Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 2913,56 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 1967,92 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що працювала в ПрАТ «АзовЕлектроСталь» з 01.12.2010 року по 03.06.2015р., була звільнена за переведенням згідно п.5 ст.36 КЗпП України, проте роботодавець при звільненні не провів з нею повний розрахунок. Позивачка у судове засідання надала заяву, у якій позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 4491,39 грн. згідно наданого відповідачем розрахункового листа, справу просила розглянути без її участі. Також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надіслала до суду заперечення на позов, у яких просила у позові відмовити повністю, обґрунтовуючи це тим, що заборгованість по заробітній платі позивачки повністю погашена, позивачкою не надані розрахунки компенсації за затримку виплати заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, а тому вказані вимоги є необґрунтованими. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача та без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка працювала в ПрАТ «АзовЕлектроСталь», 03.06.2015р. була звільнена за переведенням до ПАТ «Азовзагальмаш» згідно п.5 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу №120-к від 03.06.2015 року. На час звернення до суду ПрАТ «АзовЕлектроСталь» мало заборгованысть перед [PERSON] по заробітній платі за вересень 2014 р. - червень 2015 р. у розмірі 19679,21 грн., яка була повністю виплачена позивачці лише 29.09.2015 р., про що свідчить виписка з її банківського рахунку. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернув увагу судів на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України,\~\~КЗпП України та інших актів законодавства України. Згідно зі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст.115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плати виплачується напередодні. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Згідно ст.1, ст.2, ст.3, ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Виплата компенсації проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції за період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. На підставі зазначених вимог закону відповідач повинен виплатити позивачу компенсацію втрати частини його доходів, яка обчислюється відповідно до ст.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням терміну їх виплати», затвердженого постановою КМ України №159 від 21.02.2001р. Таким чином, як вбачається з наданого позивачкою розрахункового листа, з ПрАТ «АзовЕлектроСталь» на її користь підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати\~у розмірі 4491,39 грн. Окрім того, згідно ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, проводиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виходячи із змісту наведених норм, право працівника на отримання середнього заробітку за весь час затримки виплати підприємством звільненому працівникові усіх сум, що йому належать, як компенсація порушеного права на своєчасне отримання винагороди за працю при звільненні, знаходиться у залежності від вини підприємства. На виконання положень частини другої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, застосовуючи положення статті 117 КЗпП України, суд враховує висновки Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 03 липня 2013 року по справі №6-64цс13, зокрема: відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Таким чином, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 15607,08 грн., яка розрахована наступним чином: середньоденна заробітна плата згідно довідки ПрАТ «АзовЕлектроСталь» №2361 від 17.09.2015 р. складає 192,68 грн. х 81 робочий день затримки розрахунку з 04.06.2015 р. по 29.09.2015 року. Зважаючи на те, що позивачка на підставі пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, в силу положень частини третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved