Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «ІСТОК» звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 лютого 2017 року до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» звернувся [PERSON] із заявою на вступ до кредитної спілки. На засіданні правління Позивача (протокол №24 від «07» лютого 2017 року) на підставі рішення спостережної ради Позивача про делегування правлінню повноважень заяву на вступ розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени Кредитної спілки «ІСТОК». 02 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДК2-695. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Відповідач отримав кредит у сумі 45 000 (Сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі, згідно умов та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 18 календарних місяців, до 02 квітня 2020 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 51,78 грн. щоденно (далі по тексту - плата). Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується видачею [PERSON] кредиту відповідно до умов Кредитного договору (копія видаткового касового ордеру №165 від «02» жовтня 2018р.). Згідно п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік), що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним Кредитним договором, 02 жовтня 2018 року Позивач уклав з [PERSON] Договір поруки №ДК2-695 ДП1. Так, відповідно до п. 2.1. Договору поруки, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Загальна заборгованість за кредитним договором за період з «02» жовтня 2018р. по «15» травня 2020р. становить 45 724 грн. 66 коп., з яких: Заборгованість за основною сумою кредиту 17 725 грн. 09 коп.; Заборгованість за платою = 24 336 грн. 29 коп.; Заборгованість по відсотках = 0 грн. 73 коп.; 100% річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 9 662 грн. 55 коп.; Штраф = 4 000 грн. 00 коп. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] та з [PERSON] , на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «ІСТОК» в солідарному порядку заборгованість за Договором про споживчий кредит №ДК2-695 від «02» жовтня 2018 року станом на 15.05.2020 року у розмірі 45 724 грн. 66 коп., та стягнути судові витрати. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідачі не з`явились, письмового відзиву до суду не подали. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин та за згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, 02 жовтня 2018 року між позивачем Кредитною спілкою «ІСТОК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № ДК2-695. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, [PERSON] отримав кредит у сумі 45 000 (Сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп. і зобов`язався повернути одержаний кредит в повному обсязі, згідно умов та у терміни встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 18 календарних місяців, до 02 квітня 2020 року. Відповідно до п.3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Відповідно до п.2.5. Кредитного договору плата за надання кредиту становить 51,78 грн. щоденно (далі по тексту - плата). Позивач належним чином виконав зобов`язання передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується копією видаткового касового ордеру №165 від «02» жовтня 2018 р. Згідно п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань (далі по тексту - Графік), що наведено у додатку до Кредитного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4.3. Кредитного договору платежі проводяться Позичальником згідно з Графіком у повному обсязі шляхом внесення готівкою в касу або на зазначений у договорі рахунок. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити нараховані зобов`язання в повному обсязі, згідно умов цього договору. Згідно з п. 4.7 кредитного договору у разі порушення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором, можунь настати правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому в п.п. 6.2.2. договору; сплата позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу згідно графіку платежів; повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 % річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за договором, згідно зі ст. 625 ЦК. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним Кредитним договором, 02 жовтня 2018 року Позивач уклав з [PERSON] Договір поруки №ДК2-695 ДП1. Так, відповідно до п. 2.1. Договору поруки, Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату по кредитному договору, систематично порушуючи умови кредитного договору. Згідно наданого розрахунку Загальна заборгованість за кредитним договором за період з «02» жовтня 2018р. по «15» травня 2020р. становить 45 724 грн. 66 коп., з яких: Заборгованість за основною сумою кредиту 17 725 грн. 09 коп.; Заборгованість за платою = 24 336 грн. 29 коп.; Заборгованість по відсотках = 0 грн. 73 коп.; 100% річних, згідно ст. 625 ЦК та п. 4.7.3. кредитного договору = 9 662 грн. 55 коп.; Штраф = 4 000 грн. 00 коп. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позичку частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Доказів, які б свідчили, що сума заборгованості по вищезазначеному кредитному договору є меншою чи взагалі відсутня суду з боку відповідачів надано не було, як і не було їх встановлено і під час розгляду справи. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позову В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 549, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved