Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 22230, 06 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. В обґрунтування зазначила, що за рішенням Московського районного суду м. Харкова відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн., з 11.01.2014 і до досягнення дитиною повноліття. За період з 01.11.2017 по 20.02.2020 заборгованість зі сплати аліментів становила 5 832,50 грн. Позивач визнає, що заборгованість є погашеною. При цьому, той факт, що заборгованість зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа № 643/66/14-ц від 17.07.2014 року, виданого Московським районним судом м. Харкова (ВП № 45018069) станом на сьогодні відсутня, не звільняє відповідача від обов`язку нести майнову відповідальність за невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. 20 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова постановив рішення по справі № 642/7360/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, яким вирішив : позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. 3більшити розмір аліментів, визначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2014 року, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , і.п.н.2 [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , і.п.н. [NUMBER] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. За наслідками чого, виконавчий лист по справі № 642/7360/19, було пред`явлено до виконання до органів ДВС та було відкрито виконавче провадження №62196812. За період з 20.02.2020 року по 01.01.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 14 358,66 грн. Розмір неустойки за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.11.2017 по 20.02.2020 становить 5832,50 грн.; за період з 20.02.2020 по 01.01.2021 становить 14\~358, 66 грн., що разом становить 22230,06 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. 02.03.2021 [PERSON] подав відзив на позовну заяву про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойка (пеня), не може перевищувати 100 відсотків суми заборгованості. У зв`язку з чим вважає, що загальна сума неустойки (пені) не може перевищувати вказаної у позові суми заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2021, та має дорівнювати не більше 100 відсотків заборгованості, тобто 14358,66 грн. Також просить суд врахувати той факт, що відповідач ні в якому разі не ухилявся, як вважає позивачка, від сплати аліментів. Позивачці добре відомо про те, що [PERSON] був зареєстрований фізичною особою- підприємцем з 16 липня 2007 року та його дохід, як фізичної особи - підприємця не був стабільним та регулярним. Єдиним джерелом доходів був дохід від діяльності, як фізичної особи підприємця. Інших доходів не мав та не має на теперішній час. До 28 квітня 2020 року, працював на ТЦ Барабашова у зв`язку з введенням на всій території України карантину, відповідно до вимог постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території країни гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 № 215 з 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року забороняється робота закладів торговельного і побутового обслуговування населення. У зв`язку з цим на території Торговельного центру «Барабашово» здійснення роздрібної онлайн-торгівлі було заборонено, окрім торговельної та інших видів діяльності, зазначених в п.3 ч.2 Постанови КМУ, Торговельні об`єкти, що розташовані на Торговельному центрі «Барабашово», на використовувалися лише для зберігання товарів), карантин було продовжено кілька разів, а саме: з 25.03.2020 до 24.04.2020 , з 22.04.2020 по 11.05.2020, через, що відповідач був змушений припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця. Крім того на утриманні відповідача знаходиться мати, яка є непрацездатною особою, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 14.06.2006. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що за рішенням Московського районного суду м. Харкова відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн., з 11.01.2014 і до досягнення дитиною повноліття. 20 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова постановив рішення по справі № 642/7360/19, яким збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23.04.2014 року, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. 04.05.2020 Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі №642/7360/19, пред' явлено до виконання до органів ДВС та було відкрито виконавче провадження № 62196812. За період з 01.11.2017 по 20.02.2020 заборгованість зі сплати аліментів становила 5 832,50 грн. відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 22 лютого 2020 року, однак визнає, що заборгованість є погашеною. За період з 20.02.2020 року по 01.01.2021 року заборгованість зі сплати аліментів становить 14 358,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2021. Розмір неустойки за прострочення зі сплати аліментів за період з 01.11.2017 по 20.02.2020 становить 5832,50 грн.; за період з 20.02.2020 по 01.01.2021 становить 14\~358, 66 грн., що разом становить 22230,06 грн. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року. Відповідно до частини 4статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 16 липня 2007 року та його дохід, як фізичної особи - підприємця не був стабільним та регулярним. Єдиним джерелом доходів був дохід від діяльності, як фізичної особи підприємця. Інших доходів не мав та не має на теперішній час. До 28 квітня 2020 року, працював на ТЦ Барабашова у зв`язку з введенням на всій території України карантину, відповідно до вимог постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території країни гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 № 215 з 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року забороняється робота закладів торговельного і побутового обслуговування населення. У зв`язку з цим на території Торговельного центру «Барабашово» здійснення роздрібної онлайн-торгівлі було заборонено, окрім торговельної та інших видів діяльності, зазначених в п.3 ч.2 Постанови КМУ, Торговельні об`єкти, що розташовані на Торговельному центрі «Барабашово», на використовувалися лише для зберігання товарів), карантин було продовжено кілька разів, а саме: з 25.03.2020 до 24.04.2020 , з 22.04.2020 по 11.05.2020, через, що відповідач був змушений припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця. Відповідно до довідки № 1119 від 25.02.2021, перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 25.02.2021. Мати відповідача [PERSON] є непрацездатною особою, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 14.06.2006 перебуває на утриманні відповідача. У зв`язку з цим, в житті [PERSON] виникли складні життєві обставини і він не зміг виконати свій обов`язок зі сплати аліментів. Позивач подала до суду позовну заяву без зазначення жодного доказу про наявність у відповідача дохоодів. Крім того, із наданих відповідачем відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця [PERSON] вбачається, що перебуває в стані припинення з 28.04.2020 Зазначені обставини свідчать про те, що майновий стан та сімейний стан відповідача дозволяє зменшити нараховану неустойку. Виходячи із засад розумності та справедливості суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої неустойки до 10000 грн., що не суперечить закону. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно платіжних доручень при пред`явленні позову до суду були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1349,40 грн., обрахований пропорційно задоволенню позовних вимог (44,98 %) На підставі викладеного,

Outcome: partial