Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (реєстрація місця проживання: [ADDRESS] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву гарячої води, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року в розмірі 21633,59 грн., три відсотка річних в розмірі 616,90 грн., інфляційні витрати в розмірі 2691,43 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Представник позивача за довіреністю Вінницький М. В. в судове засідання не з'явився, позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що заборгованість у неї відсутня, надала суду копії квитанцій, просила в задоволенні позову відмовити. Також, вказувала, що позивачем вимоги заявлені поза межами позовної давності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено що, згідно довідки дільниці № 48 КП «Жилкомсервіс» № 75 від 27.01.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON]. Дана квартира приватизована. Позивач надає відповідачам послуги з опалення та гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води». Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до в договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач, порушуючи свої зобов'язання, не сплачує в повній мірі кошти за отримані послуги, що призвело до утворення заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 31.03.2018 року заборгованість за період з 01.08.2014 року по 31.03.2018 року складає 21633,59 грн. Даний розрахунок зроблений з урахування наданих відповідачем копій квитанції про сплату платежів. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов'язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в повній мірі не виконує взяті на себе зобов'язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Така заява була подана суду. Позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з 01.08.2014 року. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 2 та 3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Оскільки, КП «ХТМ» у червні 2017 року була подана заява до суду про видачу судового наказу, який був виданий 14.06.2017 року, а в подальшому скасований ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.08.2017 року, строк позовної давнини вважається перерваним. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Отже, підстав для застосування в даному випадку строків позовної давності суд не вбачає. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи вищезазначеної правової норми, інфляційні витрати за час прострочення, що підлягають стягненню з відповідачів, складають 2691,43 грн., а три відсотки річних від простроченої суми - 616,90 грн., згідно проведених розрахунків. Перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що КП «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву гарячої води підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved