Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь, на підставі ст. 116 КЗпП, розрахункові кошти при звільненні в сумі 10 969,12 грн., та, на підставі ст. 117 КЗпП, - середню заробітну плату у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні в сумі 10 077,80 грн. Під час судового розгляду позивачка зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення розрахункових коштів при звільненні на 1870 грн., оскільки відповідачем в добровільному порядку виплачено частину заборгованості. Позов мотивує тим, що у період з 12.05.2015 року по 05.04.2019 року вона знаходилася у трудових відносинах з ПСП «Галай». Під час цих трудових правовідносин з відповідачем, виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 9 099,12 грн. 05.04.2019 року позивачка була звільнена за згодою сторін, згідно наказу №1 від 05.04.2019 року, відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивачки. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю, просила його задовольнити. Представник відповідача визнав позовні вимоги в частині стягнення розрахункових сум при звільненні, та заперечив проти стягнення середньої заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, оскільки з вини позивачки був проданий підакцизний товар (пляшка вина) за відсутності ліцензії на продаж, і фіскальна служба, виявивши це порушення, стягнула штраф з відповідача. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 12.05.2015 року по 05.04.2019 року позивачка перебувала у трудових відносинах з з ПСП «Галай», працюючи продавцем (а.с. 2 - копія трудової книжки серії [NUMBER] ). 05.04.2019 року позивачка була звільнена за згодою сторін. Як вбачається з копії листа управління Держпраці у Чернігівській області (а.с. 3), в результаті інспекційного відвідування ПСП «Галай» встановлено порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України, зокрема позивачці не виплачені розрахункові кошти при звільненні з урахуванням суми компенсації за невикористану відпустку за 94 календарні дні через відсутність коштів на рахунках ПСП «Галай». Під час судового розгляду представник відповідача зауважив, що відповідачем в добровільному порядку виплачено позивачці частину заборгованості розрахункових коштів при звільненні в сумі 1875 грн. Позивачка в судовому засіданні не оспорювала зазначені обставини. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Фактичний час затримки розрахунку складає три місяці (з 05.04.2019 року по 05.07.2019 року). Зарплата позивача в 2019 році складала 4173 грн. За три місяці вона складає: 4173 грн. х 3 = 12 519 грн. З вирахуванням прибуткового податку та єдиного соціального внеску, що складає 19,5% сума заборгованості складає 12519 грн. - 19,5% = 10 077,80 грн. (середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні). Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачки представник відповідача не оспорював. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість розрахункових коштів при звільненні 9 094,12 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 10 077,80 грн., 768,40 грн. судового збору сплаченого позивачкою за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Окрім того, з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в сумі 768,40 грн. за позовну вимогу про стягнення заробітної плати згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial