Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 02 березня 2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя за час шлюбу в їх сімї мали місце сварки, які призвели до того, що з травня 2013 року вони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання сторін таким що суперечить їх інтересам, а тому просила суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Також суду додала, що відповідач за час шлюбу зловживав спиртними напоями та перебуваючи у стані спяніння неодноразово вчиняв сварки. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи у судове засідання не зявився, у звязку з чим, суд з урахуванням думки позивачки вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-МИ № 073595, позивачка та відповідач 02 березня 2012 року уклали шлюб зареєструвавши його у виконавчому комітеті Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 01 (а.с.4). Від спільного шлюбу у них 06 жовтня 2012 року народилась донька [PERSON]. (а.с.5). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям ними не ведеться. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, покладення обовязку збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечать їх інтересам, у звязку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі ст.ст. 56, 105, 112 СК України,

Outcome: approved