Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка у листопаді 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 23 серпня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 334. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Так як, відповідач офіційно не працює, має не стабільний заробіток, позивачка змушена звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, відповідно до заяви її представника від 26.01.2015 року просила справу розглядати за її відсутності та про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісяця. Відповідач в судові засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76, ЦПК України. Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебували в офіційному шлюбі з 23 серпня 2003 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 334. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 березня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зігідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не відомо чи працює відповідач офіційно, суд вважає за доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180-182,184,200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial