Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, участі в його утриманні не приймає, не цікавиться про її фізичний та духовний розвиток, не піклується про його стан здоров`я іншими словами самоусунувся від піклування та виховання дитини та оскільки дитина проживає разом із позивачкою та утримувати її самостійно вона змоги не має, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій суму у розмірі три тисячі п`ятсот (3500грн.) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 22.04.2020 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 10.07.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у якій просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі дві тисячі сімсот (2700) гривень щомісячно. Представник позивача до початку судового засіданні подав до суду заяву про розгляд справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача до початку судового засіданні подав до суду заяву про розгляд справу без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги в розмірі 2700 гривень стягнення аліментів визнає в повному обсязі. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 14.05.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.05.2017 року. Від шлюбу\~сторони шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №210 від 20.01.2018 року, батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач. Дитина проживають разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 12.02.2018 року виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Чернівці. Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. \~ Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі дві тисячі сімсот (2700 грн.) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved