Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивачка з урахуванням уточнення позовних вимог звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання спільних дітей сторін [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. 12 листопада 2013 року вона отримала виконавчий лист на виконання вказаного рішення і здала його на примусове виконання до Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області де було відкрито виконавче провадження №45834571. Але відповідач належним чином рішення суд не виконував, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів за період з 06 вересня 2013 року по 11 листопада 2019 року в розмірі 83587 грн. 56 коп., яку просила стягнути з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилась, приймала участь в судовому засіданні через повноважного представника. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вислухавши думку представника позивачки, відповідача враховуючи, що позивачка та представник третьої особи повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у відсутність не з`явившихся осіб. Суд, вислухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У\~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім визнання відповідачем позову, суд встановив таке. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 08\~грудня 2014 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №45834571 з примусового виконання виконавчого листа №192/1943/13-ц виданого12 листопада 2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , 1/3\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, за виконавчим листом № 192/1943/13-ц виданого 12 листопада 2013 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області, за період з 06\~вересня 2013 року по 01 жовтня 2018 року заборгованість за аліментами складає 74410 грн. 61 коп. (а.с. 112, 113). Як вбачається з розрахунку зробленого позивачкою в позовній заяві і який не оспорюється відповідачем, за період з 06 вересня 2013 року по 11\~листопада 2019 року розмір пені складає 901807 грн. 21 коп. З акту державного виконавця від грудня 2014 року, вбачається, що відповідач [PERSON] особисто з`являвся до відділу державної виконавчої служби і був обізнаний та не сплачував заборгованість по сплаті аліментів, що також знайшло підтвердження щодо обізнаності відповідача про наявну заборгованість (а.с. 70). Відповідно до ст. 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, заборгованості у відповідача по сплаті аліментів, факт виникнення зазначеної заборгованості з вини відповідача і тому з врахуванням положень ст. 196 СК України з відповідача підлягає стягненню розмір пені, який дорівнює розміру заборгованості по аліментам станом на жовтень 2018 року, тобто 74410 грн. 61 коп., у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст. 196 СК України,

Outcome: partial