overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,98 га. ( кадастровий номер - 6122684300010010524), яка розташована на території Погрібецької сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №024055, посилаючись на те, що після смерті чоловіка є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,98 га. (кадастровий номер - 6122684300010010524), яка розташована на території Погрібецької сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №024055. Після смерті [PERSON] спадкоємцем майна є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], однак вона відмовилась від спадкування своєї частки в спадковому майні в користь позивачки. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] своєчасно не подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,00га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кобзарівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 671288, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,00га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кобзарівської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 671288. Після смерті [PERSON]. єдиним спадкоємцем його майна є позивачка по справі, оскільки вона проживала разом з спадкодавцем на день його смерть більше п'яти років. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не може пред'явити оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 1,18га., яка розташована на території Мшанецької сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 066833, посилаючись на те, що після смерті матері є спадкоємницею її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте подали заяву, якою просять суд справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 1,18га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мшанецької сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 066833. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна є її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які не бажають спадкувати вище вказане майно, відмовляючись від нього в користь позивачки. Звернувшись до приватного нотаріуса Зборівського районного округу [PERSON] з приводу оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки інші спадкоємці своєчасно не подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, а інші спадкоємці першої черги відмовились від своїх часток в спадковому майні в її користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитині [PERSON] 28.03.2004 року та виїзду його за межі України без згоди батька, посилаючись на те, вона має намір оздоровити дитину за кордоном, проте відповідач не дає дозволу на виїзд дитини за межі України. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р., за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. №380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 14 вересня 2003 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. 25 жовтня 2007 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №019121 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області Під час шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Позивачка має намір вивезти сина за кордон для оздоровлення, однак батько відповідач не дає такої згоди. Відмова батька - відповідача по справі у дачі згоди на виїзд дитини за кордон\~\~для відпочинку та оздоровлення суперечить інтересам дитини та порушує її права як людини і громадянина України,\~\~тому позов позивачки слід задовольнити та надати дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька сина [PERSON] [INFO] за межі України у супроводі матері [PERSON] і надати дозвіл на виготовлення проїзного квитка дитини [PERSON] [INFO] для виїзду за кордон без згоди батька На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] 02 жовтня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2563, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, припинили сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, не підтримують стосунків протягом пів року. До розірвання стосунків привело зловживання відповідачем алкогольних напоїв, постійні сварки та конфлікти. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (заява знаходиться у матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, та за відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, до суду не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позовної заяви, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Матеріалами справи доведено, те, що сторони уклали шлюб 02.10.2004р. /а.с.3/. Сторони проживають за однією адресою, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні стосунки. Суд прийшов до переконання, що подальше проживання та збереження сім'ї не можливе, тому шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова 8.08.1999р., актовий запис №377. Від спільного подружнього проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. Післяя шлюбу у стоін були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Сторони намагалися всіма силами зберегти сімю, але і народження сина не допомогло це зробити. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з серпня 2013р., спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачкою та відповідачем неможливе. Просить позовну заяву задоволити. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, про слухання справи у його відсутності, позов визнає, просить розірвати шлюб. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серія 1-СГ № 046156, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 28.08.1999 року відділом реєстрації актів гомадянського стану Франківського району м. Львова, про що зроблено актовий запис за №377. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Посилається на те, що протягом останніх років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, часто виникали сварки, тривалий час кожен з подружжя живе окремими життям та своїми інтересами, сім`я фактично припинила своє існування. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, просить суд розглядати справу без її участі, позов просить задовольнити та розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, так як відповідач визнав позов. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, строк на примирення просив не надавати. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року (а.с. 4), шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Посилається на те, що сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин 2 роки тому. У подружжя склалися різні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з`явилася, просить суд розглядати справу без її участі, строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечує, строк на примирення просить не надавати. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.03.2005 року (а.с. 4), мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), шлюбно-сімейні відносини припинили, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, то у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу України вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності їй належить квартира у [ADDRESS]. Право власності на квартиру підтверджується витягом про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 07.05.2012 № 34051848 та договором купівлі-продажу, посвідченого 11.04.2012 № 341 [PERSON], приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області. Згідно з довідкою про склад сімї, виданої Бобровицькою міською радою від 29.11.2018 №5081, зареєстрована дочка [PERSON] [INFO], однак вона не проживає в житловому приміщенні з 2015 року без поважних причин, про що складено Акти про проживаючих осіб в житловому приміщенні депутатом міської ради. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться. Перешкод в користуванні житлом вона не чинила. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у заяві до суду просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Суд вислухавши позивачку, дослідивши\~\~матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем вона перебуває в шлюбі з 05.08.2011 року, який зареєстрований відділом РАЦС Київського РУЮ в м. Донецьку, актовий запис №472. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. З червня 2012 року їх відносини з відповідачем погіршились, втрачено взаємопорозуміння та повага один до одного, що призвело до втрати почуття любові між ними та розпаду сім'ї. З листопада 2013 року вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, її прізвище змінити на дошлюбне «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 110, 112 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 5 серпня 2011 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Київського РУЮ в м. Донецьку, актовий запис №472. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 347. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, з огляду на те, що сім'я розпалась, відновити сімені стосунки неможливо, в зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння між ними та взаємної поваги. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між позивачкою та відповідачем необхідно розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлений факт, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може. Примирення між сторонами не можливо. Спору майнового характеру між ними не має. Прізвище позивачки суд вважає можливим змінити на дошлюбне - «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.08.1995 року народження, що зареєстрований Пролетарським відділом РВЦС м. Донецька, актовий запис №344. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з жовтня 2013 року, відповідач мешкає окремо, вживає спиртні напої, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів в належній сумі між нею та відповідачем не досягнуто, відповідач працює на посаді помічника керівника дільниці ВТБ на шахті імені Засядька. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими провадженнями не проводиться. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (прибутку), але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON], являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 479. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Судом встановлено, що позивачка мешкає разом з дитиною окремо від відповідача, та самостійно утримує дитину. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини - обґрунтовані, відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, розмір аліментів необхідно встановити в розмірі ? частини від всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 79, 80, 81, 88 ПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: approved