Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання належності та права власності на гараж в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог посилається на те, що 14.04.2002 року помер чоловік позивачки [PERSON]. При житті [PERSON] побудував гараж, який розташований в м.Тальне по вул. Вілинх Козаків7/2. Позивачка у передбачений законом термін, подала заяву до Тальнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. У лютому 2017 року позивачка звернулася до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на вищевказаний гараж, проте їй було відмовлено, оскільки на покійного [PERSON] відсутні документи, що підтверджують право власності на вказаний гараж та рекомендовано звернутись до суду з даним позовом, що і змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом. До початку судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила суд справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився проте надав суду заяву в якій позов визнав та просив суд справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, за доцільне відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного: Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності\~до вимог\~ч.\~1\~ст.\~376\~ЦК України «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». Згідно свідоцтва про смерть серія І-СР №187606 від 16 квітня 2002 року, [PERSON] помер 14 квітня 2002 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2002 року, спадкоємцями майна [PERSON], померлого 14 квітня 2002 року, є в рівних частках його син [PERSON] та його дружина [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Тальнівської державної нотаріальної контори від 01.02.2018 року за № 176/02-31, було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, що знаходиться м. Тальне, Черкаської області, вул. Вільних Козаків,7/2, який належав [PERSON], який помер 14 квітня 2002 року, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно рішення Тальнівської міської ради від 01.08.2008 за №25/5-3(6), Тальнівською міською радою перейменовано вулиці міста Тальне: з вул. Жовтневої революції на вул. Вільних Козаків. Згідно довідки Тальнівського відділку КП «ЧООБТІ» від 23 травня 2017 року за №149, право власності на гараж в м.Тальне Черкаської області по вул.Вільних Козаків,7/2 у Тальнівському відділку Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації право власності не оформлено та не зареєстровано. Згідно рішення Тальнівської міської ради №95 від 16.05.1990р. дозволено побудувати збірно-розбірний металевий тимчасовий гараж, дозвіл на початок будівельних робіт відсутній. Як було\~вказано вище\~згідно вимог\~ч.\~1\~ст.\~376\~ЦК України «Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». Судом достовірно встановлено, що [PERSON] було здійснено самочинне будівництво, так гараж було збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту. Відповідно до розяснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Постанова №6 від 30.03.2012 в п 6. Зазначено, що\~право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Відповідно до\~п.7\~Вказаного постанови\~Пленуму ВСУ,\~«Якщо спадкодавцем\~було здійснене\~самочинне будівництво\~(частина\~перша статті\~376\~ЦК),\~до спадкоємців\~переходить право\~власності на\~будівельні матеріали,\~обладнання тощо,\~які були\~використані в\~процесі цього\~будівництва». За змістом\~статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Згідно із частиною першою\~статті 376 ЦК України\~самочинне будівництво визначається через сукупність ознак,\~\~що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості\~\~вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Крім того,\~суд зазначає,\~що за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання ч.1 ст. 15\~ЦК України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В своїх постановах від 28.01.2015 року, 24.06.2015 року, 02.12.2015 року Верховний Суд України вказав на неможливість визнання права власності на самочинне будівництво. Відповідний висновок також наведений в правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed