Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки № 22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 6540 - нежитлову будівлю (приватний клуб), який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 928,4 кв.м., що належить відповідачу [PERSON] на праві власності, для задоволення грошових вимог передано ПАТ «ВТБ Банк» у особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк» за генеральною угодою № 10 від 21 грудня 2007 року у розмірі 12 188 691 грн. 06 коп. та кредитними договорами №22.71 -10/08-СК від 31 березня 2008 року, №22.45- 10/07-СК від 21 грудня 2007 року, №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року. Просило визнати право власності за банком на вказане нежитлове приміщення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 грудня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір наступної іпотеки №22.45-10/07-ДІ у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за генеральною угодою №10 та кредитними договорами №22.71-10/08-СК від 31 березня 2008 року, №22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007 року, №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року. Відповідно до умов генеральної угоди №10 [PERSON] наданий кредитний ліміт на строк до 20 грудня 2017 року з загальним розміром позичкової заборгованості за наданими у рамках даної угоди кредитами не більше 1 200 000 доларів США. Банк свій обов'язок за кредитними договорами, укладеними у рамках генеральної угоди щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши [PERSON] одноразово кредит у повному розмірі наступним чином: за кредитним договором №22.71-10/08-СК від 31 березня 2008 року 200 тис. доларів США; за кредитним договором №22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007 року - 550 тис. доларів США; за кредитним договором №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року - 450 тис. доларів США. Відповідно до умов договору наступної іпотеки у забезпечення виконання зобов'язань позичальником за вказаними кредитними договорами у іпотеку банку передано нежитлову будівлю (приватний клуб) за адресою: [ADDRESS], загальною площею 928,4 кв.м., що належить [PERSON] па праві власності, і на яке може бути звернуто стягнення. Первісний іпотекодержатель - Полтавське ГРУ ВАТ «Приват Банк» 20 грудня 2007 року надав у повторне обтяження іпотекою нерухомого майна об'єкт незавершеного будівництва - приватний клуб, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] та є майновим забезпеченням за кредитним договором від 25 грудня 2006 року укладеним між [PERSON] та банком. 21 грудня 2007 року Полтавське ГРУ ВАТ «Приват Банк» надало довідку про погашення заборгованості за кредитом та відсотками у повному обсязі [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 550 тис. доларів США. [PERSON] з жовтня 2008 року не здійснював погашення кредиту та нарахованих відсотків, чим порушив свої зобов'язання за кредитними договорами. Станом на 23 липня 2010 року загальна заборгованість [PERSON] перед банком становить 1 543 458 доларів США 41 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2010 року становить 12 188 691 грн. 06 коп. [PERSON] 18.12.2009 року звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договорів наступної іпотеки №22.45- 10/07-ДІ від 21 грудня 2007 року, договорів поруки № 22.45-10/07-ДП1 від 21 грудня 2007 року, № 22.47-10/07-ДІ II від 21 грудня 2007 року, № 22.71 -10/08-ДІ11 від 31 березня 2008 року, укладені між МАГ «ВТБ Банк» та [PERSON] та виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу нежитлової будівлі по проспекту Першотравневому, 17-Б у м. Полтаві. В обґрунтування свого позову вказував , що укладаючи договори наступної іпотеки 21 грудня 2007 року та 31 березня 2008 року він був психічно хворим, уклав угоди на вкрай невигідних для себе умовах, так як від них для себе нічого не отримав ні від батька , ні від банку. Вчиняв правочини під впливом тяжких для себе обставин - смерті матері, яка померла в листопаді 2007 року та загострення психічної хвороби. Вказані обставини підтвердив відповідними доказами. В судовому засіданні представник банку ВАТ ВТБ Банк позов підтримав та просив його задовольнити в повному об»ємі а в задоволенні позову [PERSON] просив відмовити а безпідставністю позовних вимог. Згідно рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 29 березня 2011 року [PERSON] [INFO] визнаний недієздатним. Над ним встановлено опіку та призначено опікуном дружину [PERSON]. 07 грудня 2012 року Октябрським районним судом м.Полтави залучено до участі в даній цивільній справі в якості законного представника позивача [PERSON] - опікуна [PERSON]. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] позов підтримувала. На останні судові засідання не з»явилася, просила розглянути справу в її відсутність. Третя особа [PERSON] з позовом банку не згідний , просив відмовити в його задоволенні. Позов [PERSON] підтримав та просив його задовольнити. Суд,заслухавши сторони, допитавши свідків, вислухавши думку адвоката, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог ПАТ» ВТБ Банку» та в задоволенні вимог [PERSON]. Судом встановлено, що за договором наступної іпотеки № 22.45-10/07-ДІ від 21 грудня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером 6540 - нежитлову будівлю (приватний клуб), який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 928,4 кв.м., що належить відповідачу [PERSON] на праві власності, для задоволення грошових вимог передано ПАТ «ВТБ Банк» у особі Полтавської філії ВАТ «ВТБ Банк» за генеральною угодою № 10 від 21 грудня 2007 року у розмірі 12 188 691 грн. 06 коп. та кредитними договорами №22.71 -10/08-СК від 31 березня 2008 року, №22.45- 10/07-СК від 21 грудня 2007 року, №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року. Встановлено , що 21 грудня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір наступної іпотеки №22.45-10/07-ДІ у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за генеральною угодою №10 та кредитними договорами №22.71-10/08-СК від 31 березня 2008 року, №22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007 року, №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року. Відповідно до умов генеральної угоди №10 [PERSON] наданий кредитний ліміт на строк до 20 грудня 2017 року з загальним розміром позичкової заборгованості за наданими у рамках даної угоди кредитами не більше 1 200 000 доларів США. Банк свій обов'язок за кредитними договорами, укладеними у рамках генеральної угоди щодо надання відповідачу кредиту виконав, надавши [PERSON] одноразово кредит у повному розмірі наступним чином: за кредитним договором №22.71-10/08-СК від 31 березня 2008 року 200 тис. доларів США; за кредитним договором №22.45-10/07-СК від 21 грудня 2007 року - 550 тис. доларів США; за кредитним договором №22.47-10/07-СК від 21 грудня 2007 року - 450 тис. доларів США. Відповідно до умов договору наступної іпотеки у забезпечення виконання зобов'язань позичальником за вказаними кредитними договорами у іпотеку банку передано нежитлову будівлю (приватний клуб) за адресою: [ADDRESS], загальною площею 928,4 кв.м., що належить [PERSON] па праві власності, і на яке може бути звернуто стягнення. Первісний іпотекодержатель - Полтавське ГРУ ВАТ «Приват Банк» 20 грудня 2007 року надав у повторне обтяження іпотекою нерухомого майна об'єкт незавершеного будівництва - приватний клуб, розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] та є майновим забезпеченням за кредитним договором від 25 грудня 2006 року укладеним між [PERSON] та банком. 21 грудня 2007 року Полтавське ГРУ ВАТ «Приват Банк» надало довідку про погашення заборгованості за кредитом та відсотками у повному обсязі [PERSON] за вказаним кредитним договором у розмірі 550 тис. доларів США. [PERSON] з жовтня 2008 року не здійснював погашення кредиту та нарахованих відсотків, чим порушив свої зобов'язання за кредитними договорами. Станом на 23 липня 2010 року загальна заборгованість [PERSON] перед банком становить 1 543 458 доларів США 41 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2010 року становить 12 188 691 грн. 06 коп. Судом також встановлено, що згідно акту № 905 від 16 листопада 2010 року судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON], встановлено, що останній в теперішні й час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизотипового розладу з початком захворювання у березні-квітні 2007 року. Даний психічний розлад істотно впливає на здатність підекспертного усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними а також істотно впливав на здатність підекспертного усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 21 червня 2007 року. (а.с170-179 т.2). Окрім того рішенням Решетилівського районного суду Полтаської області від 29.03.2011 року (а.с.52 т.2) [PERSON] визнаний недієздатним та над призначено опіку. Судом також досліджено акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи №302 від 12 червня 2013 року проведеної судовими експертами Полтавської обласної психіатричної експертизи ім.. О.Ф. Мальцева за ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави , (а.с.227-234 т.3) згідно висновку якої, [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, проста форма з наростаючим дефектом особистості по апато - абулічному типу з початком захворювання у березні -квітні 2007 року і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час. Вираженість змін нервово- психічної сфери у [PERSON] на період 19 червня 2007 року, 20 грудня 2007 року. 28 березня 2008 року, 20 жовтня 2008 року були такими, що позбавляли його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи те, що шизотиповий розлад здоров»я [PERSON] зафіксовано з березня -квітня 2007 року та він продовжується і по теперішній час, окрім того встановлено що в період часу 20 грудня 2007 року та 28 березня 2008 року [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, суд обґрунтовано приходить до висновку , що останній під час вчинення правочинів від 21 грудня 2007 року та 31 березня 2008 року також не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними. Про характер перебігу психічної хвороби та її вплив на особистість [PERSON] в суді підтвердив лікар-психіатр експерт Денеко О.Г., який підтримав висновок експертизи від 12.06.2013 року. Відповідно до ст.223 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. Судом також встановлено , що [PERSON] фактично вчинив ці правочини на вкрай невигідних для себе умовах , так як від цього абсолютно нічого не отримував ні від свого батька, [PERSON], ні від банку, і все це було вчинено під впливом тяжких для нього обставин - смерті рідної людини, матері, [PERSON], та загострення психічної хвороби. Крім того , на момент укладання правочинів поруки та наступної іпотеки ні банк, ні приватний нотаріус не перевірили його дієздатність , банк не перевірив укладав [PERSON] договори поруки добровільно чи ні , чи розумію зміст своїх дій , чи зрозумілий йому зміст правочинів. Відповідно до ст..203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України , іншим актам цивільного законодавства , а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України . Згідно ст..233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. При визнанні такого правочину недійсним застосовуються слідки, встановлені статтею 216 ЦК України. Таким чином суд прийшов до висновку про недійсність правочинів, укладених за участю [PERSON] станом на 21 грудня 2007 року та станом на 31 березня 2008 року. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved