Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, який мотивує тим, що з відповідачем вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2009р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після припинення подружніх відносин мешкає з нею. З лютого 2017 року вони з відповідачем припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодна, вважає, що родина розпалась остаточно, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. Крім того, їх неповнолітня дитина мешкає разом з нею та потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, оскільки він працює, інших утриманців не має, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позов визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2009р. Шлюб зареєстровано Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 220. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка постійно проживає з матір'ю та знаходиться на її вихованні та утриманні. З лютого 2017 року сторони припинили подружні відносини, оскільки у них різні погляди на питання сімейного життя, вони не розуміють один одного, почуття любові та поваги минули, примирення між ними не відбулося. Згідно ст.21,24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану і який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ст.105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. При таких обставинах шлюб між сторонами необхідно розірвати, після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище - [PERSON]. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дитини - 7 років, дитина здорова, матеріально не забезпечена, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який здоровий, працює на ПАТ «Запоріжсталь», має постійний дохід, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. За вказаних обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Outcome: approved