overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, в м. Зборові, вул. Д. Галицького, буд. №5А, Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 08 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/12 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, в м. Зборові, вул. Д. Галицького, буд. №5А, Тернопільської області, яка належить [PERSON] Інша частина будинковолодіння належить позивачці. 04 квітня 2014 року рішенням Зборівської міської Ради № 23 Про присвоєння адресного номера житлового будинку та господарським будівлям, які належать [PERSON]В., яким місце розташування, будинковолодіння №11 по вул. Котляревського змінено на вул. Д. Галицького, буд. №5А в м. Зборові Тернопільської області. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачкою сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, в с. Данилівці, вул. Село, буд. №95, Зборівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що вона купила вищевказане майно і сплатила за нього домовлену суму. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, та не заперечує проти його задоволення. Суд вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 статті 328 ЦК України зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, в с. Данилівці, вул. Село, буд. №95, Зборівського району Тернопільської області належить [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.06.2015 року. 14 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вище вказаного будинку з надвірними будівлями та спорудами. На момент укладенні договору купівлі-продажу спірне майно під заставою і арештом не перебувало. На підтвердження укладеної угоди, позивачкою сплачено відповідачу домовлену суму згідно договору. Однак, відповідач від оформлення документів ухиляються, що суперечить умовам договору, а тому у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі продажу слід визнати дійсним а за позивачкою право власності на спірне майно, оскільки позивачка повністю виконала умови договору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме 2,6746га. (кадастровий номер 6122687300:01:001:0176) та 0,2410 га. (кадастровий номер 6122687300:01:001:0458), які розташовані на території Осташівської сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 677741, посилаючись на те, що після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме 2,6746га. (кадастровий номер 6122687300:01:001:0176) та 0,2410 га. (кадастровий номер 6122687300:01:001:0458), які розташовані на території Осташівської сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 677741. Після смерті [PERSON] спадкоємцями її майна є позивачка по справі та син спадкодавця [PERSON], який відмовився від спадкування своєї частки в спадковому майні, про що подав відповідну заяву, інших спадкоємців першої черги немає, оскільки чоловік спадкодавця помер. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальним розміром 3,23га., а саме: 2,16 га. - рілля, 1,07 га. - кормові угіддя, , які розташовані, на території Панасівської сільської Ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №656570, посилаючись на те, що після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальним розміром 3,23га., а саме: 2,16 га. - рілля, 1,07 га. - кормові угіддя, , які розташовані, на території Панасівської сільської Ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №656570. Після смерті [PERSON] спадкоємцями майна є її чоловік [PERSON], та позивачка по справі [PERSON] Однак. [PERSON] відмовився від спадкування своєї частки в спадковому майні, в користь позивачки. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] не відмовився від спадщини в установлений законом строк. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,2158га.(кадастровий номер 6122681000:01:001:0344), та розміром 0,2291га. (кадастровий номер 6122681000:01:001:0897), які розташовані на території Богданівської сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 010460, посилаючись на те, що вона після смерті батька є спадкоємцем його майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, якими просять суд справу слухати без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,2158га. (кадастровий номер 6122681000:01:001:0344), та розміром 0,2291га. (кадастровий номер 6122681000:01:001:0897), які розташовані на території Богданівської сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 010460. 20 грудня 2009 року в Богданівській сільській Раді Зборівського району [PERSON] розпорядився своїм майном склавши заповіт в користь позивачки. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], шляхом фактичного проживання з спадкодавцем на день смерті, однак вони відмовляються від спадкування своїх часток в користь позивачки. Спадкоємцем обов'язкової частки є дружина спадкодавця - [PERSON], оскільки є непрацездатна за віком. Звернувшись в Зборівську державно нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки загальним розміром 2,40га., які розташовані на території Млиновецької сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 689609, посилаючись на те, що після смерті матері є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок загальним розміром 2,40га., які розташовані на території Млиновецької сільської Ради, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 689609. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивач було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 3,14га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких 2,93 га. - рілля (кадастровий номер 6122680800010010121), та 0.21га. (кадастровий номер 6122680800010010338), які розташовані на території Бзовицької сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024007, посилаючись на те, що вона після смерті баби є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та послався на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок загальною площею 3,14га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з яких 2,93 га. - рілля (кадастровий номер 6122680800010010121), та 0.21га. (кадастровий номер 6122680800010010338), які розташовані на території Бзовицької сільської Ради, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024007. 26 серпня 2003 року [PERSON] в Бзовицькій сільській Раді Зборівського району розпорядилася своїм майном склавши заповіт в позивачки. Спадкоємцем обов'язкової частки не має. Звернувшись в Зборівську державно нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 3,24га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кабарівецької сільської [PERSON], згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії 1-ТР № 012839, посилаючись на те, що вона після смерті [PERSON] є спадкоємцем її майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Частина 1 статті 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що 14 березня 2005 року померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельні ділянки загальною площею 3,24га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кабаровецької сільської [PERSON], згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серії 1-ТР № 012839. 28 січня 2000 року [PERSON] в Кабарівецькій сільській [PERSON] району розпорядилася своїм майном склавши заповіт в позивачки. Спадкоємцем обов’язкової частки є син спадкодавця – [PERSON], який відмовився від спадкування своєї частки в спадковому майні в користь позивачки. Звернувшись в Зборівську державно нотаріальну контору для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відповідач своєчасно не подав заяву про відмову від прийняття своєї частки в спадковому майні. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном і згідно заповіту є спадкоємцем даного майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площами 1,28 га та 0,18га., що разом складає - 1,46 га., які розташовані на території Кальненської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №025381, та земельні ділянки площами 1,28га., та 0,17га., що разом складає - 1,45га., які розташовані на території Кальненської сільської Ради, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №025380, посилаючись на те, що після смерті батьків є спадкоємницею їхнього майна. Однак свідоцтво про право на спадщину не видано. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, якою просить суд справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши представлені докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площами 1,28 га та 0,18га., що разом складає - 1,46 га., які розташовані на території Кальненської сільської Ради Зборівського району, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №025381. [INFO] помер батько позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площами 1,28га., та 0,17га., що разом складає - 1,45га., які розташовані на території Кальненської сільської Ради, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №025380. Після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкоємцем їхнього майна є позивачка по справі - [PERSON] , інших спадкоємців немає. Звернувшись в Зборівську державну нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. На підставі наведеного,

Outcome: approved