Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач мотивує свої вимоги тим, що обслуговував серед інших і будинок № 72 по вул. Героїв Крут в м. Суми. Відповідач [PERSON] є власником квартири № 45 в цьому будинку, повинна оплачувати надані та спожиті\~послуги з теплопостачання, проте в повному обсязі не сплачує, тому утворилась заборгованість. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача борг за надані послуги в сумі 23840 грн. 77 коп. за період з 1 травня 2013 року по 30 квітня 2018 року, а також судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подав відзив на позов, в якому посилається на пропуск позовної давності, також вказує, що оборотна відомість не є допустимим та належним доказом наявності заборгованості, позивачем не надано доказів на підтвердження фактичного надання та отримання послуг, відсутній договір між сторонами про надання послуг. В судовому засіданні підтримав заперечення. Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що звернувся до суду в межах позовної давності, оскільки ТОВ «Сумитеплоенерго» зверталося в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості, тому строк позовної давності переривався. Що стосується належності доказів, то оборотна відомість є засобом узагальнення інформації по кожному споживачу та свідчить про те, що боржник сплачує або не сплачує за спожиті послуги. Відповідач є споживачем послуг і тому має їх оплачувати, відсутність договору не звільняє її від такого обовязку. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 6 квітня 2018 року залишено позов без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 17 квітня 2018 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 29 травня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 29 травня 2018 року відкладено розгляд справи до 2 серпня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 серпня 2018 року відкладено розгляд справи до 21 вересня 2018 року у звязку з наданням часу позивачу ознайомитися з відзивом. Згідно розпорядження №110 та протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 6 вересня 2018 року прийнято до розгляду справу та призначено судове засідання на 4 жовтня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 4 жовтня 2018 року відкладено розгляд до 27 листопада 2018 року за клопотанням відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення. Даний факт підтверджується рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20 травня 2011 року ( а. с. 14). Житловий будинок № 72 по вул. Героїв Крут у м. Суми знаходиться на обслуговуванні у ТОВ «Сумитеплоенерго». \~[PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], що підтверджується довідкою МЄІРЦ (а.с.8). Загальний розмір заборгованості за період з 1 травня 2013 року по 30 липня 2018 року складає 23 840 грн. 77 коп., в тому числі: опалення (лічильник) 14102,87 грн., постачання гарячої води (лічильники) 8982,95 грн., абонплата 754,95 грн. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № 171417 про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачеві послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 1 травня 2013 року по 30 квітня 2018 року (а. с. 50-53). Особовий рахунок відкритий на [PERSON] Нарахування оплати за спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснювалось ТОВ «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, погоджених рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради: від 28.12.2010 р. №830; від 26.01.2010 р. №41; від 10.10.2008 р. № 488; від 27.12.2005 р. № 720. Відповідач фактично є споживачем житлово-комунальних послуг та повинен проводити їх оплату. Згідно з вимогами ст. ст. 20, 21, 22\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» позивач зобовязаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідач, як споживач таких послуг, зобовязаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 p., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Суд частково погоджується з доводами відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду. З заявою про видачу судового наказу позивач звернувся 31 травня 2017 року. 9 червня 2017 року Зарічним районним судом м. Суми від 9 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості за період з 1 травня 2013 року по 30 квітня 2017 року в розмірі 21345,32 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2017 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ від 9 червня 2017 року про стягнення з неї заборгованості за період з 1 травня 2013 року по 30 квітня 2017 року (а.с.9). Після скасування судового наказу позивач звернувся до суду з даним позовом 30.03.2018 року. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Згідно ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З вищевказаного вбачається, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 1 травня 2013 року по 31 травня 2017 року, тому в цій частині вимог належить відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності. Що стосується інших вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідач посилається на те, що між нею та позивачем не укладався договір про надання послуг. Однак вказана обставина спростовується наданою копією договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 20 вересня 2010 року, який підписаний споживачем [PERSON] Разом з цим, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Наведений вище висновок суду узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі 6-2951цс15. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала факт отримання нею послуг, її посилання на те, що отримувані послуги були неналежної якості жодним чином не підтверджені. Як зазначив сам відповідач за спірний період з приводу якості наданих послуг вона з претензіями до позивача не зверталася. Посилання про звернення з цього приводу до позивача раніше не можуть підтвердити факт надання неякісних послуг в спірний період. Нарахування за надані послуги здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідно до тарифів затверджених у встановленому законом порядку, які наведені у розрахунку позивача. При цьому, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження незаконності застосування позивачем тарифів наведених позивачем. Згідно оборотної відомості, сума заборгованості відповідача за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 червня 2014 року по 30 квітня 2018 року становить 21 289 грн. 87 коп. (а.с.50-53) Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону на час виникнення та розвитку спірних правовідносин). Згідно п. 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість та задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 1 червня 2014 року по 30 квітня 2018 року в сумі 21 289 грн. 87 коп., в іншій частині вимог належить відмовити у звязку з пропуском позовної давності. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 1568,18 грн. (89 % від 1762,00 грн. судових витрат)

Outcome: partial