Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду та з врахуванням уточнених позовних вимог просить постановити рішення, яким продовжити їй строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 63 % в [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона народилась [INFO] р. в м. Моршин. 30.09.1967р. вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з дівочого «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] помер її батько [PERSON]. До дня його смерті вона постійно проживала з батьком, піклувалась про його здоров»я, а після його смерті вступила у володіння його майном, зокрема різними побутовими речами, а також незавершеного будівництвом житлового будинку, готовністю 63 %, що в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 910 кв.м. та здійснювала управління ним, однак протягом шестимісячного строку не звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Коли тепер вона звернулась до нотконтори з метою оформлення на неї спадщини, листом від 18.05.2012р. їй було відмовлено і порекомендовано звернутись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. Вона постійно проживала разом з батьком, також і на час відкриття спадщини, що підтверджується відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання та копією свідоцтва про смерть батька. Від спадщини вона не відмовлялась, а тому вважає, що має право на спадкове майно. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, послались на обставини викладені в заяві, додатково пояснили, що батько позивачки помер в 1978 р.. Позивач на день смерті проживала разом з батьком, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Коли позивач в 2012р. звернулась в нотаріальну контору, про оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску шестимісячного строку звернення з заявою в нотаріальну контору є те, що позивач не знала вимог Закону, протягом якого строку необхідно звертатись з заявою в нотаріальну контору. Також, підставою пропуску строку, вважає те, що оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем на день смерті та вступила у володіння спадковим майном, а тому має право на продовження строку прийняття спадщини та визнання за нею права власності на частину спадкового майна. Відповідач представник Стрийської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, однак подали до суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності на розсуд суду. Представники третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов заперечили повністю з підстав викладених в письмовому запереченні, додатково пояснили, що майно на яке претендує позивач, а саме незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 63 %, що в [ADDRESS], це на даний час введений в експлуатацію в 2003р., двохповерховий, двохквартирний будинок, який на даний час на праві спільної часткової власності належить [PERSON].(48/100 частин) та [PERSON] (52/100 частин). Фізично спадкового майна (будинку) готовністю 63% на даний час не існує, а тому й немає, чого спадкувати. Окрім того, 7.11.2013р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області було постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на те ж спадкове майно. В задоволенні позову було відмовлено, рішення суду набрало законної сили. А тому просять в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] та її представник в судове засідання не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, в попередніх судових засіданнях представник третьої особи позовні визнав та просив позов задоволити. Третя особа [PERSON] незважаючи на неодноразові виклики, в судове засідання не з»явилась про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши осіб, що брали участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7.11.2013 р. у цивільній справі № 1323/4969/12 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стрийської державної нотаріальної контори про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Також, вказаним рішенням суду встановлено, що позивач [PERSON], та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (треті особи у вказаній справі), є рідними сестрами. [INFO] року помер батько сторін - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді половини недокінченого будівництвом житлового будинку, маючого готовність 63%, що знаходиться в [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 910 кв.м. Згідно спадкової справи №167/1978 після померлого [PERSON], вбачається, що 20.09.1978р. [PERSON], було подано заяву про прийняття спадщини після померлого - [PERSON], в якій було вказано всіх спадкоємців в тому числі і позивача по справі. 16.08.1979р. [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину по закону, на спадкове майно, а саме: половини незакінченого будівництвом житлового будинку, маючого готовність 63%, що знаходиться в [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 910 кв.м. Крім того, цим же свідоцтвом, [PERSON], були передані всі права і обов'язки по будівництву нового будинку взамін старого на існуючій земельній ділянці. Цим же рішенням, встановлено, що відповідно до повідомлення Стрийської державної нотаріальної контори, яке знаходиться в матеріалах спадкової справи, [PERSON], [PERSON], та [PERSON] було повідомлено про те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], і після його смерті залишилось спадкове майно - половина жилого будинку і грошовий вклад. Цим же повідомленням, було повідомлено про необхідність подання заяви до нотаріальної контори до 10 травня 1979 року, тобто всі дії, визначені Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом від 31 жовтня 1975 р. N 45/5 Міністерства Юстиції Української РСР, державним нотаріусом [PERSON] в межах спадкової справи № 167/1978р. - виконані. Доказів протилежного, позивачкою [PERSON] не надано. З наведеного слідує, що [PERSON] відмовилася від спадщини за [PERSON], тому твердження позивача, про те, що їй не було відомо про час відкриття спадщини підлягають спростуванню. Крім того, згідно довідки МБТІ, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, свідоцтва про право на спадщину по закону від 16.08.79р. [PERSON] успадкувала половину недокінченого будівництвом житлового будинку, маючого готовність 63%, а на даний час, що не оспорюється сторонами по справі спадкове майно повністю збудоване та прийняте в експлуатацію, позивач бачила протягом 1979р. з часу прийняття спадщини і по 1989р. на час прийняття будинку в експлуатацію, що ведуться будівельні роботи тобто, вчиняються дії щодо спадкового майна однак, не приймала жодних мір щодо захисту своїх прав. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до статей 525,526 ЦК УРСР 1963 року (далі ЦК), чинного на час виникнення спірних правовідносин, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, -місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно статей 548, 549 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач жодної з цих дій не вчинила у передбачений законом термін. Частиною 1 ст. 550 ЦК передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. В судовому засіданні з»ясовано, що спадщина після смерті [PERSON] була прийнята його донькою [PERSON]. Також, виходячи з комплексного аналізу статей 548, 549 ЦК, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець вчинив певні дії передбачені законом, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини. В протилежному випадку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, і може порушувати питання лише про продовження строку для прийняття спадщини ( в разі застосування статті 550 ЦК). Позивач у своїй заяві просить продовжити їй строк для прийняття спадщини, однак як беззаперечно встановлено в судовому засіданні, останній достовірно було відомо про відкриття спадщини після смерті батька в 1978р., але вона не прийняла спадщини у встановлений законом термін та спосіб. Жодної поважної причини для задоволення позову в цій частині, позивачем не вказано. Зважаючи на те, що судом не знайдено підстав продовження строку для прийняття спадщини, а тому відповідно не підлягає до задоволення вимога про визнання за позивачем права власності на будинок в порядку спадкування по смерті батька. Окрім того, згідно абз.4 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатись до участі в справі. Згідно абз. 2 п. 24 вказаної Постанови Пленуму, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Тобто, в даній справі нотаріус не є належним відповідачем та до нього не може бути пред»явлено позов вказаної категорії справ. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення і в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed