Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08.02.2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), та відповідач уклали кредитний договір. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1820,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також згідно умов договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.75 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1820 грн., Відповідач був повідомлений про виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів , проте кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 21.02.2014 заборгованість складає 2433,43 грн. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість 2433,43 грн.та судовий збір. В судове засідання позивач не з»явився, про день слухання справи повідомлений згідно заяви представника позивача просив слухати справу у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання, не з»явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 08.02.2007 сторони уклали кредитний договір № 001-09056- 080207, відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 1820 грн. на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. А також згідно умов договору за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2.75 % в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 1820 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 4015908 від 08.02.2007 та рахунок-фактура № КVU-00000060 від 08.02.2007. Відповідач, отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується Актом прийому-передачі товару №1 Д/Б від 08.02.2007. Станом на 21.02.2014 відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідач була повідомлена про виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ТОВ «Комерційний банк «Дельта». Станом на 21.02.2014 заборгованість складає 2433,43 грн.,: заборгованість за сумою кредиту 1718,80 грн.; заборгованість за відсотками: 618,97 грн.; Положеннями договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст.. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved