Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили права користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору міни від 22.05.1996 року належить квартира [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, але з 2012 року по теперішній час не проживають, їх особистих речей у будинку немає. Місцезнаходження відповідачів позивачці невідомо, вони ніколи не виконували обов'язки членів сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідачів. Просить визнати відповідачів такими, що втратили права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх дсутності не надавав Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору міни від 22.05.1996 року належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 06.10.2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON]. (а.с.4). Згідно акту про фактичне не проживання від 20.11.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають за вказаною адресою з 2012 року (а.с.20). При таких обставинах, відповідачів слід визнати такими, що втратили права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved