Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] ([INFO]) у твердій грошовій сумі по 1286,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати з 01.07.2015 року до досягненню дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що вона разом з відповідачем мають сина, [PERSON], [INFO]. Вказала, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання спільного сина. Враховуючи вищенаведене, просила суд позов задовольнити. 24.09.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у сумі 700 грн. Заслухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.01.2007р., актовий запис №13, сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Представник позивачки вказує, що позивачка не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб сина, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів, в зв'язку з тим, що на час подання позову не працює, а живуть вони на пенсію її батьків. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, проте не надає матеріальну допомогу на його утримання. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з цим, як вбачається з пояснень відповідача, він може об'єктивно сплачувати лише 700,00 грн. так-як має нерегулярні доходи, в зв'язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Так, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Як встановлено вище, на даний час відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому аліменти підлягають до стягнення в твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Як вбачається з поданої позовної заяви позивачка просила починати стягувати аліменти з 01.07.2015 року, однак враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення необхідно починати з 27.08.2015 року. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] ([INFO]) в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.08.2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial