Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 50 гривень щомісячно, однак вказаний розмір аліментів не може забезпечити належний матеріальний рівень життя дитини та її фізіологічний розвиток. Відповідач має тимчасові заробітки і спроможний утримувати дитину. Провадження в справі відкрито ухвалою від 01.02.2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; позивачу - пятиденний строк для подання відповіді на відзив з дня одержання копії відзиву; для подання заперечень відповідачем на відповідь на відзив пять днів з дня одержання відповіді позивача на відзив. 14.02.2018 року відповідач направив суду відзив. У ньому зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень щомісячно; вказав, що надавав позивачці кошти на утримання сина; протягом трьох років добросовісно сплачував аліменти, а на даний час є безробітним та має на утриманні ще дві дитини. 20.02.2018 року позивачка направила суду відповідь на відзив. Зазначила, що відповідач навмисно ухиляється від офіційного працевлаштування з метою ухилення від сплати аліментів, а визначений нею розмір аліментів є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, [PERSON] заперечень на відповідь на відзив не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. [PERSON]М.(дошлюбне прізвище [PERSON]) перебуває у шлюбі з [PERSON], що стверджено свідоцтвом серії І-ЕГ №098177. Згідно з рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 29.09.2009 року з [PERSON] в користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів в розмірі 50 гривень щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 20.08.2009 року і до його повноліття. З інформації Любомльського відділу ДВС встановлено, що примусове виконання про стягнення аліментів перебуває в провадженні відділу і станом на 31.01.2018 року заборгованість по аліментах відсутня. Неповнолітній [PERSON] проживає з позивачкою по вулиці 1 Травня 120/7 в місті Любомль Волинської області, що стверджено довідкою виконкому Любомльської міської Ради від 10.10.2017 року №2956. Відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] і доньку Софію, що стверджено копіями свідоцтв серії І-ЕГ №178094, №249613 відповідно; разом із дружиною та дітьми проживає в [INFO], що підтверджується довідкою Любомльської міської ради. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 2018 рік у таких розмірах: з 01 січня 1860 гривень, з 01 липня 1944 гривні, з 01 грудня 2027 гривень. Таким чином, по справі встановлено, що неповнолітній син сторін перебуває на утриманні позивачки, але вона не в змозі надати дитині повноцінне утримання. Відповідач сплачує присуджені аліменти і не має заборгованості з часу їх присудження. Однак зазначений розмір аліментів в порівнянні із прожитковим мінімумом для дитини є мізерним, чим не дає належного забезпечення дитини. Позиція відповідача про збільшення розміру аліментів до 500 гривень не може бути прийнята до уваги, оскільки це суперечитиме ст.182 СК України. Враховуючи встановлені обставини і положення закону, суд приходить до висновку, що на час розгляду позову змінився сімейний і матеріальний стан позивачки, оскільки дитина стала дорослішою і вимагає більших витрат. Такі висновки дають підстави суду вважати, що заявлені позивачкою вимоги по їх суті належним чином обґрунтовані і підтверджені дослідженими доказами. Оскільки заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів майже відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом, в цій частині її вимоги суд вважає також обґрунтованими і доведеними. Таким чином, позов підлягає повному задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved