Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на житловий будинок, розташований за [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті чоловіка вона прийняла спадщину шляхом проживання з ним на час смерті, але при зверненні до нотаріуса отримала роз'яснення про неможливість оформлення спадщини на будинок в нотаріальному порядку, оскільки не представила належним чином оформлені правоустановлюючі документи на нього: договір купівлі-продажу будинку, за яким чоловік 16 лютого 1985 року купив його у громадянина [PERSON], був укладений у письмовій формі та посвідчений секретарем виконавчого комітету місцевої сільської ради, але після того він не зареєстрував у відповідному державному органі. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги за законом і прийняла спадщину, а наданими копіями документів, в тому числі і самим договором купівлі-продажу, підтверджується, що будинок належав [PERSON] і після його смерті в порядку спадкування має перейти до неї, тому просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому позивачка в своїй заяві позов підтримала, а представник відповідача позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] року в с. Грейгове Жовтневого району Миколаївської області помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку, розташованого по [ADDRESS] Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 цього ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців від дня відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця) або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачка, відповідно до ст. 1261 ЦК України, як дружина, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті свого чоловіка. Спадщину вона прийняла, оскільки проживала з чоловіком на час його смерті Інших осіб, які б прийняли спадщину і відносилися до спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. Проте позивачка отримала від нотаріуса роз'яснення про неможливість оформлення спадщини на будинок, оскільки не представила відносно нього належним чином оформлені правоустановлюючі документів. Так, за свого життя [PERSON] купив будинок у громадянина [PERSON], про що між ними 16 лютого 1985 року був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу, посвідчений секретарем виконкому Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Однак після цього та за свого подальшого життя він не зареєстрував договір та своє право власності на куплений будинок у відповідному державному органі. В той же час, це не спростовує укладеного договору, який є належним чином укладений та посвідчений і підтверджує перехід права власності на будинок до [PERSON] Належність йому будинку також підтверджується технічним паспортом на нього, оформленим комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», за яким він був побудований у 1939 році. Згідно із довідкою цього ж підприємства від 14 квітня 2015 року та відповідно до того ж технічного паспорту, загальна площа житлового будинку 50,8 кв.м, а житлова - 17,50 кв. м. Ці докази у своїй сукупності та взаємозв'язку свідчать про те, що [PERSON] за свого життя мав всі законні підстави для отримання свідоцтва на право власності на будинок, але цього не здійснив. Проте це не скасовує переходу права власності на будинку до нього, а після його смерті - до спадкоємців в порядку спадкування. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначений спадковий будинок належав за життя [PERSON] і він входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинен відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі як єдиній спадкоємиці за законом першої черги, яка прийняла спадщину. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved