Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.11.2017 року та договору дарування 1/2 частки квартири від 03.04.2019 року вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрована її невістка відповідачка [PERSON] , однак вона добровільно переїхала проживати до своїх батьків в м. Ялта і більше не поверталась. Відповідачка з 07.06.2019 року з власної волі не користується спірною квартирою, не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги. Їй, як власнику квартири, реєстрація відповідачки перешкоджає вільно володіти, користуватися та розпоряджатися її приватною власністю. А тому просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивачки в судове засідання не з`явилась, звернулась з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 06.11.2017 року (а.с.8), договором дарування 1/2 частки квартири від 03.04.2019 року (а.с.9-10), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11-12). Відповідно до довідки ПП «Регіон-Центр» від 29.06.2021 року (а.с.13), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] , її чоловік [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Згідно з актом ПП «Регіон-Центр» №116 від 30.06.2021 року (а.с.14), відповідачка [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 07.06.2019 року, а фактично проживає в м. Ялта. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №7235 від 23.08.2021 року, виданої Муніципальним унітарним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-1» м. Ялта (а.с.23), [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За нормами ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст.77, 78, 79, 80 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved