Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач - Квартирно-експлуатаційний\~відділ м.Харків\~Міністерства Оборони\~України \~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та комунальних послуг у розмірі, з урахуванням уточнень, в сумі 124\~510,48 грн. за період з 01.01.2010 р. по 02.02.2020 і судових витрат. Свої вимоги позивач мотивував тим, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (далі КЕВ м. Харків) є один з підрозділів Збройних Сил, який організовує квартирно-експлуатаційне забезпечення ЗС. Згідно акту прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року гуртожиток по [ADDRESS] було передано від Харківського університету Повітряних Сил ім. Кожедуба на баланс КЕВ м.Харків. У гуртожитку мешкають військовослужбовці та члени їх сімей , які зобов`язані щомісячно оплачувати нараховану плату за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, а також комунальні послуги, що спожиті впродовж місяця. Відповідачі займають три кімнати №901, 902, 906, одна з яких ними зайнята самовільно , мають значну заборгованість, оскільки з 2010 р. не сплачують комунальні послуги, відповідно не поновлюються бюджетні кошториси, які витрачені позивачем на сплату послуг. При цьому, за період з 2010 року по теперішній час від відповідачів ніяких заяв або скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг , здійснення перерахунку не надходило . Позивач зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання боржнику житлово-комунальних послуг, оскільки, відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. Позивач також стверджує, що 11.06.2019 Жовтневим районним судом м.Харкова відмовлено у видачі судового наказу, оскільки вимога може бути вирішена у позовному провадженні. Вироком колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.20015, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України (державна зрада) до 12 років позбавлення волі та позбавлено військового звання старший лейтенант ЗС України . За наказом командира в/ч [NUMBER] від 21.12.2015 № 263, відповідача виключено зі списків особового складу в/ч.На даний час у кімнатах проживає дружина та син [PERSON] , але витрати на утримання будинків, отримані комунальні послуги не несуть ( а.с. 47-50, 95-98). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані при військовій частині та проживають у гуртожитку, зайняли самовільно частину місць загального користування, двері не відчиняють, кореспонденцію навмисно не отримують. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав до суду відзив, в якому не погоджується з позовними вимогами та вказує, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували проживання дружина та сина [PERSON] у кімнатах №№ 901,902,906, оскільки ці особи зареєстровані по [ADDRESS] .У позові не зазначено з яких причин заборгованість збільшується і просить відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати наслідки пропуску строку позовної давності ( а.с. 70). У відповідній заяві представник відповідача зазначає, що згідно розрахунку неможливо встановити нараховану суму за період з 01.2010 р.( а.с. 59,60). У відповіді на відзив позивач, не погоджуючись з аргументами відповідача, пояснює, що у позові чітко викладені причини та обставини виникнення заборгованості, а відповідачем, всупереч обов`язку, передбаченого ст.ст. 120, 81 ЦПК України, не спростовано наявний розрахунок, надання доказів про постачання/споживання відповідачами послуг не ґрунтується на законодавстві та не є предметом доказування ( а.с. 81-82). У відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.У разі повторної неявки в судове засіданні відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, прийшов до наступного. Згідно рішення квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова про забезпечення військовослужбовців та працівників ЗСУ Харківського гарнізону житловими приміщеннями у гуртожитку [ADDRESS] [PERSON] надано, на підставі рапорту останнього, дві кімнати №№ 901,902, як військовослужбовцю за контрактом в/ч [NUMBER] , на сім`ю, з трьох осіб-він, дружина [PERSON] , дитина [PERSON] , а додаткова кімната № 906 зайнята самовільно. Місце проживання зареєстровано згідно встановлених правил, за адресою в/ч по [ADDRESS] з 2008 р.( а.с. 11-16). З акту прийняття-передачі основних засобів від 29.12.2006 року випливає, що гуртожиток по [ADDRESS] загальною пл.4242 кв.м., дев`ятиповерховий, з датою введення в експлуатацію-1938, передається Харківським університетом Повітряних Сил ім.Кожедуба на баланс та в експлуатацію КЕВ м.Харків (а.с. 9). [PERSON] , який є квартиронаймачем гуртожитку КЕВ м.Харків на теперішній час не військовослужбовець військової частини [NUMBER] , згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 21.12.2015 № 263. Колишнього старшого лейтенанта виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] на підставі вироку колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.20015, яким [PERSON] засуджено за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України ( державна зрада), призначено показання у виді 12 років позбавлення волі та відповідно до ст. 54 КК України позбавлено військового звання старший лейтенант згідно до вимог п. 77 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , з 04.09.2014 виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] ( а.с. 24-32). [PERSON] , [PERSON] змінили прізвище на [PERSON] , [PERSON] у 2013 році ( а.с. 61,62). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 червня 2019 року у видачі судового наказу за заявою КЕВ м.Харків про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги за період з 01.01.2010 р. по 31 грудня 2017 р. в сумі 79\~983,60 грн. відмовлено згідно п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України ( а.с. 8). Як випливає з розрахунку по особовому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, опалення, електроенергія, вивіз сміття) за період з 01 січня 2010 р. по 31 січня 2020 р. становить 124\~510,48 грн.( а.с.33-36, 51, 99-100). Доводи відповідача про неправильність розрахунку, який міститься в матеріалах справи,не підтверджено належними та допустимими доказами та не додано свого розрахунку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закону України «Про житлово-комунальні послуги» . Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством (абз. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».) Згідно з п. 7.2 Розділу 7 «Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України»- утримання житлового фонду здійснюється для забезпечення експлуатації та/або ремонту житлових та нежитлових приміщень, будинків і споруд, а також утримання прибудинкових територій та територій військових містечок відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Житлові будинки утримуються за рахунок плати на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що вноситься мешканцями. Мешканці житлового фонду сплачують за користування житлом та спожиті комунальні послуги згідно з чинним законодавством України ( п. 7.4 Положення). За вимогами п.5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»(\~що діяв\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин)\~ споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~п.\~4\~Розділу ІІІ\~Положення про\~гуртожитки,\~затвердженого наказом\~Міністерства регіонального\~розвитку,\~будівництва та\~житлово-комунального\~господарства України № 84 від 27.04.2015 р., особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Статтями\~20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Факт отримання комунальних послуг відповідачем не оспорюється.Не надано відповідачем доказів того, що він звертався до ЖЕВ м.Харків з будь-якими заявами, зокрема про ненадання або неналежне надання послуг. Згідно ч. 1 ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~Відповідачам надавались комунальні послуги, за які КЕВ м.Харків розраховувався з постачальниками, а відповідачі їх отримували. Таким чином, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов`язання перед відповідачами виконав, а відповідачі плату за надані послуги у встановленому порядку не вносять . Статтями 66, 67 Житлового кодексу Української РСР визначено, що розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що , зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на викладені обставини, у відповідачів виникло зобов`язання сплатити гроші за спожиті послуги, а у позивача є право вимагати від нього виконання цього обов`язку.\~ Системно аналізуючи норми матеріального права та докази, що надані сторонами, суд вважає обгрунтованими заявлені позовні вимоги. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За вимогами ч.3 ст.267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач просить суд застосувати вимоги закону щодо загальної позовної давності, встановленої тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно з правилами ч.2, ч.3 ст. 264 ЦПК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову. Після переривання перебіг давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, для позивача строк позовної давності почався після звернення із заявою про видачу судового наказу 10.06.2019 р. Заборгованість за використані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги , з урахуванням строку позовної давності, який просить застосувати відповідач, за період з 10.06.2016 р. по 31.01.2020 р., складає 75\~472,28 грн. за наданими суду відомостями нарахувань, виходячи з того, що квартплата, а також комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , опалення, електроенергії, вивозу сміття нараховуються на кількість зареєстрованих. Так, в межах строку позовної давності, а саме з червня 2016 р. по грудень 2017 включно нараховано 29\~492,40 грн., з січня 2018 р. по січень 2020 р. включно -45\~979,88 грн. ( а.с. 35-36,51, 99). Виходячи з вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в загальній сумі 1921 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial