Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із первісним позовом про стягнення з відповідача на свою користь утримання, повязаного з вагітністю та продовженням навчання. До початку розгляду справи по суті змінила та збільшила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та на її утримання до досягнення сином трирічного віку. В судове засідання не зявилася, направила на розгляд справи свого представника, яка в судовому засіданні позов підтримала та вказала, що між позивачкою та відповідачем існує шлюб, за час якого позивачка завагітніла, але через їх негативні міжособистісні відносини вони перестали проживати разом і це навіть призвело до передчасних пологів та народження сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково: визнав вимогу про стягнення аліментів на утримання сина, але заперечував вимогу щодо стягнення коштів на утримання дружини, оскільки вважав їх безпідставними. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 25 червня 2016 року сторони уклали шлюб, який до цього часу не розірвано. Однак їх шлюбні відносини в теперішній час ускладнилися і вони через сварки та неприязні відносини проживають окремо. В той же час, під час шлюбу дружина, вона ж позивачка, завагітніла та 25 березня 2017 року народила сина [PERSON], який проживає з нею. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 та 3). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вона має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працездатний і має офіційну та постійну роботу, працюючи токарем в ДП НВКГ Зоря-Машпроект і отримуючи заробітну плату в розмірі близько 7-8 тис. грн. Тому він має можливість, як це визначено ст. 84 СК України, надавати дружині утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі, який суд, з врахуванням положенням ст. 77 України цього ж Кодексу, визначає в 1/6 частини всіх його доходів щомісячно. Посилання відповідача на необґрунтованість позову нічним не підтверджені та не аргументовані. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні свого позову до суду, тому відповідно до норм ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved