Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 1999 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, позивачка - [PERSON] (дошлюбне прізвище Роскопінська) [PERSON], зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON], про що Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Львова у книзі реєстрації актів про одруження 18.09.1999 р. зроблено запис за № 390 та видано свідоцтво про одруження серія І-СГ №044797. Від подружнього життя у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу їхнє подружнє життя з відповідачем складалось добре, в сімї панувала злагода, любов, повага та взаєморозуміння. Однак, з 2007 року, маючи різні характери, погляди на життя, між ними почали виникати непорозуміння, що призводило до сварок та конфліктів, внаслідок чого поступово вони стали зовсім чужими людьми. Вони намагались зберегти їхню сімю, продовжували проживати як подружжя, однак їхні почуття та стосунки не змінювалися, а сварки, конфлікти та непорозуміння ставали все дедалі частішими та здебільшого безпричинними. Їхні особисті стосунки уже тривалий час мають негативний характер, взагалі відсутні нормальне спілкування, порозуміння та повага, і, нажаль, свідком цього стає їхня дитина. Позивачка, як і відповідач, не має наміру зберігати сімю, яка фактично розпалася й поновлена бути не може, а шлюб існує лише документально, тому за спільною згодою вони прийняли рішення розлучитись. До відповідача позивачка втратила почуття любові, поваги, довіри, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби зберегти їхню сімю та примирення між ними в минулому були марними і не дали жодних результатів, а тому це лише погіршить стан їхніх відносин та продовжить їх перебіг у часі. Шлюб позивачка розриває вперше, а відповідач - вдруге. Після розірвання шлюбу їхня донька - [PERSON], [INFO], продовжуватиме проживати із позивачкою - матір'ю [PERSON]. Спору про спільне майно немає. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 18.09.1999 року в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова (запис № 390), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 044797. У звязку із реєстрацією шлюбу позивачка своє дошлюбне прізвище «Роскопінська» змінила на «Тарнавська». Із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 338440 [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є позивачка та відповідач. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що з 2007 року, маючи різні характери, погляди на життя, між позивачкою та відповідачем почали виникати непорозуміння, що призводило до сварок та конфліктів, внаслідок чого поступово вони стали зовсім чужими людьми. Вони намагались зберегти їхню сімю, продовжували проживати як подружжя, однак їхні почуття та стосунки не змінювалися, а сварки, конфлікти та непорозуміння ставали все дедалі частішими та здебільшого безпричинними. Їхні особисті стосунки уже тривалий час мають негативний характер, взагалі відсутні нормальне спілкування, порозуміння та повага, і, нажаль, свідком цього стає їхня дитина. Позивачка, як і відповідач, не має наміру зберігати сімю, яка фактично розпалася й поновлена бути не може, а шлюб існує лише документально, тому за спільною згодою вони прийняли рішення розлучитись. До відповідача позивачка втратила почуття любові, поваги, довіри, дружби, взаємодопомоги. Спроби зберегти їхню сімю та примирення між ними в минулому були марними і не дали жодних результатів. Після цих подій позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і подальше спільне життя є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивачки та її заяви про розгляд справи у її відсутності відомо, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності вбачається, що він проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути 640,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі даного позову.

Outcome: approved