Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 грудня 2011 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», було укладено кредитний договір № R53111176288B про надання кредиту в розмірі 50 000 гривень із сплатою 27 відсотків річних за користування кредитом строком до 21.12.2014 року. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання, щодо погашення кредитної заборгованості не виконала і станом на 31.10.2014 року загальна сума заборгованості становить 181 768 грн. 73 коп. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитними договорами в сумі 181 768 грн. 73 коп. і судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимогу підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала, оскільки вона не погоджується із розрахунком заборгованості. Крім того 28.02.2013 року вона зверталась до позивача із листом-прохання, відповідно до змісту якого просила розірвати вказаний вище кредитний договір та достроково погасити залишку тіла кредиту без врахування нарахованих відсотків та пені у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, проте банком їй було відмовлено, посилаючись на умови договору, відповідно до яких особа, яка отримала кредит повинна в повному обсязі та на встановлених у договорі умовах виконати взяті на себе зобов'язання щодо сплати як тіла кредиту, так і відсотків та інших платежів обумовлених договором. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Заслухавши відповідача, дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2011 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53111176288B про надання кредиту в розмірі 50 000 гривень із сплатою 27 відсотків річних за користування кредитом строком до 21.12.2014 року з подальшими змінами та доповненнями (а.с. 20-26). Банком неодноразово надсилались листи-вимоги [PERSON] (а.с. 29). З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору № R53111176288B становить 181 768 грн. 73 коп. (а.с. 11), в тому числі сума основного боргу - 41 190 грн. 79 коп.; заборгованість по відсотках - 23 231 грн. 23 коп.; пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 104 550 грн. 61 коп.; три відсотки річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту - 1 016 грн. 82 коп.; три відсотки річних, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках - 697 грн. 12 коп.; інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту - 6 060 грн. 80 коп.; інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках - 5 021 грн. 36 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитною угодою. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом не береться до уваги посилання відповідача [PERSON] про те, що 28.02.2013 року вона зверталась із листом-проханням про розірвання укладеного кредитного договору та дострокового погашення залишку тіла по кредиту без врахування нарахованих відсотків та пені у зв'язку із тяжким матеріальним становищем її сім'ї, оскільки умовами договору та чинним законодавством розірвання кредитного договору за заявою позичальника не передбачено. Крім того, дострокове погашення залишку тіла кредиту без врахування нарахованих відсотків та пені є зміною умов договору, що також ні умовами договору, ні законодавством за односторонньою заявою не передбачено. Як вбачається із копії договору позичальник [PERSON] була ознайомлена із усіма умовами договору, будь-яких зауважень чи пропозиції до його змісту не надавала, погодилась із запропонованими умовами та підписала його, про що свідчать її підписи. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Outcome: approved