Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.12.2016 відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №83. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З 20.08.2018 між нею та відповідачем сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними, несумісність характерів. Проживають окремо. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Спір про розподіл майна відсутній. Шлюб у неї та відповідача перший. Просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 20 грудня 2016 року відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №83. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Стягнути на її користь з відповідача судові витрати (а.с.2). Позивачка, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати, так як сімю врятувати неможливо, строк на примирення не потрібний, спору про поділ майна та виховання дитини немає, спільно не проживають з 20 серпня 2018 року. Просила справу розглянути у її відсутність, стягнути з відповідача судовий збір, прізвище їй не змінювати (а.с.17) Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Від нього не надійшло заперечень, заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивач просить справу розглянути у її відсутність, відповідач не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб сторони 20 грудня 2016 року зареєстрували шлюб у Приморському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 83 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 15.01.2019 №233 [PERSON], [INFO], проживає за адресою: м.Приморськ, пров.Портовий, 1 має склад родини: донька [PERSON], [INFO], бабуся [PERSON], [INFO] (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 20 серпня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи зазначені позивачкою причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивачки на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сімї неможливо, що позивачка просить шлюб розірвати, відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, суд вважає, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння між ними та несумісність характерів, сім'я розпалася та існує формально, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Тому копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки за вимогами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved