Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячнодо досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , 3-х років. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.03.2018, мають сина [PERSON] , [INFO] . Із відповідачем вони стосунки не підтримують і разом не проживають. Нею подано позов про розірвання шлюбу та заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначає, що не працює, оскільки доглядає за дитиною, якій лише 10 місяців. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною. вона не має. Її сім`я має дуже скрутне положення. Від відповідача надійшла заява з проханням долучити до матеріалів справи копію паспорту та пенсійного посвідчення його матері - [PERSON] , 1950 року народження, зазначає, що мати проживає з ним за однією адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2018 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку за № 03.03-25/1/3989/19 від 30.07.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровано неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивачки, вона не працює. Оскільки доглядає за дитиною, [INFO] . Джерел доходів, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію відповідача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини віх усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 16.08.2019 і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40коп.

Outcome: approved