Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку №180, площею 0,0450 га, кадастровий номер 1822083000:07:001:0602, яка призначена для ведення садівництва та розташована в садовому товаристві «Гвоздика» Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], яка померла 21 лютого 2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на цю землю, виданого на ім'я померлої. В судове засідання учасники судового процесу не зявилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути справу без їх участі, позивачка позов підтримує, а представник відповідача не визнає, оскільки вважає, що являється неналежним відповідачем по справі, так як спірна земельна ділянка розташована на території Іванівської сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка №180, площею 0,0450 га, кадастровий номер 1822083000:07:001:0602, яка призначена для ведення садівництва та розташована в садовому товаристві «Гвоздика» Соколовського масиву, Іванівської сільської ради, Житомирського району, належить померлій [PERSON], після смерті якої спадкоємицею за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], копією державного акту на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯГ №791306, виданого 31 липня 2007 року на ім'я [PERSON], довідкою державного нотаріуса [PERSON] №924/02-14 від 05.05.2015 року, відповідно до якого позивачка є єдиною спадкоємицею померлої [PERSON], а також постановою вказаного нотаріуса №2178/02-31 від 15.12.2014 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на цю землю, виданого на ім'я померлої. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті матері, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлій, є підставою для повного задоволення позову. Водночас, суд звертає увагу відповідача, що він являється належним відповідачем по справі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, враховуючи те, що згідно матеріалів справи останнім місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS], а також те, що окрім позивачки, інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, згідно вимог вказаних норм ЦК України Житомирська міська рада є належним відповідачем по справі, а тому доводи Житомирської міської ради суд вважає є хибними. До аналогічних висновків прийшов Пленум Верховного Суду України у своїх розясненнях, які містяться в пункті 24 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Отже,

Outcome: approved