Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 42226,71 грн. заборгованості за договором про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку від 04.03.2013 р., посилаючись на невиконання відповідачем умов договору та не повернення коштів у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належно, що підтверджується матеріалами справи, та вважається повідомленим у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності, з ухваленням заочного рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.03.2013 року між АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та [PERSON] укладено договір №20121105141034, згідно якого банк на підставі заяви позичальника на відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки, видав відповідачу неперсоніфіковану платіжну картку миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE, зі строком дії два роки, відкрив спеціальний картковий рахунок №26251554100075 в гривні та зобовязався здыйснювати його обслуговування (а.с. 5-9). Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 від 04.03.2013 р. банк надав власнику рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20000,00 грн. на строк з 04.03.2013 р. по 03.03.2015 р., із сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32% річних на споживчі цілі (а.с. 10-11). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На день закінчення терміну повернення коштів заборгованість по тілу кредиту складала 13908,45 грн. (а.с. 19), а остання проплата кредиту була здійснена в жовтні 2013 р. Відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а кредитний договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобовязання не виконує. Згідно наданого розрахунку вбачається, що з листопада 2013 р. кредит не сплачується, в звязку з чим виникла заборгованість, враховуючи умови договору (п. 15 додаткової угоди №1 щодо розміру та порядку розрахунку пені). Станом на 28.05.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 13908,45 грн. за тілом кредиту, 7514,32 грн. заборгованість за процентами, 7517,19 грн. пеня за прострочення сплати кредиту за період з 25.06.2014 р. по 27.05.2015 р., пеня за прострочення сплати процентів за період з 26.02.2014 р. по 27.05.2015 р. в розмірі 2679,62 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України за прострочення виконання основного зобовязання суд стягує 3% річних з 26.02.2014 р. по 27.05.2015 р. в сумі 352,37 грн., 3% річних від суми прострочених процентів за вищевказаний період в розмірі 125,61 грн. та інфляційні втрати за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту та процентам в розмірі 10129,15 грн.(а.с. 19-22). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. А тому суд стягує судові витрати в розмірі 422,27 грн. в дохід держави, оскільки на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, який звернувся до суду, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved