Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач, Львівський національний університет ім. Івана Франка звернувся в суд із позовом про стягнення коштів за навчання в розмірі 38488,02 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що наказом ректора Львівського національного університету ім. Івана Франка №3875 від 29.10.2014 року [PERSON] була зарахована з 01.11.2014 року до аспірантури Львівського національного університету ім. Івана Франка з відривом від виробництва на механіко-математичний факультет, спеціальність 01.01.01 математичний аналіз. Між відповідачем та Львівським національним університетом ім. Івана Франка укладено угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення №043 від 01.11.2014 року. Відповідно до положень Угоди аспірант зобовязується дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, виконувати індивідуальний план роботи та щороку звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану. Однак відповідачем вказані зобовязання не виконано, що підтверджується витягом із протоколу засідання вченої ради механіко-математичного факультету. Відтак, як наслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, наказом ректора Львівського національного університету імені [PERSON] відповідача - аспірантку другого року навчання з відривом від виробництва за спеціальністю 01.01.01 - математичний аналіз, відраховано з 31 жовтня 2016 року з аспірантури за невиконання індивідуального навчального плану. Після відрахування з аспірантури Львівського національного університету ім. Івана Франка у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи у відповідача виник обов'язок відшкодувати вартість навчання, відтак позивач просить стягнути з [PERSON] 38488,02 грн. коштів, які були затрачені на її навчання. Представник позивача в судове засідання подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально, однак подала до суду заяву пророзгляд справи без її участі, та про визнання заявлених до неї позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Наказом ректора Львівського національного університету ім. Івана Франка №3875 від 29.10.2014 року [PERSON] була зарахована з 01.11.2014 року до аспірантури Львівського національного університету ім. Івана Франка з відривом від виробництва на механіко-математичний факультет, спеціальність 01.01.01 математичний аналіз. Між відповідачем та Львівським національним університетом ім. Івана Франка укладено угоду про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення №043 від 01.11.2014 року. Відповідно до положень Угоди аспірант зобовязується дотримуватися всіх умов Положення про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів, виконувати індивідуальний план роботи та щороку звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану. Однак відповідачем вказані зобовязання не виконано, що підтверджується витягом із протоколу засідання вченої ради механіко-математичного факультету. Відтак, як наслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, наказом ректора Львівського національного університету імені [PERSON] відповідача - аспірантку другого року навчання з відривом від виробництва за спеціальністю 01.01.01 - математичний аналіз, відраховано з 31 жовтня 2016 року з аспірантури за невиконання індивідуального навчального плану. Після відрахування з аспірантури Львівського національного університету ім. Івана Франка у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи у відповідача виник обов'язок відшкодувати вартість навчання. У березні 2017 року на адресу відповідача Позивачем скеровано вимогу про відшкодування коштів, затрачених на навчання за державним замовленням (Додаток №5). Однак вказана вимога була проігнорована відповідачем, відповідні кошти позивачу не повернуті. Виходячи з наведеного, Університет повністю виконав свої зобов'язання щодо підготовки відповідача в аспірантурі за державним замовленням, надано освітню послугу, виплачено стипендію. Однак відповідач після відрахування з аспірантури не повернув вартість навчання. Згідно ч.1\~ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Довідки про доходи № 159 від 15.08.2017 р., виданої Львівським національним університетом ім. Івана Франка, за період навчання в Університеті із листопада 2015 року по листопад 2016 року [PERSON] було нараховано та виплачено стипендію в розмірі 38 488,02 грн. У березні 2017 року позивачем надіслано [PERSON] вимогу (претензію) про виконання зобовязання, яка залишилася без реагування. Відповідно до ч. 1\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка\~споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві\~зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно\~ч. 1\~ст. 903 ЦК України, якщо договором\~передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладенні обставини, з огляду на той факт, що відповідач не дотрималась взятих на себе зобовязань згідно Типової угоди №43 від 01.11.2014 року про підготовку аспіранта за рахунок держаного замовлення, з огляду на наявність фактичних витрат на підготовку аспіранта як фахівця, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] в користь позивача вартість фактичних витрат на навчання та виплачених стипендійних виплат в сумі\~38 488,02 гривень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 1600 грн. судового збору, сплаченого позивачем.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved