Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до ПАТ «Азовзагальмаш» про стягнення нарахованої, але не виплаченої вихідної допомоги в сумі 6810,59 гривень, а також середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 01 червня 1976 року працювала у ПАТ «Азовзагальмаш». 28 листопада 2014 року була звільнена у зв'язку із скороченням штату працівників. Виплата заробітної плати відповідачем проводилась нерегулярно, що ускладнювало утримання її сім'ї. На момент скорочення 28.11.2014 року та по теперішній час відповідачем не виплачена нарахована вихідна допомога в сумі 6810,59 гривень. Одночасно просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку. Позивачка надала суду уточнену заяву в якій просить стягнути з відповідача нараховану вихідну допомогу у розмірі 6810,59 гривень та розглянути справу у її відсутність, інші вимоги щодо стягнення середнього заробітку просила залишити без розгляду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодію сторін, справа розглянута заочно, у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01 червня 1976 року (наказ про прийняття на роботу №23 від 01.06.1976 року) працювала у ПАТ «Азовзагальмаш», що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки. 28 листопада 2014 року наказом №2399к від 28.11.2014 року [PERSON] була звільнена з підприємства за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штату працівників. Відповідно до наказу №2399к від 28.11.2014 року про припинення трудового договору, наданої ПАТ «Азовзагальмаш», [PERSON] у зв'язку із скороченням штату працівників нарахована вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку у розмірі 6810 гривень 59 копійок. Пунктом 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з вказаної підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.1 ст.40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього заробітку, а в наслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Оскільки [PERSON] звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України та їй нарахована, але не виплачена вихідна допомога у розмірі середньої місячної заробітної плати, то вимоги позивачки про стягнення 6810,59 гривень підлягають задоволенню а саме вказана сума підлягає стягненню на користь позивачки, з урахуванням податку з доходів фізичних осіб та пенсійних утримань. Також з відповідача ПАТ «Азовзагальмаш» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved