Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила: усунути перешкоди зі сторони [PERSON] в державній реєстрації та користуванні [PERSON] транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , тип т/з автобус, 2009 року випуску, сірого кольору, шляхом передачі позивачці транспортного засобу, дублікату ключів від автомобіля, передачі свідоцтва про реєстрацію даного автомобіля та не чинити перешкоди у користуванні даним автомобілем; зобов`язати [PERSON] звернутися особисто до Регіонального сервісного центру в Миколаївській області із відповідною письмовою заявою про державну реєстрацію прав [PERSON] на вищевказаний транспортний засіб; встановити наступний порядок користування автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номер [NUMBER] : перший місяць після набрання законної сили рішенням, передати автомобіль у користування [PERSON] , наступний місяць за попереднім передати автомобіль у користування [PERSON] , в подальшому користуватися автомобілем почергово, з передачею майна щомісячно. Мотивуючи свої вимоги тим, що в період шлюбу з відповідачем ними було придбано, зокрема спірний транспортний засіб, який зареєстровано за відповідачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2019 за нею визнано право власності на Ѕ частку транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, державний номер [NUMBER] . У зв`язку з чим право власності на автомобіль, визнане рішенням суду, підлягає обов`язковій державній реєстрації. З метою реєстрації права власності на вищевказаний транспортний засіб, вона звернулася до Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області із відповідною заявою. Проте, отримала відповідь, відповідно до якої було відмовлено у реєстрації права власності та зазначені вимоги щодо реєстрації транспортного засобу, передбачені Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів… № 1388 від 07.09.1998. Оскільки відповідач одноособово користується спірним транспортним засобом, вона неодноразово зверталася до відповідача про необхідність фізичної передачі їй транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів та письмової заяви до Регіонального сервісного центру. Проте, відповідач не виконав її вимоги, чим перешкоджає їй в реалізації прав власності на транспортний засіб та користування ним. Крім того, відповідач видав довіреність Єрьоменко В.В. для представництва інтересів відповідача з усіх питань, пов`язаних з транспортним засобом, в тому числі, пов`язаних з продажем транспортного засобу. 22 січня 2018 року між відповідачем та Малим приватним підприємством ТФТ укладено Договір позики транспортного засобу строком до 22.01.2021. Такі правочини укладені без її згоди. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що надані позивачем докази жодним чином не свідчать про створення перешкод у користування спільним автомобілем з боку відповідача, оскільки позивачка до 25.02.2021 жодного разу не зверталася до нього із пропозицією звернутися із заявою до Регіонального сервісного центру МВС України про перереєстрацію спірного транспортного засобу на підставі рішення суду від 11.02.2019. Позивачка долучила до позову вимогу про усунення перешкод у користуванні майном від 08.05.2019, однак жодних доказів направлення такої вимоги на його адресу, або вручення йому цієї вимоги позивачем до суду не надано, що свідчить про неналежність цього доказу на підтвердження позовних вимог. Оскільки транспортний засіб на час звернення позивача з вимогою № 2 до відповідача, не експлуатувався та знаходився в розібраному вигляді у зв`язку з несправністю двигуна та коробки передач. Про цю несправність він повідомив позивачку шляхом відповіді на вимогу № 2. Доводи позивача щодо того, що вона зверталася до МПП «ТФТ» із вимогами про розірвання договору позички укладеного 22.01.2018 з відповідачем, оскільки вони укладені без її згоди, не стосуються предмету спору у справі та жодним чином не свідчать про те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні автомобілем. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про створення перешкод позивачці відповідачем у користуванні автомобілем та державній реєстрації транспортного засобу за позивачем до позову не долучено. Запропонований позивачем порядок користування автомобілем спричиняє позбавлення одного із співвласників права володіння, користування та розпорядження майном на тривалий проміжок часу, що може за собою потягнути спричинення значної шкоди автомобілю, як неподільній речі, а й відповідно й втрату цільового призначення спільного автомобіля сторін. Вважає, що можливо визначити наступний порядок користування транспортним засобом: три дні користується позивачки, три дні користується він, оскільки коротка тривалість користування спірним майном зменшить ризик пошкодження або знищення майна. Зазначає, що між сторонами склалися неприязні стосунки, які при спільній некоректній експлуатації автомобіля з боку одного із співвласників може призвести до негативних наслідків. Від позивачки надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги. Вказує, що відповідач у відзиві зазначає про ремонт автомобіля в минулому часі, та після завершення ремонту, не звернувся до позивачки з пропозицією виконати вимогу № 2 в інший час після ремонту. Пояснення відповідача є лише вигадка, позиція захисту, що не має нічого спільного із фактичними обставинами. Доказів на обґрунтування своїх заперечень відповідачем не надано. Стосовно визначення порядку користування автомобілем по три дні, заперечує. Відповідач не пояснює та не надає доказів того, що саме позивачка має намір пошкодити або знищити майно. Три дні користування майном не відповідатиме інтересам сторін, оскільки у такий короткий проміжок часу важко спланувати будь-які поїздки до іншої місцевості. Запропонований відповідачем порядок користування автомобілем створений для нових перешкод, коли для передання транспортного засобу буде витрачатися кожного разу більше часу , ніж на користування транспортним засобом, враховуючи недобросовісну поведінку відповідача. Такий порядок вимагатиме частих зустрічей з відповідачем, який постійно провокує конфлікти, сварки, тощо. Ухвалою суду від 30.