Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Львівського національного аграрного університету, третя особа Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області про захист права споживача, зобов'язання відповідача здійснювати безперебійну подачу холодної води з відповідністю цієї води чинним в Україні санітарним та гігієнічним нормам у належну їй квартиру. В послідуючому представник позивача збільшив позовні вимоги та просив - зобов'язати відповідача протягом календарного місяця з моменту набрання рішення законної сили здійснити капітальний ремонт водогону Стронятин-Дубляни, а також провести капітальний ремонт всіх водогінних мереж у місті Дубляни Жовківського району Львівської області, відновити виснажені свердловини № 4,5 міста Дубляни; у випадку не виконання відповідачем вказаного зобов'язання, доручити проведення вказаних робіт третій особі за вибором її як споживача за рахунок грошових коштів відповідача та усього наявного у нього майна. Стягнути з відповідача на користь позивачки 50 000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем укладено договір комунальних послуг (про надання населенню послуг з. постачання холодної води і водовідведення). Згідно договору відповідач зобов'язаний своєчасно надавати споживачеві послуги з постачання холодної води і водовідведення. Вона є власником квартири [ADDRESS]. В порушення її прав як споживача, відповідач систематично порушує положення договору, а саме: щоденно в період після 23 години - 00.30 год. до 06.00 год. припиняється водопостачання належної їй квартири. Через технічні несправності систем водопостачання , кожного календарного місяця по кілька разів припиняється подача холодної води понад добу. Такі порушення її прав призводять до морального страждання, які заключаються в неможливості належного користування водою. Вважає дії відповідача такими, що порушують її права споживача встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема в частині що споживач має право на належну якість продукції та обслуговування, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк, доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги. Додав, що відповідач монополізував водогінну систему, надавати належні послуги не в змозі, систематично порушує право позивачки на отримання належних послуг як споживача. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач позов не визнав, просив відмовити в позові за відсутності належних та допустимих доказів. Справу просили розглядати у відсутності їх представника.(а.с.44-48) Представник третьої особи до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності представника (а.с.42). Заслухавши пояснення [PERSON] як представника позивача, та допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу на підставі заявленого позову та з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінивши їх, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 19 Закону України із змінами та доповненнями 2918-14 «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належать надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення. Права споживачів питаної води визначені у статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», згідно якої споживачі питної води мають право на : забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди про вирішення справ за позовами про відшкодування моральної шкоди, суду необхідно з'ясувати характер правовідносин між сторонами і встановлювати , якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. З матеріалів справи видно, що [PERSON], як власник квартири в [ADDRESS], та як споживач уклала договір про надання населенню послуг з постачання холодної води та водовідведення з Львівським національним аграрним університетом. У вказаній квартирі проживає з членами своєї сім'ї з чотирьох чоловік. (а.с.2) Як пояснив представник позивачки, що фактично проживає також у вказаній квартирі, останнім часом почались перебої з водопостачання, систематично після 23 години - 00.30 год. та до 06 год припиняється водопостачання, чим порушується право позивачки на належний рівень споживання послуг з водопостачання та водовідведення. Причиною цього є незадовільний стан систем водопостачання та водовідведення які перебувають на балансі університету, потребують капітального ремонту. Листом - відповіддю Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області за результатами перевірки заяви [PERSON] щодо надання послуг з водопостачання Львівським аграрним університетом, встановлено, що будинок в якому проживає позивачка, обладнаний загально будинковим приладом обліку води із загальною кількістю квартир - 120, в поточному році звернень від мешканців будинку до Університету щодо якості надання послуг з водопостачання - не надходило (а.с.6). Відповідач, заперечуючи проти позову посилається на відсутність систематичності припинення водопостачання до житлового будинку [ADDRESS] та стверджує, що подача води припинялася для проведення аварійно-відбудовних робіт, вважає свої доводи правдивими, оскільки [PERSON] не зверталася до університету з доказами про неналежне надання або ненадання послуг з водопостачання (а.с.45) Допитаний в якості свідка [PERSON] суду надав ідентичні пояснення викладені в позовній заяві, показав, що як член сім'ї проживає у квартирі належній позивачці, відповідач не виконує обов'язки передбачені договором. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 04 лютого 2015 р. між позивачкою та відповідачем укладений договір про надання послуг з водопостачання холодної води та водовідведення (а.с.2-4). З цього часу позивачка є абонентом відповідача по отриманню послуг. Вимога, яка була направлена до відповідача в березні 2016 р. (а.с.5) свідчить про те, що [PERSON] вимагала від відповідача в семиденний строк з моменту пред'явлення вимоги здійснити капітальний ремонт систем водопостачання і водовідведення, які перебувають на балансі університету за допомогою яких подається водопостачання холодної води в квартиру [ADDRESS]. Крім того, адвокат позивача звертався з запитами до Дубдянської міської ради (а.с.18) в якому мова ішла про систематичне припинення водопостачання до багатоквартирного будинку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Суд приймає до уваги вказані вище звернення позивачки, як до відповідача та третьої особи, проте, звертає увагу на те, що вони можуть слугувати доказом на підтвердження позову, оскільки відповідно до частини другої ст..59 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до умов договору п.п.22-28 (а.с.4) визначено порядок встановлення факту неналежного надання або ненадання послуг та розв'язання спорів. Згідно п.30 Договору строк дії договору один рік з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде розірвано. Доказів того, що вказаний договір був у встановленому законом порядку змінений, розірваний чи визнаний судом недійсним, позивачкою не надано, що переконує суд у відсутності систематичності не виконання умов договору відповідачем. Суд не приймає доводи представника позивача про те, що єдиним постачальником холодної води та водовідведення в м. Дубляни є університет, оскільки такого твердження не спростовано. Крім іншого позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу ( відсутні акти чи інші підтверджуючі факти ) щодо систематичного щоденного припинення водопостачання. Представником позивача підтверджено оплату рахунків за водопостачання, в яких відображено показники приладу обліку води, вказане свідчить про постачання води у квартиру та будинок за місцем проживання позивачки (а.с.63,64) Позивачка просить про зобов'язання відповідача здійснювати подачу холодної води з відповідністю цієї води чинним в Україні санітарним та гігієнічним нормам. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну волу та питне водопостачання» споживачі питної води мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання. Положенням ст.44 Закону України «Про питну волу та питне водопостачання», виробничий контроль у сфері питної води та питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання. Перелік показників, за якими здійснюється виробничий контроль, порядок і періодичність його здійснення визначаються органами державної санітарно-епідеміологічної служби. Позивач не підтвердила матеріалами справи і в суді таких не добуто, про наявність результатів дослідження питної води у звязку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову позивача в цій частині. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Суд також бере до уваги, що з урахуванням вимог п.5 ст.4 Закону України Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди тільки у разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я продукцією, у випадках передбачених законодавством. При розгляді справи не встановлено обставин з якими споживач пов'язує відшкодування моральної шкоди, належними доказами позов не підтверджено, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимоги стягнення моральної шкоди. В силу ч.1 ст.3 ЦПК України захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, тобто суд не може вирішувати питання про права та обов'язки відповідача здійснювати капітальний ремонт водогону Стронятин-Дубляни, а також провести капітальний ремонт всіх водогінних мереж у м. Дубляни Жовківського району Львівської області та відновити виснажені свердловини. Отже, за наведеного вище в сукупності суд приходить до висновку про недоведеність позивачкою в порушенні її прав з боку відповідача, тому в позові відмовляє в повному обсязі. При подачі позову про захист прав споживачів, позивач звільняється від сплати судового збору, тому суд відносить такий за рахунок держави.

Outcome: dismissed