Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 14.08.2014 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМУЮ, актовий запис №559 між нею та відповідачем укладено шлюб. За час подружнього життя у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Фактично шлюбні стосунки припинені з квітня 2017 року. З травня 2017 року відповідач матеріальної допомоги по утриманню дитини не надає. [PERSON] з 12.01.2017 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, є працездатним, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 05.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву від 03.09.2018 року. Зазначає те, що 28.08.2018 року отримав позовну заяву [PERSON] . Відповідач не заперечує обов`язку батька утримувати дитину, проте не погоджується з розміром у 2500 грн., оскільки відповідно до законодавства встановлюється розмір аліментів на дитину до шести років у розмірі 1 559 грн. та батько зобов`язаний сплачувати 50 відсотків від прожиткового рівня, який встановлений державою. Відповідач вважає, що мати самоусувається від утримання дитини і основний обов`язок з матеріального забезпечення [PERSON] хоче покласти на відповідача. Крім того, відповідач зазначає, що не є зареєстрованим як ФОП, оскільки був знятий з реєстрації як ФОП наприкінці 2017 року. На даний час, він офіційно працевлаштований та отримує мінімальну заробітну плату. Також, [PERSON] зазначає, що вимушений допомагати своїм батькам пенсіонерам, які проживають в Житомирській області, в м. Коростень, на підтвердження додає довідки з пенсійного фонду, а також батько відповідача перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні гематології НЦРМ АМН України. Відтак просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, і встановити [PERSON] виплату аліментів у розмірі 779,50 грн. щомісячно. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. У матеріалах справи наявна заява позивачки [PERSON] про проведення розгляду справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. [PERSON] подав до суду заяву від 14.06.2021 року про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у шлюбі народилась донька: [PERSON] , [INFO] , актовий запис №482. Що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.04.2017 року. Відповідно до електронного витягу з сайту Міністерства юстиції України від 19.06.2017 року, проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця відбулось 12.01.2017 року. Згідно з довідками з Пенсійного фонду України від 21.08.2018 року, мати [PERSON] - [PERSON] , 1951 року народження, перебуває на обліку і отримує пенсію за віком у розмірі 1 922,52 грн. А також, батько [PERSON] - [PERSON] , 1950 року народження, перебуває на обліку і отримує пенсію за віком в розмірі 4 241,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дитини, що обов`язок по її утриманню до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків, враховуючи майновий стан відповідача, який працює, є працездатним,інших дітей не має, а батьки його отримують пенсійні виплати, а також матеріальний стан позивачки, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення аліментів. Разом з тим, відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак задовольняючи позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред`явлення позову, а саме з 29.06.2017 року. За вимогами статтей 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно дост.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved