Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач ОСББ «Ю.Кондратюка.16» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Статуту ОСББ «Ю.Кондратюка.16», затвердженого установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , метою створення якого є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Згідно із рішенням загальних зборів ОСББ «Ю.Кондратюка.16», проведених 24.07.2016 року, здійснення управління та утримання будинку відбувається шляхом самостійного самозабезпечення. Відповідач - [PERSON] є співвласником будинку, оскільки їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яка фактично отримала та споживає послуги, які надаються позивачем з утримання будинку і прибудинкової території, проте не сплачує обов`язкові внески на утримання майна, що перебуває у спільній власності співвласників ОСББ «Ю.Кондратюка.16», у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за період з 01.11.2016 року по 31.12.2020 року у розмірі 9731 грн. 47 коп. Оскільки по теперішній час відповідач не здійснила повної оплати заборгованість по внесках на утримання спільного майна, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСББ «Ю.Кондратюка.16» заборгованість по внесках на утримання спільного майна, за період з 01.11.2016 року по 31.12.2020 року у розмірі 9731 грн. 47 коп., судові витрати зі сплати судового збору та професійної правничої допомоги. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать конверти, що повернувся до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 98, 104), також відповідач про день та час розгляду справи повідомлялася шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 102, 109), заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 25 травня 2021 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22 травня 2016 року рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було вирішено створити юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Ю. Кондратюка . 16». ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» зареєстровано як юридичну особу у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 8-12). Також судом встановлено, що відповідно до кошторису, затвердженого загальними зборами ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» та протоколами загальних зборів було визначено розмір щомісячних платежів співвласників ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» за 1 кв.м.: у 2016 році - 1 гривня 52 коп. (1-2 поверх) та 1 гривня 77 коп. (3-9 поверх), у 2017 році - 2 гривні 24 коп. (1-2 поверх) та 2 гривні 56 коп. (3-9 поверх), у 2018 році - 2 гривні 21 коп. (1-2 поверх) та 3 гривні 41 коп. (3-9 поверх), у 2019 році - 2 гривні 81 коп. (1-2 поверх) та 3 гривні 97 коп. (3-9 поверх), у 2020 році - 3 гривні 30 коп. (1-2 поверх) та 4 гривні 46 коп. (3-9 поверх) (а. с. 35, 38, 48, 62). [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на підставі договору дарування від 24 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. (а. с. 31-32). Відповідач свої зобов`язання по оплаті внесків на утримання спільного майна не виконує, не сплачує обов`язкові внески на утримання майна, у зв`язку з чим, станом на 31 грудня 2020 року, виникла заборгованість у розмірі 9 731 грн. 47 коп. (а. с. 5-6). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно із ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує, у зв`язку з чим відповідно до розрахунку, наданого позивачем, виникла заборгованість у розмірі 9 731 грн. 47 коп. (а. с. 5-6). Враховуючи вищевикладене, наявні в матеріалах справи докази, а також те, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, але своєчасно їх оплату вона не здійснює, законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд дійшов висновку, що заборгованість по внесках на утримання спільного майна за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2020 року у розмірі 9 731 грн. 47 коп., підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження факту надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги суду надано договір про надання правничої (правової) допомоги № 25 від 28 грудня 2020 року, укладений між ОСББ «Ю.Кондратюка.16», в особі Голови правління [PERSON]. та адвокатом Мерковичем Б.В. (а. с. 70-74). Також судом встановлено, що відповідно до акту надання послуг (виконаних робіт) № б/н від 28 грудня 2019 року до договору про надання правничої (правової) допомоги № 25 від 28 грудня 2020 року, проведено підготовку до розгляду справи - ознайомлення з документами, збір доказів - тривалістю 3 години, збір доказів - тривалістю 1 година, аналіз чинного законодавства - тривалістю 3 години, складання позовної заяви - 3 години (а. с. 80). Платіжним дорученням № 806 від 28 грудня 2020 року позивачем здійснено оплату юридичних послуг на суму 2500 грн. 00 коп. (а. с. 79). Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази та додатків до позовної заяви, пропорційність витрат до предмета спору, беручи до уваги, що позов задоволено повністю, та

Outcome: approved