Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що з 27 червня 2012 року в комунальній установі «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній [PERSON], [INFO] та з 10 квітня 2013 року у закладі також перебуває його малолітня сестра [PERSON], [INFO]. Відомості про батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] у свідоцтво про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей, [PERSON], ігнорує свої батьківські обов'язки, не займається їх вихованням, не цікавиться їх долею та станом здоров'я, навіть не спілкується з ними, матеріально не забезпечує у зв'язку з чим, комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей, а також стягнення з неї на користь дітей аліментів на їх утримання. У судове засідання представник позивача з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові та додатково пояснила, що керівництво комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», а також Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області неодноразово зверталися до [PERSON] з проханням змінити своє ставлення до дітей, однак відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Більш того, навіть після подання позовної заяви, [PERSON] жодного разу не навідала дітей, не приїздила до них на новорічні та Різдвяні свята, що яскраво свідчить, що діти їй байдужі. Відповідач у судове засідання з'явилася, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначивши при цьому, що забере дітей з будинку дитини та буду про них піклуватися. Представник третьої особи Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області в особі органу опіки та піклування у судове засідання з'явилася, підтримала висновок Роздільнянської районної державної адміністрації від 09 грудня 2013 року № 3586/2/18/01-33 та пояснила, що вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Органом опіки та піклування неодноразово приймалися заходи щодо зміни ставлення [PERSON] до своїх дітей, однак мати продовжує вести аморальний образ життя, навіть не намагаючись його змінити, вона не працює, матеріально не забезпечена. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник прокуратури у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та вважала доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін та прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року народилася малолітня [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 9 (а.с.8). Відповідно до довідки від 14.02.2013 року № 241/04.1-26 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області, у актовому записі про народження № 9 від 26.05.2009 року на [PERSON], [INFO], складеного виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.20). 28 квітня 2012 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 143 (а.с.21). Відповідно до копії витягу № 00010510522 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька дитини в актовий запис № 143 від 18.05.2012 року внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.30). 22.05.202 року [PERSON] написала заяву про влаштування малолітнього сина, [PERSON], [INFO] до будинку дитини на повне державне забезпечення. При написанні заяви 22.05.2012 року, громадянка [PERSON] була попереджена, що за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини без поважних причин, відсутності проявів батьківської турботи строком більше 6 місяців, адміністрація дитячого закладу має право звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав, громадянка [PERSON] була ознайомлена з ст.ст. 164, 165, ч.2 ст. 219 Сімейного кодексу України (а.с.29). Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області № 526/А-2012 від 01.06.2012 року, малолітній [PERSON], [INFO], влаштований до комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на повне державне забезпечення до 22.11.2012 року (а.с.28). В подальшому, за заявою [PERSON], Роздільнянська районна державна адміністрація виносила розпорядження №№ 1100/А-2012 від 26.11.2012 року, 119/А-2013 від 12.03.2013 року, № 431/А-2013 від 18.09.2013 року про продовження терміну перебування малолітнього [PERSON], [INFO] в дитячому закладі на повному державному забезпеченні (а.с.23, 25, 26). 12.03.2013 року [PERSON] написала заяву про влаштування малолітньої дочки, [PERSON], [INFO] до будинку дитини на повне державне забезпечення. При написанні заяви 12.03.2013 року, громадянка [PERSON] була попереджена, що за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини без поважних причин, відсутності проявів батьківської турботи строком більше 6 місяців, адміністрація дитячого закладу має право звернутися з позовом до суду про позбавлення її батьківських прав, громадянка [PERSON] була ознайомлена з ст.ст. 164, 165, ч.2 ст. 219 Сімейного кодексу України (а.с.15-18). Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 12.03.2013 року № 120/А-2013, малолітня дитина, [PERSON], [INFO], влаштована до комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на повне державне забезпечення до 12.09.2013 року (а.с.14). В подальшому, за заявою [PERSON], Роздільнянська районна державна адміністрація винесла розпорядження № 432/А-2013 від 18.09.2013 року про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON], [INFO] в дитячому закладі на повному державному забезпеченні (а.с.11). 03.10.2013 року до Роздільнянської районної державної адміністрації надійшов лист № 823 комунальної установи «Міський спеціалізований будинок № 1» з клопотанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей, оскільки громадянка [PERSON] останні 6 місяців дітей не відвідує, ними не цікавиться, допомоги у вихованні та утриманні не надає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, у зв'язку з чим [PERSON] свої обов'язки по вихованню дітей не виконує, не приймає участі у підготовці до самостійного життя. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються. Судом також було досліджено характеристику на [PERSON], яка складена Яковлівським сільським головою [PERSON], відповідно до якої громадянка [PERSON] за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде себе аморально, не працює, матеріально сім'ю не забезпечує, на неодноразові бесіди і зауваження виконкому сільської ради не реагує (а.с.17). Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов мешкання сім'ї [PERSON] від 31.05.2012 року № 230, складеного Яковлівським сільським головою [PERSON], головою опікунської ради [PERSON], завідуючим Мар'янівською АСМ [PERSON], дитячою медичною сестрою АСМ [PERSON], депутатом Яковлівської сільської ради [PERSON], [PERSON] не працювала і не працює, зловживає алкогольними напоями, палить. Дитина, [PERSON], недоглянута, дитина потребує дотримання режиму годування, який в таких умовах проживання відсутній, у зв'язку з безвідповідальним ставленням матері до виховання дочки, а також для безпеки життя та здоров'я необхідно вилучити дітей з сім'ї (а.с.16). Відповідно до акту соціального інспектування сім'ї [PERSON] від 13.09.2013 року, складеного соціальним робітником [PERSON], головою Яковлівської сільської ради [PERSON], депутатом Яковлівської сільської ради [PERSON], [PERSON] не працює, полюбляє вживати алкогольні напої, її малолітні діти знаходяться в будинку дитини, оскільки мати не може забезпечити їм необхідні умови для проживання (а.с.24). Відповідно до висновку від 09 грудня 2013 року № 3586/2/18/01-33, Роздільнянська районна державна адміністрація, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до приписів ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 164 СК України містить вичерпний перелік підстав, коли батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Кожна з них має самостійних характер і підлягає окремому доказуванню. Представник позивача у позовній заяві та поясненнях посилається на ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як на підставу позбавлення її батьківських прав. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, та про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши докази у їх наявності та сукупності, прийшов до висновку про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Так, судом встановлено та доказами підтверджено, що [PERSON] тривалий час веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, палить, вихованням та піклуванням дітей не займається, здоров'ям та долею не цікавиться. Суд критично ставиться до пояснень та заперечень відповідача [PERSON], оскільки їй неодноразово пропонували змінити образ життя та своє ставлення до дітей, при цьому неодноразово продовжували терміни перебування дітей в будинку дитини за її заявами, однак [PERSON] належних висновків не зробила. Більш того Розпорядженнями Роздільнянської районної державної адміністрації №№ 529/А-2013 та 530/А-2013 від 05.11.2013 року за заявою [PERSON] було прийнято рішення про повернення [PERSON] та [PERSON] з будинку дитини в сім'ю, однак у зв'язку з тим, що мати [PERSON] дітей не забирала, Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації № 580/а-2013 від 29.11.2013 року, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації №№ 529/А-2013 та 530/А-2013 від 05.11.2013 року були визнані такими, що втратили чинність. Суд також враховує, що стан соціально-побутових умов, в яких проживає відповідач [PERSON] є незадовільним, що унеможливлює проживання дітей з матір'ю, поліпшити соціально-побутові умови відповідач не намагається, що яскраво свідчить про відсутність будь-яких спроб для створення нормальних умов для проживання та виховання дітей. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по вихованню дитини та позбавляли її реальної можливості вчиняти відповідні дії. Суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, яка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх здоров'я, долю, фізичних та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Суд також приймає до уваги, що за час знаходження дітей у комунальній установі «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» [PERSON] жодного разу їх не відвідала, що на думку суду свідчить про небажання виконувати свої батьківські обов'язки. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків протягом 6 місяців підтверджується зібраними по справі доказами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На думку суду, безперечно доведено ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. На підставі досліджених по справі доказів та висновку Роздільнянської районної державної адміністрації, судом встановлено, що дійсно [PERSON], ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що є безумовною та законною підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно п.2 ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною, [PERSON], повноліття, тобто до [INFO] року, починаючи з дати звернення до суду 10 грудня 2013 року.

Outcome: approved