Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту окремого проживання та усунення від права на спадкування за законом, посилаючись на те, що брат [PERSON] 16 травня 2013 року склав заповіт, згідно якого заповів [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями в с.Вівся, вул.Нижня, 47 та земельну ділянку площею 0,2250\~га. в с.Вівся, Козівського району. 03 липня 2013 року [PERSON] помер. 20 серпня 2014 року нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаного житлового будинку та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаної земельної ділянки. У оформленні права власності на іншу частину спадкового майна відмовлено, оскільки непрацездатній вдові померлого [PERSON] належить обовязкова частка спадкового майна. Посилається на те, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, із [PERSON] на час смерті не проживала, похованням не займалась, є громадянкою [PERSON] Федерації, виїхала в [PERSON] Федерацію, в с.Вівся не поверталась. [PERSON] хворів на облітеруючий атеросклероз нижніх кінцівок ХАН-11-111 ступеня, ІХС постінфарктний кардіосклероз, гемодинамічну гіпертензію СН-11\~А\~ст., рак сечового міхура 11 клінічна група та лівобічну пахову килу, мав вроджену ваду лівого ока, на яке не бачив взагалі. Помер через рак сечового міхура. На початку 2013 року через загострення захворювань не міг пересуватись, осліп на праве око. [PERSON] перебував у безпорадному стані, догляд за ним здійснювала [PERSON]. Відповідачка від надання допомоги ухилялася, в основному перебувала за межами України. Просить встановити факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON]. Усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, причин неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, підтверджується оголошенням в газеті «Свобода №71 від 14 вересня 2016 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дружина [PERSON], [PERSON], громадянка [PERSON] Федерації, часто виїжджала в Росію. Коли вона перебувала в Росії, [PERSON] тяжко захворів, не ходив, втратив зір. В травні 2013 року сестра [PERSON], [PERSON] забрала його до себе додому, доглядала за ним. За два тижні до смерті [PERSON], [PERSON] приїхала до нього, не доглядала за ним, оскільки була хворою, знову виїхала в Росію. Вказує, що спільних дітей [PERSON] та [PERSON] не мають. Відповідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника згідно договору про надання правової допомоги від 17 березня 2016 року, покази свідка, перевіривши матеріали справи, надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 20 серпня 2014 року видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в с.Вівся, вул.Нижня, 47, Козівського району та ? частку земельної ділянки, площею 0,2250\~га. в с.Вівся, вул.Нижня, 47, Козівського району, підтверджується копіями свідоцтв (а.с.6-7). 03 липня 2013 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №154239 (а.с.5). Згідно копії довідки про причину смерті №348 від 04 липня 2013 року, причиною смерті [PERSON] був рак сечового міхура (а.с.12). За життя у [PERSON] діагностовано: -облітеруючий атеросклероз нижніх кінцівок. ХАН-11-111 ступеня; -ІХС. Постінфарктний кардіосклероз. Гемодинамічна гіпертензія. СН-11\~А\~ст.; -Рак сечового міхура 11 клінічна група; -Лівобічна пахова кила, підтверджується довідкою Козівської ЦРКЛ №217 від 07 квітня 2016 року (а.с.13). Відповідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно будинкової книги прописки громадян, що мешкають у будинку в с.Вівся, Козівського району, [PERSON], [INFO], прибула з Воркути, зареєстрована у вказаному будинку (а.с.10-11). Згідно паспорта громадянина [PERSON] Федерації №87\~05\~123077, [PERSON], народжена 28 листопада 1941 року в с.Вівся, Козівського району, Тернопільської області, зареєстрована в [INFO], республіки [PERSON], [PERSON] Федерації (а.с.8). Відмітка щодо зняття з місця реєстрації відсутня. Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] на час смерті чоловіка [PERSON] спільно з ним не проживала, вимоги в частині встановлення факту окремого проживання підлягають до задоволення. Відповідно ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно ч. 5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Тобто ухилення характеризується умисною формою вини. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Таким чином для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] у судове засідання доказів на підтвердження факту неможливості надання допомоги [PERSON] та на спростування твердження позивачки щодо ухилення нею від надання спадкодавцеві допомоги суду не подала. Отже, враховуючи вищевикладене, [PERSON] будучи дружиною [PERSON], який перебував у безпорадному стані, ухилялась від надання йому допомоги при можливості її надання, суд вражає за доцільне позовні вимоги щодо усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після померлого [PERSON] задовольнити.

Outcome: approved