Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2009р. ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON], 07.04.1966 р. н., уклали кредитний договір №002-23502-251109. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26250903230147 в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до договору, Тарифи та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідно до п. 5.2. договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому, - сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. Станом на 31.07.2015, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 31.07.2015 за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» кредитному договору № 002-23502-251109 від 25.11.2009 рахується заборгованість на загальну суму 10164,16 грн., яка складається з: тіло кредиту 3293,19 грн.; прострочене тіло кредиту 2388,60 грн.; заборгованість за відсотками 4482,37 грн.; заборгованість за комісіями 0,00 грн. Крім того, зазначає, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. На підставі викладеного, просить суд, стягнути з [PERSON] на користь AT «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 10164,16грн., яка складається з: тіло кредиту 3293,19грн., прострочене тіло кредиту 2388,60грн., заборгованість за відсотками 4482,37грн., заборгованість за комісіями - 0,00грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. До суду надано клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: в судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2009 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №002-23502-251109. Відповідно до пункту 1.2. договору, банк відкриває держателю картковий рахунок №26250903230147 в національній валюті України - гривні, випускає та надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи VISA International та/або Дельта, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Лояльний 7, що міститься в додатку № 1 до договору та згідно з умовами цього договору і Правил. Банк надає держателю кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000грн. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії (п. 1.3 договору). Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод (п. 1.4 договору). Відповідно до пункту 2.1 договору, моментом надання держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Згідно із п. 2.3 договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені у тарифах. Проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком в валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштівстаном на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). При нарахуванні процентів не враховується день виникнення та враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку (п. 2.4 договору). Відповідно до п. 3.3 договору, держатель зобовязаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, що визначені Правилами та Тарифами. Пунктом 3.4 договору передбачено, що держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за цим договором та/або кредитними договорами, укладеними сторонами, в тому числі і плати за надання банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами. У відповідності до п. 3.6 умов договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Обовязковими складовими є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу обовязкових мінімальних платежів можуть включатись інші платежі. Сплата процентів на позитивні залишки коштів, що знаходяться на рахунках на кінець кожного операційного дня, здійснюється банком щомісячно, виходячи з кількості днів в періоді нарахування, з урахуванням вихідних (неробочих) днів, в останній робочий день поточного місяця, за період з дати останнього нарахування, тобто з дати, що слідує за останнім робочим днем попереднього місяця, по останній робочий день поточного місяця, включаючи його. При розрахунку процентів на позитивний залишок коштів, що знаходяться на рахунку, не враховується день зарахування коштів на рахунок та враховується день списання коштів з рахунку (п. 3.10 договору). Уклавши з банком кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Останній платіж здійснено у вересні 2013 року. Станом на 31.07.2015 за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» кредитному договору № 002-23502-251109 від 25.11.2009 рахується заборгованість на загальну суму 10164,16 грн., яка складається з: тіло кредиту 3293,19 грн.; прострочене тіло кредиту 2388,60 грн.; заборгованість за відсотками 4482,37 грн. Згідно із ч. 4 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» початок тимчасової адміністрації та ліквідації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів, які забезпечують операційну діяльність банку. Встановлено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» призначено [PERSON] Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243грн. 60коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved