Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], і вказала, що відповідач є батьком дитини, яка проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, постійного доходу не має, на утриманні нікого не має, має можливість надавати допомогу. А тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву, якою позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку,що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Сторони по справі знаходились в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2015 року. Батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], матірю позивачка. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, відповідач працездатного віку, офіційно не працює, інших осіб на утриманні не має, проте позивачем не надано відомостей щодо місця роботи відповідача та його дохіду, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в частці меншій ніж просить позивачка, а саме в 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Отже, в іншій частині позовні вимоги є надмірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чиє в них кошти, достатні для надання утримання. Права дитини мають пріоритет у співвідношенні із правами й обов'язками її батьків.\~ Непрацездатність і матеріальний стан платника враховуються судом лише при визначенні розміру стягуваних аліментів (ст. 182 СК України). На підставі ст. 367 ЦПК України - рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць. При поданні позову позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial