Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що відповідач [PERSON] є її рідним батьком. На даний час їй виповнилося 18 років і вона з 01.09.2019 року є студенткою Університету митної справи та фінансів, факультет фінансовий, форма навчання денна. Відповідач разом з нею не проживає, ніякої матеріальної допомоги на навчання їй не надає, вона знаходиться на повному матеріальному утриманні матері - [PERSON] . На даний час грошей на її навчання, харчування, проїзд до місця навчання та проживання у гуртожитку не вистачає, вона не має можливості працювати, оскільки форма навчання денна, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Форма навчання є платною, за договором №772 про надання освітніх послуг, плата становить 12 000 грн. на рік, проживання у гуртожитку теж платне і зараз складає 3200 грн. на рік, але постійно підвищується. Відповідач є працездатним, працює і може надавати таку допомогу. Вважає, що розмірі аліментів, враховуючи вартість її навчання, теперішні ціни на продовольчі товари, одяг та транспорті витрати, має бути не меншим ніж 1/3 частка від заробітку відповідача. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на її утримання, на весь період навчання, до досягнення 23 років. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву відповідно до якої останній позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/5 частини від доходу. В обґрунтування відзиву зазначив, що при визначенні розміру аліментів позивачка не врахувала всі обставини передбачені ст.. 182 СК України, а саме: чи має він достатній заробіток (дохід), щоб сплачувати аліменти у такому розмірі, чи має на утриманні інших осіб. З 26.05.2007 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Його дружина хворіє з діагнозом: Ускладнена діабетична макроангіопатія Х АН ІІ дистально-сенсорна полінейропатія, стійкий больовий синдром, що підтверджується довідкою ЛКК КНП « Вижницька РЛ» №304 від 26.01.2021 року. У зв`язку з хворобою дружина потребує постійного лікування, у зв`язку з чим більшу частину зароблених коштів вони витрачають на придбання ліків для неї. На даний час він офіційно працює у ПП [PERSON] де отримує мінімально визначену заробітну плату. Його дохід не надає можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частин и його заробітку і буде для нього непосильним. Також звертає увагу, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися покладений на обох батьків. Просить справу розглянути без його участі. Представник позивача надав клопотання в якому зазначив, що відзив відповідача ґрунтується на припущеннях, не надано доказів понесених витрат на лікування його дружини, факт укладення шлюбу не свідчить про перебування відповідача у шлюбі на сьогоднішній день, сумісне проживання з дружиною та ведення спільного господарства, також нічім не підтверджений мінімальний розмір доходу відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період її навчання у розмірі 1/3 частини від доходу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в відзиві на позовні вимоги просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/5 частини від його доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] є рідною дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого виконкомом Розтківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №13. Згідно довідки від 31.08.2020 року, виданої завідувачем гуртожитком №3 Університету митної справи та фінансів, позивачка [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 2019 року. З договору №722 від 08.08.2019 року про надання освітніх послуг Університетом митної справи та фінансів вбачається, що [PERSON] навчається в Університеті митної справи та фінансів, спеціальність: фінанси, банківська справа та страхування, загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання складає 48 000 грн. З квитанції 0.0.1819429234.1 від 31.08.2020 року вбачається, що позивачкою [PERSON] здійснена оплата на гуртожиток в розмірі 3120 грн. 00 коп. З квитанції 0.0.19992447380.1 від 01.02.2021 року вбачається, що позивачкою [PERSON] здійснена оплата на гуртожиток в розмірі 3120 грн. 00 коп. З квитанції 0.0.1784832165.1 від 29.07.2020 року вбачається, що позивачкою [PERSON] здійснена оплата за навчання в розмірі 6200 грн. 00 коп. З квитанції 0.0.1999244872.1 від 01.02.2021 року вбачається, що позивачкою [PERSON] здійснена оплата за навчання в розмірі 6200 грн. 00 коп. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області 26.05.2007 року, актовий запис №14. З довідки №304 від 26.01.2021 року виданої ЛКК КНП «Вижницька міська лікарня» вбачається, що [PERSON] , 1972 року народження освідована медичною комісією, діагноз: Ускладнена діабетична макроангіопатія Х АН ІІ дистально-сенсорна полінейропатія, стійкий больовий синдром, Відповідно до частин першої та третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного суду України від 24 грудня 2014 року в справі № 6-186цс14. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, проте її вік є меншим ніж 23 роки, продовжує навчання, термін навчання до 30.06.2023 року (що підтверджується копією студентського квитка Серія [NUMBER] ), має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач [PERSON] має змогу надавати. Суд також враховує, що стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини за своєю правовою природою відрізняється від стягнення аліментів на неповнолітню дитину, та має свої обмеження. Так, право на утримання невід`ємно пов`язано із навчанням. Тому такі обставини, як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Тому вимога позивача стягувати аліменти на час навчання та до досягнення нею 23-х річного віку не можуть бути задоволенні, а обмежуються лише часом її навчання. Якщо до досягнення 23-х річного віку позивачка після припинення навчання знову продовжить навчання, для стягнення аліментів потрібне нове рішення суду. Судом також враховується, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, дружина відповідача потребує постійного лікування, але доказів свого доходу відповідачем не надано, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на утримання доньки на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. У разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання до 30.06.2023 року включно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial