Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач КП «Кременчукводоканал» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] виплачену йому вихідну допомогу при звільненні. На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2017 року у справі № 524/6367/16-ц позивач сплатив [PERSON] 25.05.2017 року середній заробіток за один місяць в сумі 8\~241 грн. 33 коп. 18.10.2017 року Апеляційним судом Полтавської області рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року скасовано. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України позивач вважає, що правові підстави для отримання [PERSON] середнього заробітку відпали, отже гроші підлягають поверненню. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов (а.с. 34-35) зазначив, що заробітна плата не підлягає поверненню, якщо її виплата була добровільна, за відсутності рахункової помилки зі сторони платника та недобросовісності з боку позивача. Він діяв добросовісно, позивач у розрахунках не помилився, отже позов задоволенню не підлягає. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав зазначену позицію відповідача; також посилався на ст. 239 КЗпП України. Ухвалою судді від 09.02.2018 року відкрито провадження у справі. Заслухавши представників сторін, надавши оцінку доказам, які подано до справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 263\~ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2015 року [PERSON] призначено на посаду головного інженера КП «Кременчукводоканал». Наказом від 29.06.2016 року за № 644 [PERSON] звільнено із займаної посади з підстав, передбачених п. 6 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з відмовою від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2017 року позовну заяву [PERSON] до КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково, визнано незаконними та скасовано накази КП «Кременчукводоканал» від 29.04.2016 року № 253 «Про зміну істотних умов праці», від 17.02.2016 року № 209 «Про зміну оплати праці», від 31.03.2016 року № 326 «Про зміну оплати праці», від 21.04.2016 року № 342 «Про встановлення робочого часу»; поновлено [PERSON] на роботі на посаді головного інженера КП «Кременчукводоканал»; стягнуто з КП «Кременчукводоканал» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.06.2016 року по 24.04.2017 року у сумі 133 743,84 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 5 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Рішення допущене до негайного виконання в частині поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за один місяць. На виконання рішення суду 25.05.2017 року платіжним дорученням № 3408 підприємство сплатило [PERSON] середній заробіток за один місяць в сумі 8\~241 грн. 33 коп. (а.с. 8). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 18.10.2017 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 квітня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до КП «Кременчукводоканал» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено. Спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексу України глава 83 «Набуття, збереження майна, без достатньої правової підстави» та положеннями ст. 239 КЗпП України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до статті 1215\~ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: рахункової помилки зі сторони платника або недобросовісності з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила. Тобто, відсутність розрахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності розрахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника: за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін. На наявність рахункової помилки позивач не посилається. Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов'язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. В судовому засіданні не встановлено факт недобросовісності працівника та суд вважає цей факт недоведеним. Відповідача було звільнено з посади головного інженера КП «Кременчукводоканал» згідно п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Така підстава звільнення вказує на неможливість відповідача жодним чином впливати (діями чи бездіяльністю) на прийняття роботодавцем відповідного рішення (на противагу такій причині звільнення як прогул, або звільнення за ініціативою робітника). Вихідна допомога була йому нарахована автоматично у зв'язку із звільненням та не потребувала від працівника якихось додаткових дій, які можна було б вважати недобросовісними. Стаття 239 КЗпП України обмежує поворот виконання рішень по трудовим спорам. Так, у разі скасування виконаних судових рiшень про стягнення заробiтної плати чи iнших виплат, що випливають з трудових правовiдносин, поворот виконання допускається лише тодi, коли скасоване рiшення грунтувалося на повiдомлених позивачем неправдивих вiдомостях або поданих ним пiдроблених документах. [PERSON] неправдивих відомостей не повідомляв, підроблених документів не подавав. Отже, поворот виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку не допускається. Відтак, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити повністю. На підставі викладеного, відповідно до\~статей 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed