overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2012 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У березні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені з листопада 2013 року через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, спору щодо місця проживання дитини та майнового спору між ними не має, дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач грошової допомоги на утримання дитини не надає, просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно та на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій змінила позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав частково. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його частково. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують з листопада 2013 року, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась, подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачці прізвище - [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За свідоцтвом про народження виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Таким чином, відповідно до ст. 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів та дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 14 березня 2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Суд, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог, вважає, що відповідно до ст. 82 ЦПК України звільняє відповідача від сплати судового збору, у зв'язку з важким матеріальним становищем. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2013 року. В січні 2017 року позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені через суперечки на побутовому ґрунті, подальше спільне життя не можливе. Просила шлюб розірвати. Позивачка до суду не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Відповідач до суду не зявився, про час та дату слухання справи був повідомлений, надав суду заяву, що погоджується з позовними вимогами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. З позовної заяви та матеріалів справи витікає, що між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, сімя фактично розпалась, вони проживають окремо та наполягають на розірванні шлюбу. Тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачки прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року від шлюбу мають спільну дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] є.В., в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дитину, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 500 грн.щомісячно, оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійний заробіток. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди наданої у письмовій заяві позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З свідоцтва про одруження серії 1-ТП №028995, виданого 14.07.2007 року Немиринецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року. З копії свідоцтва про народження: серії І-ТП №232160 виданого 16.12.2014 року, Немиринецькою сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками:Яців [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, виходячи з вищевикладеного суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітнього сина, а саме: сплачувати аліменти в частці від доходів, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.08.1998 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Дар'ю, [INFO], та доньку Юлію, [INFO]. В липні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що спільне життя не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені через суттєві суперечки на побутовому ґрунті. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, спору про місце проживання неповнолітніх дітей між ними не має, просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась, \~подружжя не має наміру досягти примирення, а тому шлюб між ними має бути розірваний. При розірванні шлюбу суд залишає позивачці прізвище [PERSON]. \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2001 року, від шлюбу дітей не мають. В вересні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з навесні 2010 року, всі духовні та фізичні зв'язки між ними втрачені, спільне господарство не ведеться. Примирення та збереження сім'ї вважає не можливим, просила суд розірвати шлюб, майнового спору між ними не має. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Тому суд за згодою позивачки здійснив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст..24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, сім'я фактично розпалась весною 2010 року та вони мешкають окремо, заходів до примирення не вживають, а тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до положень ст..88 ЦПК України задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 8,5 гривень та витрати ІТЗ в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2001 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В вересні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2009 року, з червня 2010 року вони мешкають окремо та шлюб має лише формальний характер. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, просила суд розірвати шлюб, спору з місця проживання дитини та майнового спору між ними не має. В судовому засіданні позивачка надала заяву, в якій позов підтримала та просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, залишивши їй її прізвище [PERSON], та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечував, надавши відповідну заяву, в якій також просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст..24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, сімя фактично розпалась у 2009 році та вони мешкають окремо, заходів до примирення не вживають, а тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до положень ст..88 ЦПК України задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати судовий збір в розмірі 8,5 гривень та витрати ІТЗ в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. В вересні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в якому зазначила, що фактичні шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2009 року, відповідач залишив родину, участі у вихованні дитини не приймає, проблемами сімї не переймається. Примирення та збереження сімї вважає не можливим, просила суд розірвати шлюб, спору з місця проживання дитини та майнового спору між ними не має. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач проти задоволення позову та розірвання шлюбу не заперечував, що підтверджується його письмовою заявою, залученою до справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. За умовами ст..24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на теперішній час між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують, сімя фактично розпалась в грудні 2009 року та вони мешкають окремо, заходів до примирення не вживають, а тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до положень ст..88 ЦПК України задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати судовий збір в розмірі 8,5 гривень та витрати ІТЗ в сумі 30 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 року, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дітей, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі, по 600 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо оскільки відповідач офіційно не працює та не має постійного заробітку. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повінстю. . Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З свідоцтва про одруження серії 1-ТП №076711, виданого 26.10.2002 року Крилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 року. З копії свідоцтв про народження серії І-ТП №073186 виданого Крилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, та серії І-ТП №154951 Крилівською сільською радою Ружинського району Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітньої доньки, а саме: сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка та її представник в позовній заяві та в судовому засіданні просять суд стягувати з відповідача в користь позивачкиаліменти на утримання неповнолітньогосина [PERSON] Івановича.0.20року народження, в розмірі 1/4 частки місячного доходу [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття, покликаючись на те, що відповідач є батьком дитини, але ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, так як згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивачка та її представник просять суд визначити, що [PERSON], який помер 28.11.2014 року, належала ідеальна частка в спільному сумісному майні у розмірі 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку придбання за договором міни, посвідченому 06.05.1994 року державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори за №1-2744 та зареєстрованому в КП «Харківське МБТІ» 03.06.1994 року за № П-7204. При цьому посилаються на те, що за вказаним вище договором міни не були визначені частки сторін в праві власності на квартиру. Вважають, що частки сторін по справі і їх сина [PERSON] є рівними. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує те, що частки сторін по справі і їх сина [PERSON] за вказаним договором міни є рівними. Судом встановлено, що 06.05.1994 року державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори за №1-2744 було посвідчено договір міни (а.с.5), відповідно до якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли належну їм на праві власності квартиру № 5 по пр..Московському, 248-Г в м.Харкові на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Обмін квартир було вчинено з доплатою. Вказаний договір міни було зареєстровано в КП «Харківське МБТІ» 03.06.1994 року за № П-7204. Таким чином, за вказаним договором міни [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали в спільну сумісну власність вказану квартиру, при цьому їх частки в праві спільної сумісної власності визначені не були. [PERSON] помер 28.11.2014 року (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частку у вказаній квартирі. Спадщину після його смерті прийняла мати спадкодавця [PERSON] Відповідач по справі, як батько спадкодавця, відмовився від спадщини. Інші особи спадщину не прийняли і на неї не претендують (а.с.7,10). Нотаріус відмовив [PERSON] в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з посиланням на те, що у вказаному договорі міни не зазначені долі співвласників. Відповідно до ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Із матеріалів справи вбачається, що при придбанні спірної квартири за вказаним вище договором міни між сторонами по справ і їх сином [PERSON] не було домовленості про те, що їх частки у праві власності не є рівними. Зважаючи на це, що законом і рішенням суду не встановлено не рівність часток сторін по справі і [PERSON] у праві власності на вказану квартиру, що відповідач позовні вимоги визнав, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визначає, що [PERSON], який помер 28.11.2014 року, належала ідеальна частка в спільному сумісному майні у розмірі 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку придбання за договором міни, посвідченому 06.05.1994 року державним нотаріусом 12-ї Харківської державної нотаріальної контори за №1-2744 та зареєстрованому в КП «Харківське МБТІ» 03.06.1994 року за № П-7204.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

позивачка та її представник просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду та просить стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 250 грн. 00 коп., посилаючись на те, що вона та відповідач проживали без реєстрації шлюбу в [ADDRESS] та факт спільного проживання з відповідачем стверджується рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 04.08.2014 року. В процесі спільного проживання 14.06.2012 року у них народилася дитина - дочка [PERSON]. На даний час дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач проживає окремо від них та після фактичного розлучення з ними не спілкується, ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги та коштів на її утримання не надає, хоч згідно діючого законодавства зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання. А тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення, однак пояснив, що він допомагає дитині, коли вона знаходиться у нього, купує їй все необхідне. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити, так як вимоги позивача законні, обґрунтовані і в судовому засіданні доведені. Відповідач дійсно будучи батьком неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.4), ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги та коштів на її утримання не надає, хоч згідно діючого законодавства зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 08 грудня 2014 року, а також стягнути з відповідача 243 грн. 60 коп. судового збору в доход держави та на користь позивачки понесені нею витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 250 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved