Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач Комунальне підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту та пені за прострочку його виплати. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з метою реалізації державної політики стимулювання житлового будівництва на селі розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 419 було створено Луганське обласне комунальне підприємство «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», правонаступником якого на підставі рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 року № 22/36 є Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». 12 липня 2007 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0919/2007 про надання кредиту у розмірі 5000 гривень для будівництва інженерних мереж строком на 5 років. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит, повинен повертатись щоквартально 01 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу починаючи з 01 липня 2008 року згідно з встановленим графіком. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, але відповідач порушила умови кредитного договору, а саме порушила строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. З метою уникнення подальшого зростання та накопичення боргу, вважає, що суми заборгованості по кредиту у сумі 1379,04 гривень, відсоткам за користування кредитом у розмірі 52,35 гривень, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту у розмірі 41,88 гривень, а також пеня, нарахована згідно з кредитним договором у розмірі 206,86 гривень, а всього 1680,13 гривень повинні бути стягнуті з відповідача. Тому позивач просить суд розірвати кредитний договір № 0919/2007 від 12 липня 2007 року, укладений між Фондом та [PERSON], стягнути заборгованість у сумі 1680,13 гривень та судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Відповідачка [PERSON] у судові засідання 03 червня 2014 року на 12 годину 00 хвилин, 27 червня 2014 року на 09 годину 30 хвилин, 11 липня 2014 року на 10 годину не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення про отримання судової повістки та розписки про отримання судової повістки. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача Бондаренко В.С. не заперечує проти такого вирішення справи. 23 липня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з кредитним договором від 12 липня 2007 року між Комунальним підприємством «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0919/2007, згідно якого відповідачці було надано кредит в сумі 5000 грн. Станом на 14.04.2014 року залишилася сума заборгованості за кредитним договором в сумі 1680,13 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До канцелярії суду надійшли копії квитанцій про сплату [PERSON] заборгованості за кредитом, а саме: квитанція № 714009475 від 03 червня 2014 року на суму 1200 гривень отримувач Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», призначення погашення кредиту № 0919/2007 від 12 липня 2007 року від [PERSON]; квитанція № 714009818 від 12 червня 2014 року на суму 180 гривень отримувач Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», призначення погашення кредиту № 0919/2007 від 12 липня 2007 року від [PERSON]; квитанція № 714009906 від 16 червня 2014 року на суму 300 гривень отримувач Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», призначення погашення кредиту № 0919/2007 від 12 липня 2007 року від [PERSON] Отже, [PERSON], після звернення до суду позивача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0919/2007 від 12 липня 2007 року, сплачено 1680 гривень заборгованості. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що за кредитом № 0919/2007 від 12 липня 2007 року існувала заборгованість в розмірі 1680,13 гривень в зв'язку з ухиленням від виконання зобов'язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, яка була сплачена, під час розгляду справи судом, [PERSON] в розмірі 1680 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову Комунального підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту та пені за прострочку його виплати, частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial