Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська місцева прокуратура, Білгород-Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , громадянина РФ батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини позбавлена батьківських прав. Згідно наказу служби у справах дітей від 09.10.2017 року № 63, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відносно батька неповнолітньої відомо лише, що він є громадянином РФ, документи які підтверджують його особистість та місце проживання відсутні. Неповнолітньою [PERSON] подано до Білгород-Дністровської райдержадміністрації заяву щодо розгляду питання відносно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків по відношенню до неї з народження. Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією складено висновок, яким доцільно позбавити [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З вказаних вище підстав, позивач і звернувся до суду з даним позовом. 20 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду на 20 лютого 2020 рік о 16.40 годину. 20 лютого 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, матеріали справи містять його заяву засвідчену нотаріально про розгляд справи за його відсутності, добровільно відмовляється від батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Представники третіх осіб в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, з проханням позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Суд розглядає справу за відсутність учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /з перекладом з російської на українську мову. Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України № [NUMBER] , [PERSON] набула громадянства України на підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянкою з 31.05.2002 року. Заочним рішенням Білгород-Дністровської міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2019 року по справі № 495/5771/18, позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно Наказу № 63 від 09.10.2017 року служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА, неповнолітню [PERSON] , [INFO] взято на облік як таку, що опинилась у складних життєвих обставинах. Згідно довідки № 05-11/431 від 04.11.2019 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей на повному державному утриманні з 28.04.2017 року по теперішній час. У відповідності до характеристики, складеної на [PERSON] від 05.11.2019 року, [PERSON] навчається в ліцеї з 2019 року. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Скромна, весела, товариська, стримана, врівноважена, розсудлива, дисциплінована. Батько не цікавиться навчанням, не приділяє уваги вихованню доньки. Листом № 05-04/409 від 09.10.2019 року Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей повідомлено, що з 28.04.2017 року в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей перебуває дитина, яка є мешканкою Мологівської ОТГ, а саме: [PERSON] , [INFO] . За весь час перебування дитини в закладі, батько [PERSON] , який є мешканцем РФ, доньку жодного разу не відвідував. Згідно листа Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області № 42/18295 від 06.09.2019, в ході проведення перевірки встановити місце знаходження гр. [PERSON] не виявилось можливим. 08.10.2019 року [PERSON] звернулась із заявою до Білгород-Дністровської РДА, у якій просила винести на розгляд комісії з питань захисту прав та інтересів питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неї у зв`язку із тим, що він не виконував батьківський обов`язок з її народження та не приймав участі у її вихованні. Висновком Білгород-Дністровської районної державної адміністрації «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно неповнолітньої [PERSON] . [INFO] » № 01-39/4370 від 16.12.2019, доцільно та в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що батько дитини [PERSON] , [INFO] не бажає спілкуватися зі своєю донькою, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення з батька дитини аліментів на користь [PERSON] , суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позову органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білгород-Дністровська місцева прокуратура, Білгород-Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме вважає за необхідне позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 січня 2020 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн На підставі викладеного,

Outcome: approved