Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на повному утриманні позивачки, а сам відповідач з часу розлучення проживає окремо від дитини. Посилаючись на норми статей 180, 182 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. по досягненню нею повноліття. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги позивачки та просив їх задовольнити. У своєму поясненні послався на те, що відповідач проживаючи окремо від дитини обовязки по її утриманню не виконує, хоча має неофіційні доходи так як неофіційно працює за кордон. Інших утриманців у відповідача немає, том вважає, що з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів, про який просить стягнути позивачка буде справедливим. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не зявився, у звязку з чим, суд з урахуванням думки представника позивачки вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15 травня 2006 року у сторін на час коли перебували у шлюбі народилася донька, [PERSON]. Походження дитини від відповідача підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 5). За рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], тобто сторонами за даною справою було розірвано (а.с. 6). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та підтверджується даними Годинівської сільської ради Герцаївського району, що неповнолітня [PERSON] проживає з позивачкою та її батьками за місцем їх реєстрації - с. Годинівка Герцаївського району (а.с. 7). Таким чином, оскільки відповідач як батько неповнолітньої [PERSON] проживає окремо від неї, та за відсутності даних щодо надання відповідачем доньці допомоги на її утримання, з нього відповідача, повинно бути стягнуто аліменти на утримання доньки на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те, що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та повязане із цим розмір коштів потрібних на її утримання, а також працездатний вік сторін. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України Про державний бюджет на 2017 рік прожитковий мінімум для неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки в розмірі 800 грн. є обґрунтованими, та виходячи з припису ст. 1 ЦПК України щодо справедливого вирішення справи, знаходить за необхідне про їх задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved