Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з вищевказаною позовною заявою. 26.02.2018 р. протокольною ухвалою суду [PERSON] було залучено до участі в справі в якості відповідача. \~\~\~\~ [PERSON] посилається на те, що 11.05.2014 р. померла її сестра, [PERSON], яка залишила заповіт від 21.08.1995 р., яким своє майно, де б воно не було, і з чого не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своєму чоловіку [PERSON] 05.02.2017 р. [PERSON] помер. До складу спадщини входить житловий будинок № 178, по вул. К. Маркса, в с. Руське Поле, Тячівського району. На вищевказане спадкове майно ніхто не претендує та інших спадкоємців немає. Через своє юридичну необізнаність вона не звернулася до держнотконтори у шестимісячний строк. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та норми ст.ст. 1223, 1261, 1262, 1266, 1272, 1277 ЦК України. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] На випадок своєї смерті вона зробила заповідальне розпорядження на користь свого чоловіка, який залишився проживати у вказаному будинку та прийняв спадщину. 04.03.2015 р. він підписав заповіт, яким будинок № 178, по вул. Карпатській, ([PERSON]) у с. Руське Поле, заповів доньці позивачки [PERSON] Його довіритель [PERSON], який проживає по сусідству допомагав [PERSON] по господарству та здійснював за ним догляд. У звязку з цим, 22.04.2016 р., той підписав новий заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] Після смерті [PERSON], 05.02.2017 р., відкрилася спадщина, яку прийняв [PERSON], так як подав відповідну заяву в нотаріальну контору. На сьогоднішній день свідоцтво про право власності [PERSON] не отримав у звязку з тим, що позивачка звернулася до суду із цією позовною заявою. Просить у задоволенні позову відмовити на підставі ст. 1272 ЦК України, так як позивачка не є спадкоємцем після смерті [PERSON] Представник Тячівської держнотконтори у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~\~\~\~ Розглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є сестрою [PERSON], яка померла 11.05.2014 р., що стверджено свідоцтвом про смерть, серії 1-ФМ № 173287. На час своєї смерті [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] Відповідно до заповіту від 21.08.1995 р. на випадок смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом буде мати право [PERSON] заповіла [PERSON] Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1233-1235 цього ж кодексу заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. З приписів статті 1241 ЦК України вбачається, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. У коло осіб що мають право на обовязкову частку позивачка, як сестра спадкодавця не входить. У судовому засіданні [PERSON] підтвердила ту обставину, що після смерті її сестри, [PERSON] залишився проживати в будинку № 178, по вул. К. Маркса (Карпатська), в с. Руське Поле, Тячівського району, тобто у відповідності ч. 2 ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину. Доказів того що [PERSON] відмовлявся від спадщини позивачка суду не надала. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведене дає можливість суду прийти до висновку, що позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] права на спадкування належного спадкодавцю майна не набула. Тому підстави для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. У звязку з тим, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. Тому,

Outcome: dismissed