Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що 22.04.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з лютого 2014 року, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різні погляди на життя. З того часу сторони мешкають окремо. Просить розірвати шлюб. На примирення не згодна. Спора про розподіл майна та місце проживання дитини не мають. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та до повноліття дитини. Дитина проживає з нею. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує. Позивачка у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій наполягала на задоволені позовних вимог на підставах зазначених у позові та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 22.04.2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та різні погляди на життя. З того часу сторони мешкають окремо. Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, спір про розподіл майна та місце проживання дитини відсутній, тому шлюб між сторонами слід розірвати. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розміри 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Також з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved