Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач ПАТ «ВФ Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON],про стягнення заборгованості, в зв'язку з невиконанням договорів № 299227 від 13 жовтня 2000 року, №3507046 від 21 квітня 2007 року, № 3507034 від 21 квітня 2007 року, укладених між сторонами про надання телекомунікаційних послуг. Відомостями, що містяться у Реєстрі територіальної громади міста Києва, підтверджено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як вбачається з відповіді на запит суду, отриманої 21 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, того ж дня учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз'яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що 13 жовтня 2000 року між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір №299227 про надання послуг мобільного зв'язку, номер телефону [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER] Також, 21 квітня 2007 року між ЗАТ «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір № 3507046 про надання послуг мобільного зв'язку, номер телефону [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER] та того ж дня укладено договір № 3507034. В силу п. 1.1 договору позивач згідно з цим договором надає абоненту послуги мобільного зв'язку в межах України. Пунктом 2.4 договору абонент зобов'язаний: користуватись послугами мобільного зв'язку у повній відповідності до умов договору та умов (правил) користування мережами мобільного зв'язку UMС (п. 2.4.1); своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку UMС по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (п. 2.4.2); сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу (п. 2.4.3). Відповідач своїм підписом підтвердив отримання тарифів та «Умов (правил) користування мережами мобільного зв'язку. Встановлено що позивач свої зобов'язання за договором про надання послуг мобільного зв'язку виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість за період з 16 січня 2013 року по 16 квітня 2013 року, яка становить 24 226,98 грн. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв'язку з несплатою послуг за отримані телекомунікаційні послуги в розмірі 24 226,98 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved