Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей сторін доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], 02 листопада 2010 року, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем по справі вона проживали без реєстрації шлюбу близько 7 років. Від спільного мешкання вони мають дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає з позивачем без реєстрації місця проживання в с. Рясне, періодично виїздить на заробітки до м. Києва, але допомоги в достатньому розмірі на утримання дітей не надає, а лише по 300 грн., періодичністю один раз в 2-3 місяці. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить стягнути з відповідача понесені нею витрати за розміщення оголошення про його виклик в судове засідання в засобах масової інформації в сумі 196 грн. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті Сумщина, що підтверджується ксерокопією оголошення у номері №10 за11.03.2015 року, в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив За згоди позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач (а.с.5-6). Діти мешкають з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7) Позивачка перебуває на обліку в УСЗН Краснопільської РДА по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує матеріальну допомогу( а.с.8, 9). Відповідач матеріальну допомогу в достатньому розмірі на утримання дітей не надає, тому позивачка звернулася в суд з позовом. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможний це робити, є особою працездатного віку, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.02.2015 року. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. та на користь позивача понесені нею витрати за розміщення оголошення про виклик відповідача в судове засідання в засобах масової інформації в сумі 196 грн. Неявку до суду відповідача суд розцінює як змогу уникнути цивільно-правової відповідальності.

Outcome: approved