Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивачка просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 02.07.2019 №ННН672297 укладений між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінанс груп». Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що за зазначеним договором було відступлено право вимоги за договором іпотеки за яким у іпотеку передано квартиру позивачки за адресою [ADDRESS] . Позивачка вважає, що договір не відповідає закону адже в ньому не зазначений об`єкт іпотеки. Замість цього у договорі міститься посилання на додаток № 1, а замість нього надано витяг з додатку. Ухвалою від 08.09.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання учасники розгляду не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, з таких підстав. 02.07.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено договір відступлення вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до договору первісний кредитор АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив за плату новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» право вимоги за кредитними договорами відповідно до підписаних реєстрів боржників. Зокрема передано право вимоги до боржника [PERSON] на підставі кредитного договору № 013/061/7449 від 16.03.2007. Зобов`язання за зазначеним кредитним договором забезпечено іпотечним договором № 395 від 20.03.2007 з [PERSON] .. Об`єктом іпотеки є квартира за адресою [ADDRESS] , що зазначено у витягу з додатку «1 до до договору. Частина 3 статті 6 ЦК України\~визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Норму\~ст. 6 ЦК України\~розкриває\~стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Частина 1 ст. 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст.\~203, ч. 1 ст.\~215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності\~правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Так, відповідно до ч. 1 ст.\~509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1\~ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. З наведених норм та укладеного договору вбачається, що сторони договору при його укладенні керувалися положеннями ст.ст. 512\~- 519 ЦК України. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст.\~514 ЦК України). З урахуванням зазначених норм права вбачається, що відсутні підстави для визнання недійсним спірного договору. У зв`язку з цим суд\~вважає\~за необхідне\~відмовити в задоволенні позову. Інші доводи позивача не спростовують встановлених обставин та наведених висновків суду і не впливають на результати судового розгляду. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed