Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач МУВП ДУВО «Електроапарат» УТС звернувся до суду із вказаним позовом до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 7 Донецької обласної ради, обґрунтовуючи його тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності № 99 від 14.06.1999 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16018493 від 21.09.2007 р. Та те, що [PERSON] , [INFO] , яка працювала у Позивача з 01.10.2002 року по 12.05.2005 року та її діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] для поліпшення житлових умов виключно на період роботи у Позивача отримала для проживання її сімї житлове приміщення, а саме - квартира [ADDRESS] , що підтверджується наказом від 30.03.2005 р. № 27-Х.. [PERSON] померла [INFO] , а її діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] направлені на проживання до Відповідача - Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 7 Донецької обласної ради, в якому вони і знаходяться на даний час. Відповідно до Інформації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради щодо кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.05.2021 р. № 09-13.07-0748 зазначається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - 18.12.2007 р. Позивач звертався щодо вирішення даного питання до Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, але Управління повідомило Позивача, що вони прийняли до відома зазначену інформацію. Посилався на те, що в квартирі відсутні речі дітей і вони там не з`являються та не проживають з моменту смерті їх матерії - [PERSON] , тобто з 03.03.2019 р. Так як діти є неповнолітніми то вони не мають можливості самостійно прийти до Центру надання адміністративних послуг та в добровільному порядку подати самостійно заяву та знятися з реєстрації місця проживання даної квартири. Та те, що, діти які не проживають за адресою [ADDRESS] , втратили своє право на користування квартирою, після смерті їх матері так як дана квартира надавалася [PERSON] тимчасово, як робітнику підприємства. Що позбавляє Позивача вільно розпоряджатися своєю власністю та надати дану квартиру для проживання іншим працівникам підприємства та їх сім`ям, які є також інвалідами та потребують житла та покращення своїх умов проживання. Та те, що Позивач не має можливості в добровільному порядку зняти з реєстрації вищезазначених осіб та вимушений за захистом своїх справ звертатися до суду для зняття їх з реєстрації в примусовому порядку. Ухвалою суду від22.06.2021 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року, на підставі заяви Позивача здійснена заміна Відповідача з Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради на Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 7 Донецької обласної ради. Представник позивача надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача та представника Позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради подало до суду відзив на позов в якому зазначило, що [PERSON] -28.03.2005 р.н., [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] перебувають у державному закладі на повному державному забезпеченні, а саме влаштовані до Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 7 Донецької обласної ради. Саме на Миколаївську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 7 Донецької обласної ради наразі покладені функції опікуна та піклувальника щодо дітей. Та зазначили що саме Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 7 Донецької обласної ради є належним відповідачем в даній справі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, але до суду не з`явився та відзив на позов не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог статті 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Судом було встановлено, що МУВП ДУВО «Електроапарат» УТС є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності № 99 від 14.06.1999 року, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16018493 від 21.09.2007 р. Та те, що [PERSON] , [INFO] , яка працювала у Позивача з 01.10.2002 року по 12.05.2005 року та її діти [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] для поліпшення житлових умов виключно на період роботи у Позивача отримала для проживання її сімї житлове приміщення, а саме - квартира [ADDRESS] , що підтверджується наказом від 30.03.2005 р. № 27-Х.. [PERSON] померла [INFO] , а її діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] направлені на проживання до Відповідача - Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 7 Донецької обласної ради, в якому вони і знаходяться на даний час. Відповідно до Інформації Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради щодо кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.05.2021 р. № 09-13.07-0748 зазначається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - 18.12.2007 р. Позивач звертався щодо вирішення даного питання до Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, але Управління повідомило Позивача, що вони прийняли до відома зазначену інформацію. Посилався на те, що в квартирі відсутні речі дітей і вони там не з`являються та не проживають з моменту смерті їх матерії - [PERSON] , тобто з 03.03.2019 р. Так як діти є неповнолітніми то вони не мають можливості самостійно прийти до Центру надання адміністративних послуг та в добровільному порядку подати самостійно заяву та знятися з реєстрації місця проживання даної квартири. Та те, що, діти які не проживають за адресою [ADDRESS] , втратили своє право на користування квартирою, після смерті їх матері так як дана квартира надавалася [PERSON] тимчасово, як робітнику підприємства. Що позбавляє Позивача вільно розпоряджатися своєю власністю та надати дану квартиру для проживання іншим працівникам підприємства та їх сім`ям, які є також інвалідами та потребують житла та покращення своїх умов проживання. Та те, що Позивач не має можливості в добровільному порядку зняти з реєстрації вищезазначених осіб та вимушений за захистом своїх справ звертатися до суду для зняття їх з реєстрації в примусовому порядку. Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на вимоги ст.72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , тим самим по суті задовольнити позовні вимоги. Приймаючи до уваги, що позивач не просить покласти судові витрати на відповідачів, суд вважає можливим залишити сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень за рахунок позивача.

Outcome: approved