Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача та просить зняти арешт з належної їй на праві власності квартири №2 в будинку №45 корпус №10 по вулиці Отамана Чепіги у м.Одесі, накладений 14.10.2010 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], шляхом скасування постанови державного виконавця та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження №10367419, обґрунтовуючи вимоги тим, що вказана квартира належить їй на праві власності, підстави, що були на той час для накладення арешту, - відсутні, оскільки сума заборгованості повністю оплачена. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтвердили, що на даний час заборгованість у позивача відсутня, виконавче провадження не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. На примусовому виконанні Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції знаходилося виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м.Одеси, про стягнення з позивача грошових коштів на користь відповідача. У ході виконавчого провадження державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON], Постановою АА №100511 від 14.10.2010 року було накладено арешт на належне боржникові майно, а саме на 1/6 частки квартири №2 в будинку №45 корпус №10 по вулиці Отамана Чепіги у м.Одесі, запис про обтяження №10367419 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У відповідності до заяв відповідача та третьої особи, заборгованість за кредитним договором перед відповідачем відсутня, сума боргу позивачкою повністю сплачена у добровільному порядку 28.05.2015 року. Разом з тим, державним виконавцем арешт з майна позивачки не знімався, постанова про накладення арешту чинна. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки в частині зняття арешту законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки наявність арешту нерухомого майна за відсутності боргу у боржника порушує її право власника та суперечить зазначеним нормам Закону. У частині скасування постанови державного виконавця, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суд не наділений повноваженнями по вирішенню вказаної вимоги, що розяснено також Постановою №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах... В силу ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: partial