Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дочкою [PERSON] навчання, тобто до [INFO] , але не більше як до досягнення нею 23 - х років. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони знаходилися в шлюбі, який розірвали 20 лютого 2003 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на першому курсі Київського інституту інтелектуальної власності та права національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання, терміном з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. В зв`язку з чим донька потребує додаткових витрат, які повністю покладені на позивача, а відповідач маючи постійне місце роботи в утриманні доньки участі не бере. Ухвалою суду від 17 травня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивачу надати відповідь на відзив. 13.06.2019 року відповідачем до суду надіслано відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що вимога позивачки про стягнення аліментів не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку яка продовжує навчання не передбачена законодавством. Крім цього, відповідач сплачує аліменти на трьох неповнолітніх дітей і загальний розмір сплачуваних аліментів складає більше 54 % від його доходів. Здійснює оплату комунальних послуг. Також він перебуває на постійному обліку в КП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради, оскільки має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня та несе відповідні матеріальні витрати на лікування. Ухвалою суду від 21.06.2019 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до розгляду на 07.08.2019 року. В судове засідання, призначене на 07.08.2019 року позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву від 24.07.2019 року в якій просить розглянути справу без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла до суду 05.08.2019 року, просить справу розглянути без його участі з урахуванням заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи суд з`ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони розірвали шлюб 20 лютого 2003 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.03.2003 року (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.05.2001 року, [INFO] народилася [PERSON] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Згідно паспорта громадянина України від 07.04.2017 року, [PERSON] , [INFO] є повнолітньою (а.с. 8). В зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 3-4). Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 14.04.2017 року вказано, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , тобто проживала з позивачкою по справі до вступу у навчальний заклад (а.с. 11). З 19.11.2018 року [PERSON] в зв`язку з навчанням прописана в гуртожитку в [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно довідки від 12.04.2019 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія», денної форми навчання за напрямом 081 «Право». Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2018 року по 03.06.2022 року (а. с. 9). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до яких обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплачує аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, а саме: - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку щомісячно, згідно рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2016 року (а.с.32); - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2018 року (а.с.31); - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2018 року (а.с.29-30). Згідно довідки завідувача сектору бухгалтерського обліку та економіки, за місцем роботи відповідача, заборгованість за аліментами відсутня (а.с. 48). В своєму відзиві відповідач зазначає, що перебуває на постійному обліку в КП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського» Херсонської міської ради, оскільки має гіпертонічну хворобу ІІ ступеня. Проте письмових доказів не надав, надіслав до суду листок непрацездатності, в якому зазначено, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.07.2019 року по 26.07.2019 року. Також відповідач вказує, що сукупний розмір його виплат пов`язаних зі сплатою аліментів перевищує 54 % його сукупного доходу, проте довідки про доходи до суду також не надав. Позивач надіслала до суду копію декларації за 2018 рік про доходи відповідача, згідно яких він отримав 20230 грн. заробітної плати за сумісництвом та 284786 грн. за основним місцем роботи. Згідно довідки про доходи позивача від 23.04.2019 року за період з 01 жовтня 2018 року по 31.03.2019 року загальна сума її доходу становить 25050 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Частиною 3 статті 2 ЦПК України одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено змагальність сторін. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як відповідач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, а необхідність утримувати інших дітей та сплачувати комунальні послуги не виключають обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка її потребує. Тому суд, врахувавши фізичний та матеріальний стан відповідача, виходячи з засад розумності та справедливості вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 части з усіх видів заробітку щомісячно і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 - річного віку. Вимога позивача про сплату відповідачем розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є неправомірною, так як Законом визначається прожитковий мінімум для дитини відповідного віку до 18 років, тобто, до досягнення дитиною повноліття, та до даних правовідносин не застосовується. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Згідно п.3.ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 07.01.2018 року позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Враховуючи викладене та

Outcome: partial