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.11.1982 по 18.10.2018. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2018. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі було придбано транспортний засіб MERCEDES-BENZ SPRINTER, державний номер [NUMBER] , право власності на який 20.01.2018 року на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.2018 р. зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2019, визнано за [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/2 частку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2143 куб. см. В задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю відмовлено. Згідно п.\~7\~Порядку державної\~реєстрації (перереєстрації),\~зняття з\~обліку автомобілів,\~автобусів,\~а також\~самохідних машин,\~сконструйованих на\~шасі автомобілів,\~мотоциклів усіх\~типів,\~марок і\~моделей,\~причепів,\~напівпричепів,\~мотоколясок,\~інших прирівняних\~до них\~транспортних засобів\~та мопедів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~07\~вересня 1998\~року №\~1388\~(далі\~ Порядок), власники\~транспортних засобів\~та особи,\~що експлуатують\~такі засоби\~на законних\~підставах,\~або їх\~представники (далі\~-\~власники)\~зобов`язані\~зареєструвати (перереєструвати)\~транспортні засоби\~протягом десяти\~діб після\~придбання (одержання)\~або митного\~оформлення,\~або тимчасового\~ввезення на\~територію України,\~або виникнення\~обставин,\~що є\~підставою для\~внесення змін\~до реєстраційних\~документів.\~Строк державної\~реєстрації продовжується\~у разі\~подання документів,\~які підтверджують\~відсутність можливості\~своєчасного її\~проведення власниками\~транспортних засобів\~(хвороба,\~відрядження або\~інші поважні\~причини). 22 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській обл. з заявою, якою просила зареєструвати за нею транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2143 куб. см. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській обл. від 25.03.2019 за вих. № 31/14-І-18, [PERSON] роз`яснено, зокрема, що реєстрація транспортного засобу, які належать декільком особам (співвласникам) реєструються за їх письмовою заявою за однією із таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників, реєстрація транспортного засобу проводиться на підставі його письмової заяви. Крім того, останньою повинно бути надано засвідчену належним чином копію рішення суду із зазначенням осіб, які визнаються власниками ТЗ, із позначенням марки, моделі, року випуску ТЗ, ідентифікаційних номерів їх складових частин, а також надання ТЗ для його огляду, сплачування необхідних грошових коштів за отримання замовленої адмінпослуги, тощо. Як вбачається з Договору позички транспортного засобу від 22.01.2018, укладеного між Малим приватним підприємством «ТФТ» та [PERSON] , [PERSON] передає у користування МПП «ТФТ» , а останній приймає у строкове безоплатне користування сторок до 22.01.2018, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2143 куб. см. 25 січня 2018 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену Довіреність, відповідно до якої уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в відповідних компетентних підрозділах, пов`язаних з експлуатацією, управлінням та технічним обслуговуванням та продажем (орендою, позичкою) належного йому на праві власності транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , об`єм двигуна 2143 куб. см. Позивачка вказує, що такі правочини були укладені без її згоди, у зв`язку з чим, вона зверталася до Малого приватного підприємства «ТФТ» з вимогою про розірвання договору та припинення користування спірним транспортним засобом для пасажирських перевезень. З відповідей МПП «ТФТ» від 03.04.2019 та від 02.05.2019, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у задоволенні заяви про розірвання договору та припинення користування спірним транспортним засобом для пасажирських перевезень (а.с. 19, 20). Згідно листа Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції від 05.04.2019 за вих. № 2-350/41/16/01-2019, [PERSON] відмовлено у припинення користування МПП «ТФТ» транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER] для перевезення пасажирів за відсутності підстав. 08 травня 2019 року та 23 лютого 2021 року [PERSON] на адресу [PERSON] направлено вимоги про усунення перешкод у користуванні майно, а саме: вимагала розірвати Договір позички транспортного засобу від 22.01.2018; вимагала припинити використання транспортного засобу у пасажирських перевезеннях з 11 травня 2019 року; не чинити перешкоди у користуванні спірним транспортним засобом шляхом передачі їй оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від автомобіля, надавши фізичний доступ до автомобіля у строк до 12 травня 2019 року; надати у письмовій формі свою пропозицію щодо графіка користування спірним транспортним засобом із зазначенням дати та часу на поточний та наступний місяці; звернутися особисто 02.03.2021 до Регіонального сервісного центру у Миколаївській обл. із письмовою заявою про державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірний транспортний засіб. Відповідачем на адресу [PERSON] направлено відповідь на вимогу № 2, відповідно до якої повідомив останню про наступне: наразі транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] знаходиться в розібраному стані у зв`язку з несправністю двигуна та коробки передач; з 23.03.2021 закінчиться термін дії страхового полісу автомобіля, а з 25.03.2021 необхідно здійснити технічний огляд автомобіля для подальшої експлуатації транспортного засобу. Зазначає, що технічний стан транспортного засобу унеможливлює його експлуатацію жодним із власників, а відтак унеможливлює виконати вимоги. Крім того, він не має фінансової можливості здійснити ремонт транспортного засобу за власний рахунок, а тому прийме на розгляд письмові пропозиції щодо подальших дій відносно транспортного засобу. Згідно зі статтями\~355,\~356 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Стаття 358 ЦК України\~визначає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття\~16,\~391 ЦК України). Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю. Отже, змістом правовідносин спільної часткової власності є право кожного зі співвласників володіти, користуватись і розпоряджатись спільною річчю, а також обов`язок кожного зі співвласників погодити свою поведінку щодо володіння, користування й розпорядження спільною річчю з іншими співвласниками. Учасники спільної часткової власності вправі визначити порядок користування спільною річчю. У разі, коли співвласники не дійдуть згоди щодо здійснення права спільної часткової власності, а також за умови відсутності між ними добровільної домовленості щодо порядку користування майном, яке перебуває у їхній спільній власності, кожен з них вправі звернутись до суду за захистом порушеного права у спосіб, передбачений ч. З ст. 358 ЦК України. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте, при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 523/4575/16-ц, провадження № 61-4013св18. Отже, будь-хто з подружжя, права якого порушені іншим з подружжя в частині користування спільним майном, яке набуте за час шлюбу, не позбавлений права на судовий захист у разі доведеності обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги про встановлення порядку користування таким майном без наміру припинити спільну власність. Матеріали справи свідчать про те, що спірний автомобіль є спільною частковою власністю сторін. Із змісту позову позивачки вбачається, що між сторонами виникла конфліктна ситуація щодо користування спірним автомобілем. На обґрунтування позовної вимоги про зобов`язання відповідача перереєструвати автомобіль у відповідних установах МВС України, позивачка надала копію своєї заяви від 22.03.2019 про перереєстрацію автомобіля, та відповідь Регіонального сервісного центру МВС у Миколаївській обл. від 25.03.2019 за вих. № 31/14-І-18, з якої вбачається, що позивачці відмовлено у перереєстрації вказаного транспортного засобу на підставі п.п. 6, 15\~Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388, у зв`язку з відсутністю співвласника [PERSON] , його письмової або нотаріально посвідченої заяви, а також відсутності транспортного засобу. Відповідач в своєму відзиві зазначає, що твердження позивачки про те, що він нібито чинить перешкоди у реєстрації спірного транспортного засобу є необґрунтованими та не підтверджені жодним належним доказом. Долучена вимога позивачки про усунення перешкод у користуванні майном від 08.05.2019 не містить жодних доказів її направлення на адресу відповідача або вручення йому цієї вимоги. Проте, позивачкою надані належні докази направлення вимоги № 2 від 23.02.2021 про усунення перешкод та звернення відповідача до Регіонального сервісного центру у Миколаївській області 02 березня 2021 року (а.с 24-27). Відповідачем на адресу [PERSON] направлено відповідь на вимогу № 2, відповідно до якої повідомив останню, зокрема про те, що наразі транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] знаходиться в розібраному стані у зв`язку з несправністю двигуна та коробки передач. Крім того, відповідач наголосив, що він через скрутний матеріальний стан позбавлений можливості на цей час відремонтувати спірний автомобіль, а позивачка не виявляла ініціативи щодо спільної участі в ремонті вказаного автомобіля, який належить сторонами на праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином обов`язок забезпечення належного технічного стану спірного автомобіля та його належної комплектації покладений не лише на відповідача, а і на позивачку, як співвласників автомобіля\~MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися неприязні стосунки, які при спільній некоректній експлуатації автомобіля з боку одного або іншого співвласника можуть привести до негативних наслідків. Таким чином, запропонований позивачем порядок користування автомобілем, який є неподільною річчю, позбавить сторін можливості користуватись та володіти ним протягом певного часу, що не узгоджується з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 319, 321, 358 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Пунктами 6, 15 Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 7 вересня 1998 року № 1388 передбачений порядок перереєстрації транспортних засобів, для проведення якої необхідно, в тому числі, надати для огляду транспортний засіб. Зважаючи, що в ході судового розгляду справи встановлено, що технічний стан автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] знаходився в несправному стані, про що відповідач повідомив позивачку належним чином, а також беручи до уваги, що позивачкою не надано суду доказів умисного ухилення відповідача від перереєстрації спірного транспортного засобу, підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання [PERSON] перереєструвати автомобіль MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] , згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.02.2019, у відповідальних установах МВС України, відсутні. Крім того, з урахуванням наведеного, враховуючи особливості технічного стану автомобіля MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] , позовна вимога позивача про зобов`язання [PERSON] передавати [PERSON] , автомобіль MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER, державний номер [NUMBER] , для тимчасового почергового користування на 1 місяць, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~статті 141 ЦПК України\~та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial