Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області, до якої входить Хрипівська територіальна громада, про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами № 89 по вулиці 1-го Травня в селі Хрипівка Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 03 жовтня 2006 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2006 року померла мати позивачки [PERSON], яка фактично прийняла спадщину свого чоловіка, [PERSON], померлого 14.01.2003 року. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, в т.ч. на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по вулиці 1-го Травня, № 89 у с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області. 03.04.2007 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Окрім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом є рідні сестри позивачки [PERSON] і [PERSON], які у встановлений законом строк подали заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь позивачки. В грудні 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Під час огляду представлених позивачкою документів було встановлено, що право власності на будинок не зареєстровано. Відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірний будинок є перепоною для оформлення позивачкою спадкових прав на нього в нотаріальній конторі і причиною звернення до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 13.03.2018 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити ( а.с.55). Відповідач по справі Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 12.03.2018 року № 03-22/181 з проханням розглянути справу без присутності представника міської ради, позов [PERSON] визнають. ( а.с. 57 ). Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. ( а.с. 50, 51 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлялися належним чином, просили справу розглянути у їх відсутність, позов [PERSON] визнають ( а.с. 53-54 ). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії НК № 279900, виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 12 березня 1997 року, встановлено, що його видано [PERSON], [INFO], народилася в селі Хрипівка Городнянського району Чернігівської області (а.с.6). Судом встановлено, що 14.01.2003 року в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області помер [PERSON] у віці 78 років, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть І-ЕЛ № 297718. (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. З довідки виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 21 лютого 2018 року № 289 встановлено, що на день смерті [PERSON] 14.01.2003 року, в спадковому будинку №89 по вул. 1-го Травня в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області постійно проживали і були постійно зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON], його дружина, зареєстрована з 1947 року, знята з реєстраційного обліку в зв'язку зі смертю 03.10.2006 року. Інших осіб, в тому числі неповнолітніх та малолітніх в цьому будинку не значиться. ( а.с. 22 ). За даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 51471548 від 03.04.2018 року спадкова справа до майна [PERSON], який помер 14.01.2003 року, не відкривалась ( а.с. 59 ). В силу ч. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), норми якого діяли на момент смерті [PERSON], [PERSON] фактично прийняла спадщину свого чоловіка [PERSON]. З дослідженого у судовому засіданні повторного свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 297717 встановлено, що [PERSON] померла 03.10.2006 року у віці 79 років у с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 24. (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Факт родинних відносин [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії І-ЕЛ № 195988, серії І-ЕЛ № 195987, свідоцтвом про народження серії ЯГ № 098094, свідоцтвом про одруження позивачки серії IІ-ЯК № 0469130, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 286766, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 044516, копією рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 04.04.2017 року. (а.с.7, 9-10, 12-14). Дослідженням матеріалів спадкової справи до майна [PERSON], яка померла 03.10.2006 року, встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини її матері [PERSON] Інші доньки спадкодавця [PERSON], [PERSON], як спадкоємці за законом, звернулися до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявами про відмову від прийняття спадщини за законом на користь дочки спадкодавця [PERSON] (а.с.61-72). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов житловий будинок № 89 по вулиці 1-го Травня в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області. З довідки виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 29 січня 2018 року № 127 встановлено, що в будинку № 89 по вул. 1-го Травня в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON], якому належала Ѕ частина цього житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON], якій належала Ѕ частина цього житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору: [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.23). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] на момент її смерті мала у власності житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами № 89 по вул. 1-го Травня в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області. З інформаційної довідки від 15 січня 2018 року № 37 встановлено, що право власності на будинок № 89 по вулиці 1-го Травня в селі Хрипівка Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. Житловий будинок побудовано в 1947 році ( реконструйовано в 1960 році ). Процент готовності житла 100%. Самочинного будівництва, перепланування та переобладнання не виявлено (а.с.25). Дослідженням звіту № 126 про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості оціночна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. 1-го Травня будинок № 89 в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області становить 30563 грн. 00 коп. (а.с.29-37). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З письмової відповіді завідувача Городнянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 27.02.2018 року встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки право власності спадкодавця на цей житловий будинок не зареєстровано. (а.с.28) Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого технічного паспорта встановлено, що житловий будинок № 89 по вул. 1-го Травня в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області позначений на плані: А-1 житловий будинок, з а-1 верандою та а погріб з люком і ганком загальною площею 69,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 23,6 кв.м., Б-1 літня кухня-сарай, б-1 сіни літньої кухні, 1-3. огорожа. ( а.с. 26-27). Врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved