Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка у квітні 2014 року звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, у порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5125281900:01:001:0143 площею 3,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Карабанівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області масив № 13 ділянка [NUMBER], оформлену на [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 043855, виданого 15 листопада 2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010453600038. В обґрунтування позову посилається на те, що її чоловік [PERSON] був спадкоємцем своєї тітки [PERSON] за правом представлення за свого батька [PERSON], померлого [INFO], проте у встановлений законом строк цю спадщину прийняти не встиг і помер [INFO] року. Вказує, що на підставі рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2013 року у цивільній справі № 517/820/13-ц вона звернулась до Фрунзівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку. Проте постановою від 25 березня 2014 року Романової І.С., державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори, позивачці було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з тим, що рідна племінниця спадкодавця [PERSON] не прийняла спадщину, але її донька [PERSON] прийняла спадщину померлої [PERSON], оскільки постійно проживала з нею на день її смерті. Позивачка вважає вказану відмову необґрунтованою, оскільки [PERSON] хоч і постійно проживала зі спадкодавцем на день її смерті, проте обоє відповідачів до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались і не надавали будь-яких документів на підтвердження своїх родинних відносин зі спадкодавцем та наявність підстав для спадкування. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі надали суду заяви, у яких позовні вимоги визнають повністю і просять розглядати справу без їхньої участі. У заявах зазначають, що у них відсутні документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON], і вони не мають наміру звертатись до нотаріальної контори або суду про встановлення факту таких відносин і визнання права на спадщину [PERSON] у вигляді земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області. Спадкодавець. мала право на земельну ділянку [NUMBER] масив № 13 площею 3,87 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Карабанівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, яке посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 043855, виданим 15 листопада 2004 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010453600038. У записі акта про народження спадкодавця, поновленому Фрунзівським рай бюро ЗАГС 16 грудня 1946 року за № 817, і [PERSON], поновленому цим же відділом 24 серпня 1948 року за № 535, їх матір'ю вказана [PERSON]. За актовим записом про смерть № 19 складеним 09 липня 1992 року виконавчим комітетом Карабанівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року в селі Новомиколаївка Фрунзівського району. У свідоцтві про народження [PERSON], його батьком вказаний [PERSON], а за свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] року в селі Новомиколаївка Фрунзівського району. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого на підставі запису за № 07 складеного 18 грудня 1992 року Карабанівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області, позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON]. Зазначені вище обставини встановлені рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2013 року у цивільній справі № 517/820/13-ц, яким позивачці було визначено додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання у порядку спадкової трансмісії замість її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлої [INFO] року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області. За матеріалами спадкової справи № 202/2013 заведеної Фрунзівською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], спадкодавець заповіту не залишала, а позивачка подала заяву про прийняття її спадщини 02.12.2013 року. У заяві позивачки від 25.03.2014 року про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку спадкодавця зазначено про наявність інших спадкоємців -[PERSON] як племінниці, що не прийняла спадщину, та її доньки [PERSON], яка прийняла спадщину. За довідкою Затишанської селищної ради № 3185 від 02 грудня 2013 року, спадкодавець до дня смерті постійно проживала зі своєю онукою відповідачкою [PERSON]. Постановою від 25 березня 2014 року Романової І.С., державного нотаріуса вказаної нотаріальної контори, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що рідна племінниця спадкодавця [PERSON] не прийняла спадщину, але її донька [PERSON] прийняла спадщину померлої [PERSON], оскільки постійно проживала з нею на день її смерті. Оцінюючи з правової точки зору наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідно до положень статей 1262, 1266 Цивільного кодексу України, [PERSON] за правом представлення, як племінник спадкодавця і спадкоємець за законом другої черги, спадкував ту частку спадщини, яка належала б за законом його батьку [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини, але помер раніше спадкодавця. Оскільки [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги, помер після відкриття спадщини своєї тітки [PERSON] і не встиг її прийняти, то відповідно до положень статей 1261 і 1276 Цивільного кодексу України, право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємців, яким є позивачка. Оскільки позивачка у визначений судом додатковий строк подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] замість свого померлого чоловіка, то відповідно до положень статей 1268 частини 5 і 1269 частини 1 і 2 Цивільного кодексу України, прийнятта спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Суд вважає, що у відповідачів відсутнє право на цю спадщину, оскільки вони до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались і не надавали будь-яких документів на підтвердження своїх родинних відносин зі спадкодавцем та наявність підстав для спадкування. Крім того, відповідачка [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за умови підтвердження таких родинних відносин (донька племінниці) може відноситись до спадкоємців за законом п'ятої черги і згідно правил статті 1258 Цивільного кодексу України спадкувати не може, оскільки позивачка у порядку спадкової трансмісії спадкує замість свого чоловіка [PERSON], який за правом представлення відносився до спадкоємців за законом другої черги.

Outcome: approved