Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, зазначивши в позовній заяві, що 10.04.2012р. [PERSON], 1967р.н., по кримінальній справі № 1-40/2012, був визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та засуджений до позбавлення волі. (вирок додається). У ході розгляду кримінальної справи, її колишнього чоловіка [PERSON], слідчий СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Поражницький Р.В. слідчого відділу Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області, наклав арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана на ім'я чоловіка, але під час шлюбу. Позивачкою був поданий позов про поділ майна подружжя та визнання права власності на частку майна. 29.04.2013р. Ленінським райсудом м. Запоріжжя, по цивільній справі № 0814/6150/2012, було ухвалено рішення про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частки квартири за адресою: [ADDRESS], за кожним. [PERSON] та [PERSON] приймали участь у розгляді цієї справи в якості третіх осіб, та були обізнані у суті справи та ухваленим судом рішенні. Вирок суду відносно [PERSON] від 10.04.2012р. був оскаржений до апеляційної та касаційної інстанції Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 12.02.2013р., вирок Ленінського суду м. Запоріжжя від 10 04. 2012р. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18.06.2012р., щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів [PERSON], [PERSON], [PERSON] скасовано, і справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. Тобто, стягнення коштів на користь заявників, шляхом стягнення за рахунок квартири за адресою: [ADDRESS], скасовано. Крім того, квартира за адресою: [ADDRESS], була придбана за рахунок продажу іншої квартири, про що позивачка надала суду договір купівлі-продажу від 01.04.2008р. Позивачка [PERSON], є власницею ? частини [ADDRESS]. 13.11.2013р. вона звернулась до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області для проведення державної реєстрації права власності на ? частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] Однак, їй було відмовлено, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на квартиру за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження цього вона отримала Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №8471033 від 29.11.2013р. Відповідно за даного рішення - арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 23.04.2013р., виданої Ленінським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції. Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції, постановою від 23.04.2013р. по виконавчому провадженню №37695510 наклав арешт та заборонив відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі ухвали №334/2213/13ц, виданою 04.04.2013р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя, де боржником є колишній чоловік позивачки [PERSON], а стягувачем [PERSON]. Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції, постановою від 17.02.2014р. по виконавчому провадженню №41046785 наклав арешт на майно боржника та оголосив заборону на його відчуження на підставі виконавчого листа №334/2213/13-ц виданого 29.08.2013р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя, де боржником є колишній чоловік позивачки [PERSON], а стягувачем [PERSON]. Слідчим СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Поражницьким Романом Валентиновичем, в інтересах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був накладений арешт постановою від 25.08.2009р. на квартиру за адресою: [ADDRESS] у ході кримінальної справи № 9280901 від 16.10.2009р., відносно колишнього чоловіка позивачки [PERSON]. Ленінський ВДВС Запорізького міського управління юстиції, на підставі виконавчого листа №2-584/10 від 18.01.2010р. та заочного рішення по справі № 2-584/10 від 18.01.2010р., яке вступило в силу 29.01.2013р. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 38652,15грн., був накладений арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ленінського райсуду м. Запоріжжя від 29.04.2013р. по справі №2/334/119/2013, за позивачкою визнано право власності на ? частини спірної квартири, за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вважає, що зазначені арешти порушують її право власності, оскільки вона не може зареєструвати своє право власності за рішенням суду, в передбачений законом спосіб, тому просить суд зняти зазначені арешти, як перепону в реєстрації. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позов підтримала просила його задовольнити, в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує, визнає право позивачки на реєстрацію ? частини спірної квартири за рішенням суду. Представник відповідача [PERSON] проти позову не заперечує, та погоджується з наданим позивачкою обґрунтуванням позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст. 168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності. 3-тя особа: Ленінський ВДВС [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що покладається на розсуд суду. 3-тя особа: слідчий Поражницький Р.В. в судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст. 168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності. 3-тя особа: Реєстраційна служба ЗМУЮ, її представник в судове засідання не з'явився повторно, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, поважних причин своєї неявки суду не повідомив, тому суд, у відповідності до ст. 168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в їх відсутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також згідно ч.1 ст.319 ЦК, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України, власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, пред'явити позов про визнання його права власності, якщо відсутні документи, що засвідчують це право. Статтею 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Право власності позивачки на ? частину спірної квартири визнане за нею відповідним рішенням суду, але вона не може реалізувати своє право на його державну реєстрацію. Тому суд вважає можливим припинити перешкоду в її дердавній реєстрації.

Outcome: approved