Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради в інтересах дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позову вказав, що на обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради з 24 червня 2020 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, яку батьки відмовилися забирати з пологового будинку. Про це свідчить заява батьків [PERSON] та [PERSON] про відмову забирати дитину з Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» від 22 травня 2020 року. В даній заяві засвідчується, що особи повністю розуміють викладені в ній правові наслідки відмови забирати дитину з пологового будинку або іншого закладу здоров`я, надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування , усиновлення чи влаштування в інші форми сімейного виховання. 22 травня 2020 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки , інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, в якому зазначається, що згідно з заявою матері відмова від дитини з причин неможливості утримувати дитину, згідно заяви батька відсутність біологічного споріднення з дитиною. Дитина залишена в закладі охорони здоров`я. З 25 травня 2020 року дитина перебувала в комунальному підприємстві «Дитячої міської клінічної лікарні Полтавської міської ради». З 22 червня 2020 року дитина переведена до комунального підприємства «Кременчуцький обласний будинок дитини Полтавської обласної ради» на повне державне утримання. Через два місяці після народження дитини спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради неодноразово направлялися листи 29 липня 2020, 18 серпня 2020, 09 вересня 2020 року батькам дитини, в яких вони були запрошені з`явитися до служби для бесіди з приводу намірів відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , надання нотаріальної згоди на усиновлення відмовної дитини та вирішення питання можливого подальшого позбавлення їх батьківських прав. До служби [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, на телефонні дзвінки спеціалістів не відповідають. На запит виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради , як органу опіки та піклування, до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» адміністрація повідомила: на час перебування дитини в закладі з 25 травня 2020 року по 29 жовтня 2020 року батьки не навідувалися, не телефонували та не цікавилися життям та здоров`ям дитини. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 грудня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі (а.с.26). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2021 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради скласти та надати до суду висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . 22 березня 2021 року підготовче провадження по справі закрито справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві Андросова О. у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій прохала проводити розгляд справи за їх відсутності, прохала позов задовольнити та при прийнятті рішення врахувати Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.42-46, 53-56, 62, 66-67, 74-75), про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, та оскільки судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення учасників та забезпечення їх участі в розгляді справи, суд не знаходить підстав для відкладення судового засідання, що може призвести до затягування строків розгляду, та вважає можливим розглядати справу за відсутності сторони відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши обставини, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. На обліку в службі у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради з 24 червня 2020 року перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , як така, яку батьки відмовилися забирати з пологового будинку, що підтверджується заявами батьків [PERSON] та [PERSON] про відмову забирати дитину з Комунального підприємства «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» від 22 травня 2020 року. В даній заяві засвідчується, що особи повністю розуміють викладені в ній правові наслідки відмови забирати дитину з пологового будинку або іншого закладу здоров`я, надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, усиновлення чи влаштування в інші форми сімейного виховання.(а.с.12) 22 травня 2020 року складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки , інші родичі або законний представник відмовилися забирати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я, в якому зазначається, що згідно з заявою матері відмова від дитини з причин неможливості утримувати дитину, згідно заяви батька відсутність біологічного споріднення з дитиною (а.с.13) З 25 травня 2020 року дитина перебувала в комунальному підприємстві «Дитячої міської клінічної лікарні Полтавської міської ради» (а.с.15) З 22 червня 2020 року дитина переведена до комунального підприємства «Кременчуцький обласний будинок дитини Полтавської обласної ради» на повне державне утримання (а.с.14) Через два місяці після народження дитини спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради неодноразово направлялися листи 29 липня 2020, 18 серпня 2020, 09 вересня 2020 року батькам дитини, в яких вони були запрошені з`явитися до служби для бесіди з приводу намірів відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , надання нотаріальної згоди на усиновлення відмовної дитини та вирішення питання можливого подальшого позбавлення їх батьківських прав. До служби [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, на телефонні дзвінки спеціалістів не відповідають (а.с.16-21) На запит виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради , як органу опіки та піклування, до комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» адміністрація повідомила: на час перебування дитини в закладі з 25 травня 2020 року по 29 жовтня 2020 року батьки не навідувалися, не телефонували та не цікавилися життям та здоров`ям дитини (а.с.22) Органом опіки та піклування прийнято рішення №109 від 09 червня 2020 року «Про реєстрацію в Шевченківському районному у м.Полтаві ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відмовної новонародженої дитини, направлення дитини до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини» (а.с.24-25) 20 червня 2020 року Органом опіки та піклування прийнято рішення №121 « Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, збереження права на користування житлом» (а.с.26) 27 жовтня 2020 року Органом опіки та піклування прийнято рішення №228 « Про призначення опіки над малолітнім [PERSON] , [INFO] », відповідно до якого, розглянувши заяву [PERSON] та надані документи, виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради , як орган опіки та піклування вирішив призначити [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] , опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] (а.с.27) Відповідно до листа адміністрації комунального підприємства «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» від 29.10.2020 року за №958, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , вибув із закладу 29.10.2020 року під опіку [PERSON] . Згідно Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Шевченківської районної у м.Полтаві ради, як орган опіки та піклування, відповідно до ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України, розглянувши матеріали цивільної справи №554/10894/20 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, а саме копію позовної заяви, рішення комісії з питань захисту прав дитини від 04 березня 2021 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Вказаний висновок затверджений рішенням Виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради № 64 від 09 березня 2021 року про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] (а.с.69). Зі змісту ч.ч.1-3 ст.150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров» я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частин першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, що слідує зі змісту ст. 165 СК України. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачами не вживаються належні заходи щодо виховання сина, останніми надана заява про відмову забирати дитину з пологового будинку, вони не цікавилися його життям та здоров`ям, що свідчить про ухилення останніми від виконання своїх батьківських обов`язків, Дитина проживає на даний час з опікуном [PERSON] , яка займається її вихованням самостійно, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] ухиляються від обов`язків щодо виховання сина, надали заяву про відмову забирати дитину з пологового будинку, після чого жодного разу не цікавилися його життям та здоров`ям, а тому з урахуванням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, суд вважає, що відповідачі підлягають позбавленню батьківських прав відносно дитини. За таких обставин, оцінюючи наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь Держави за позовною вимогою немайнового характеру в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved