Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2012 року. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області № 367/3492/15ц від 03.09.2015, після розірвання шлюбу вона залишила прізвище [PERSON] . Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON] . Вона та її неповнолітня дочка проживають разом постійно за адресою [ADDRESS] . 21 лютого 2017 року вона вступила у шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] ; у шлюбі народила доньку [PERSON] . Наразі не працює, перебуває у декретній відпустці. Її доньку [PERSON] повністю забезпечує її теперішній чоловік [PERSON] . Відповідач проживає окремо, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає з 01.12.2014 року ( з цього часу вони проживають окремо), в житті дитини, її розвитку та вихованні жодної участі не бере. Станом фізичного та психічного здоров`я дитини не цікавиться взагалі. У серпні 2018 року відповідач виявив бажання «гратися» з дитиною і отримав це право на комісії по сімейним справам у м. Ірпінь. Комісією було встановлено час двічі на місяць по три години в присутності матері або довіреної особи. Позивач вказує, що відповідач веде аморальний спосіб життя, за часи спільного життя мав серйозні проблеми з алкоголем, що і стало причиною розірвання шлюбу, а після розлучення почав вживати і наркотики. Відповідач ніколи не цікавився дитиною, навіть під час спільного життя не ніс відповідальності за її розвиток, харчування та побутові речі для її нормального життя. Навіть після народження доньки довгий час не працював, тому вона була вимушена підробляти вже через 5 місяців після пологів. У процесі розірвання шлюбу на аліменти не подавала, щоб не затягувати розгляд справи. Після розлучення на аліменти також не подавала, бо вимушена була самостійно заробляти гроші на своє життя, а також для забезпечення гідного життя її дитини. Так як відповідач ніколи не виявляв бажання бачити дитину, її донька його зовсім не знає. Наразі називає батьком її чоловіка - [PERSON] , який виховує її з 2,5 років, несе відповідальність за її фізичний та психологічний розвиток, повністю забезпечує побут дитини, а також піклується про здоров`я доньки та розвиток її світогляду. У зв`язку з із викладеними обставинами позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 1 492,0 гривень щомісячно; відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 липня 2019 року залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 52 220,0 гривень (за 35 місяців з 01.09.2015-01.08.2018) за весь період часу, який він ухилявся від сплати аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти розгляду справи у відсутності відповідача та не заперечувала проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справи у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач з 18 грудня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області № 367/3492/15ц від 03.09.2015. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. 21 лютого 2017 року позивачка вступила у шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище на [PERSON] ; у шлюбі народила доньку [PERSON] . Відповідач проживає окремо, систематичної матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. Зазначені вище обставини підтверджуються поясненнями позивача, матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 1 492,0 гривень щомісячно. Зазначений розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. При цьому суд також вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273, 280-284, 367, 430 ЦПК України суд:

Outcome: approved