Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], в заяві вказавши, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 24.10.2000 року. Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER], наданою МКП «Основаніє» квартира [ADDRESS] складається з 2 кімнат, має загальну площу 56,33 кв.м. В січні 2013 року відповідач змінив місце проживання, пішов із сім'ї. 12.06.2013 року було розірвано шлюб між позивачкою та [PERSON] [PERSON] проживає за іншою адресою, в лютому 2014 року ним зареєстрований другий шлюб. Відповідно до акту № 61 від 12.09.2013 року [PERSON] встановлено, що [PERSON] в квартирі не проживає з січня 2013 року, що підтверджують свідки. Позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, пояснивши, що він дійсно не проживає в спірній квартирі, оскільки створив іншу сім'ю, але іншого житла у нього немає, в теперішній час він проживає в орендованій квартирі, не мав наміру залишати житло, з позивачкою у нього була домовленість про приватизацію квартири 57/2 на них двох - на нього та [PERSON] Просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, представника позивачки,допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом Згідно до ст.. 71 ЖК України При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28.08.1998 року. З 24.10.2000 року вони мешкали в гуртожитку по [ADDRESS]. Рішенням Запорізької міської Ради №58 від 5.05.2001 року право власності на гуртожиток передано до територіальної громади м. Запоріжжя, були оформлені та видані ордери на квартири в зазначеному будинку. 17.11.2001 року було видано ордер №283 на ім'я [PERSON] на сім'ю з 2 чоловік на право зайняття житлового приміщення площею 39,2 кв.м., яке складається з 2 кімнат у 3 кімнатній квартирі 56,33 кв.м. за адресою [ADDRESS] і є комунальною власністю. 12.06.2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], в рішенню суду зазначено, що сім'я розпалася з січня 2013 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили ці обставини - зазначивши, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з січня 2013 року. При цьому свідок [PERSON] пояснила, що вона в 2013 році разом з відповідачем [PERSON] займалася приватизацією квартири. Оскільки вона займає третю кімнату у зазначеній квартирі, то вона разом з відповідачем їздила в ЗМБТІ, заказували інвентаризацію квартири та розрахунок часток для подальшої приватизації. Відповідач [PERSON] не заперечує, що в теперішній час він не проживає у спірній квартирі, що у нього склалася інша родина, в лютому 2014 року він зареєстрував шлюб. Але, обґрунтовуючи поважність причин тимчасової відсутності в спірній квартирі,пояснив, що між ним та позивачкою була домовленість про приватизацію вищезазначеною квартири на нього та [PERSON], надав суду акт розрахунку часток квартири [ADDRESS] на предмет приватизації комунальної власності, виконаний техніком ТОВ «ЗМБТІ» [PERSON] від 15.05.2013 року (а.с.46), а також акти виконаних робіт від 18.05.2013 року по інвентаризації квартири, квитанції про сплату за проведення інвентаризації (а.с.47), довідку про те, що він раніше не приймав участі у приватизації та не використав житловий чек (а.с.49). Крім того, пояснив, що з грудня 2013 року [PERSON] змінила замки на вхідній двері, перешкоджає йому у користуванні. Зазначив, що він не втратив інтересу до цього житла, іншого житла у нього немає, він несе витрати по квартплаті, робив там ремонт, в спірній квартирі залишились його речі, меблі, побутова техніка. Надав суду копію квитанцій по сплаті квартплатні за березень, грудень 2013 року та за січень 2014 року (а.с. ). Судом встановлено, що в спірній квартирі знаходяться речі відповідача - особисті, а також майно, яке було придбане у шлюбі. Це не заперечує сама позивачка, а також підтвердили свідки - [PERSON], [PERSON], які пояснили, що в квартирі позивачки все залишилося на своїх місцях, ні меблі, ні техніку відповідач не вивозив. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. В позовній заяві позивачка посилається на ст..107 ЖК України, вказує, що відповідач вибув на постійне проживання в інше жиле приміщення. Але разом з тим вона не зазначає де проживає відповідач, не вказує його нову адресу, не вказує, чи має він право користування або право власності у новому житлі, чи визнається це право іншими особами, які проживають разом з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він разом з дружиною проживає в орендованій квартирі, а іншого житла ні у нього, ні у його дружини немає. Позивачка не спростувала його доводи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачкою не доведено, що відповідач [PERSON] вибув на постійне проживання в інше житло, а також, що він добровільно залишив квартиру і не проживає в ній більш ніж 6 місяців без поважних причин.

Outcome: dismissed