Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO], сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони одружились 22 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служи Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, запис № 285. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Неповнолітні діти проживають разом з нею, і знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом. Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх дітей, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дітей. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. Відповідач є здоровою особою працездатного віку. У зв'язку з цим, вона вважає, що слід з відповідача щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої просить судовий розгляд справи за її позовом до [PERSON], про стягнення аліментів проводити у її відсутності, оскільки вона буде знаходитися у відрядженні до 22.06.2019 року. Позовні вимоги підтримуєв повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач, [PERSON], в судове засідання на виклик не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16) та оголошення про виклик до суду (а.с.22). Відзиву на позов відповідачем не подано. Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, щочастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2014р.(а.с.2), копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 15.08.2015 року (а.с.3). Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [INFO] - син, [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] а.с.10); [INFO] - син, [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї, їх діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, а відповідач [PERSON], добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON], про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON], матеріальне становище відповідача [PERSON], відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України

Outcome: approved