування) переданої йому по акту частки приміщення з експлуатаучою організацією, пайовик зобов'язується сплачувати забудовнику платежі за каналізацію, тепло, водо-, електропостачання у відповідності з тарифами, встановленими чинним законодавством України та експлуатаційні послуги по тарифам Забудовника, а також відповідну частку податку на землю(ар.с.13 зв.) Додатковою угодою № 2/1 від 16.07.2007 року було викладено п. 3.13 Договору в наступній редакції: «Після підписання акту прийому - передачі приміщення пайовик зобов'язується укласти з експлуатуючою організацією, яка приймає на свій баланс або в управління торгівельний центр Договір на утримання та експлуатаційне обслуговування частки пайовика та загальних площ торгового центру, якими є приміщення, їх частки та споруди… В разі не підписання такого договору пайщик зобов'язується відшкодувати експлуатуючий організації експлуатаційні та інші необхідні витрати, пов'язані з експлуатацією Торгового центру в сумі, пропорційній загальній площі частки пайщика на підставі рахунків експлуатуючої організації (ар.с.17) Торгівельний центр по [ADDRESS] було прийнято в експлуатацію відповідно до виданого свідоцтва 21.04.2009 року Інспекцією ДАБК в АР Крим. Відповідно до додаткової угоди № 3 від 29.04.2009 року до договору пайової участі та акту прийому-передачі приміщення від 05.05.2009 року СПД [PERSON] як забудовник передав, а [PERSON] як пайщик прийняла приміщення №? 228 на другому поверсі блока №? 2 Торгівельного центру по [ADDRESS] та таким чином підтвердили виконання всіх умов договору про фінансування будівництва та претензій один до одного відносно виконаних зобов'язань не мають (ар.с.18-19) 05.05.2009 року позивачка [PERSON] та ПП «Мега Центр» уклали договір №? 228 про надання послуг по утриманню та обслуговуванню торгівельного центру(ар.с.20-23), який виконувався сторонами тривалий час. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ст. 203 ч.1 ЦК України передбачає, що зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Судом встановлено, що 22.04.2009 року між СПД [PERSON] та ПП «Мега Центр» було укладено договір б/н , відповідно до якого ПП «Мега Центр»(виконавець) безпосередньо або з залученням 3-х осіб виконує комплекс послуг по належному утриманню та експлуатації будівлі, торгових приміщень, загальних площ та території торгівельного розважального комплексу по [ADDRESS], а забудовник ([PERSON]) забезпечує подачу необхідних енергоресурсів(енергопостачання, води, каналізації, газ) через укладені договори з енергопостачальними організаціями. Виконавець має право на укладання від свого імені договору про надання послуг по утриманню та обслуговуванню торгового центру власниками та орендаторами приміщень п.2.11. договору. Також, відповідно до п.3.1.1 виконавець (ПП «Мега Центр») зобов'язується укласти договори з власниками та орендарями торгових приміщень для компенсації власних експлуатаційних потреб та вартості спожитих енергоресурсів.(ар.с.10) Укладаючи договір №? 228 про надання послуг по утриманню та обслуговуванню торгівельного центру 05.05.2009 року з ПП «Мега Центр» [PERSON] взяла обов'язок на себе приймати участь у витратах, пов'язаних з наданням послуг вказаним підприємством по утриманню та експлуатації торгового центру(ар.с.21), який вона взяла на себе додатковою угодою № 2/1 про пайову участь в фінансуванні будівництва (ар.с.17). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ст. 61 ч.3 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Доводи позивачки стосовно тієї обставини, що укладений 22.04.2009 року договір про надання послуг по утриманню та обслуговуванню торгового центру б/н між СПД [PERSON] та ПП «Мега-Центр» є незаконним, бо [PERSON] не мала права на його укладання, бо не була ані власником ані балансоутримувачем торгівельного центру, тому вказаний договір не відповідає вимогам ст.ст.1,19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» судом до уваги не приймаються в зв'язку з наступним. Як вбачається з самого договору , позивачка не була його ані учасником ані стороною та не довела суду ніяких обставин стосовно того, що укладанням цього договору були порушені її права. Посилання позивачки на ту обставину, що рішеннями апеляційного суду АР Крим від 26.03.2013 року(ар.с.5) та постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.10.2013р.(ар.с.8) було встановлено відсутність повноважень ПП «Мега- Центр» на утримання або експлуатацію нерухомого майна та визнано неукладеним договір № 1 від 22.04.2009 року довірчого управління майном не звільняє позивача про обов'язок доказування недійсності оспорюваних договорів, оскільки вказаними рішеннями судів, на які посилається позивачка були встановлені обставини щодо інших правовідносин, інших осіб, інших договорів та інших фактичних обставин справи. Тому суд приходить до висновку, що доводи позивачки стосовно недійсності договору б/н від 22.04.2009 року, укладеного між забудовником СПД [PERSON] та ПП «Мега Центр» про надання послуг щодо утримання та обслуговування торгівельного центру, розташованого за адресою [ADDRESS] в силу його невідповідності закону не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в їх задоволенні варто відмовити. Також не приймаються до уваги доводи позивачки про недійсність договору №? 228 від 05.05.2009 року, укладеного між нею та ПП «Мега Центр» про надання послуг з утримання та обслуговування торгового центру по тим підставам, що він є похідним від попереднього договору, який на її думку є недійсним, бо ці доводи взагалі нічим не підтверджені, не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки вимоги позивачки стосовно недійсності цього договору не підлягають задоволенню, то не підлягають і задоволенню вимоги стосовно повернення їй сплачених ПП «Мега Центр» грошових коштів в сумі 10591 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивачки варто відмовити повному об'ємі.

Outcome: dismissed