Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 серпня 2008 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі. В обґрунтування позову посилається на те, що з 16 серпня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, в період якого народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відповідач зловживав спиртними напоями та не турбувався про сімю. Шлюбні відносини фактично припиненні, з 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресата не знайдено»,\~що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст.\~74, ч. 8 ст.\~76 ЦПК України\~в цьому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином та повторно не зявився в судове засідання, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивачки, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 089919 вбачається, що 16 серпня 2008 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 270 (а. с. 3). Сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 181450 від 02.06.2009 року (а. с. 5). В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер, його відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачкою у позовній заяві. Подальше спільне життя чоловіка [PERSON], та дружини [PERSON], збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Враховуючи вищевикладене, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб у звязку з реєстрацією шлюбу позивачка не змінювала дошлюбне прізвище, тому у суду відсутні підстави для зміни прізвища позивачки. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved