Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач - Обласне комунальне підприємство «Аеропорт Суми» (далі - ОКП «Аеропорт Суми») звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 01.02.2016 р. прийнята на роботу фельдшером та 18.10.2016 р. звільнена у зв'язку з прогулом без поважних причин. Наказом від 13.09.2016 р. їй була надана щорічна відпустка тривалістю 31 календарний день (з урахуванням періоду роботи з 01.02.2016 р. по 31.09.2016р.). Відповідач використала право на повну щорічну відпустку до закінчення робочого року, у рахунок якого вона надавалася, тому при звільненні до закінчення робочого року їй були нараховані відпускні, які виплачені за період відпустки та частково виявилися виплаченими необґрунтовано у розмірі 390,56 грн. Зазначає, що при остаточному розрахунку з [PERSON], як із звільненим працівником, фінансово-економічному відділу необхідно провести утримання за 9 календарних днів надлишково використаної щорічної відпустки за період роботи з 01.02.2016 р. по день звільнення 18.10.2016 р., що становить 390,56 грн. згідно складеного розрахункового листка. Для погашення заборгованості за невідпрацьовані дні щорічної відпустки недостатньо суми нарахованої заробітної плати при звільненні [PERSON] 18.11.2016 р. адміністрація підприємства звернулася до відповідача з пропозицією самостійно сплатити наявну заборгованість за невідпрацьовані (надлишково використані) дні щорічної відпустки шляхом внесення до каси підприємства або шляхом перерахування на поточний рахунок підприємства, але заборгованість сплачена не була. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 390,56 грн. за невідпрацьовані дні щорічної відпустки. У судовому засіданні представник позивача ОКП «Аеропорт Суми» - Яковлева В.Е. позовні вимоги з наведених підстав підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що з 01.02.2016 р. [PERSON] була прийнята на роботу до ОКП «Аеропорт Суми». Наказом від 13.09.2016 р. їй надана щорічна основна відпустка тривалістю 24 календарний день та 7 календарних днів додаткової відпустки, після закінчення відпустки остання на роботу не з'явилась, листами від 26.10.2016 р. та 08.11.2016 р. адміністрація зверталась до неї із вимогою пояснення відсутності на роботі, але пояснень причин відсутності на роботі не надала. 18.10.2016 р. [PERSON] була звільнена з роботи у зв'язку з прогулом, трудову книжку, яка зберігається на підприємстві, не забрала. При остаточному розрахунку виявилось, що їй частково виплачено відпускні у більшому розмірі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Судом за згодою представника позивача проведено заочний розгляд за наявними доказами. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] прийнято на посаду фельдшера до здоровпункту в ОКП «Аеропорт Суми» № 7-о/с від 26.01.2016 р. (а.с. 5,6). Наказом про надання щорічної відпустки № 38-в від 13.09.2016 р. [PERSON] надано щорічну відпустку тривалістю 31 календарний день з 17 вересня по 18 жовтня 2016 р. за період роботи з 01.02.2016 р. по 31.01.2017 р. (а.с. 8). Наказом про звільнення за прогул без поважних причин № 115-о/с від 18.11.2016 р. [PERSON] звільнено з 18.10.2016 р. у зв'язку з прогулом без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. У пункті 2 наказу вказано фінансово-економічному відділу провести остаточний розрахунок із [PERSON], враховуючи, що останнім робочим днем є 18.10.2016 р. та утримати за 9 надлишково використаних днів щорічної відпустки (за період з 01.02.2016 р. по день звільнення 18.10.2016 р. (а.с. 9). Як вбачається з розрахункового листа, [PERSON] була виплачена заробітна плата за період з 01.02.2016 р. по 18.10.2016 р. у сумі 13860,02 грн. та виникла заборгованість за 9 невідпрацьованих днів відпустки у розмірі 605,52 грн., що без врахування утриманих сум становить 390,56 грн. (а.с. 7). ОКП «Аеропорт Суми» листом від 18.11.2016 р. повідомляв [PERSON] про її звільнення та наявну заборгованість за невідпрацьовані дні щорічної відпустки у розмірі 390,56 грн. (а.с. 10). Заборгованість за невідпрацьовані дні щорічної відпустки відповідачем [PERSON] повернута не була. Частиною першою ст. 22 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Згідно до ст. 127 Кодексу Законів про працю України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок. Оскільки [PERSON] було надлишково нараховані та виплачені кошти за дні відпустки, які були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року у неї виникла заборгованість перед ОКП «Аеропорт Суми» у розмірі 390,56 грн. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими, а з [PERSON] на користь ОКП «Аеропорт Суми» підлягає стягненню заборгованість за невідпрацьовані дні щорічної відпустки у розмірі 390,56 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved