Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 2 000 грн., щомісяця та додаткові витрати на дитину в розмірі 370 грн., щомісяця. В обґрунтування вимог посилалася на те, що відповідач є батьком дитини, на даний час він добровільно дитину не утримує. В частині участі батька в додаткових витратах, пояснила, що дитина відвідує курси з вивчення іноземної (англійської) мови щомісячний платіж становить 370 грн, отже просить стягувати з відповідача вартісь оплати за розвиток здібностей дитини. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 700,00 грн. В обґрунтування заперечень представник відповідача пояснив, що відповідач не має постійного місця роботи, заробіток є мінливим, крім того зазначив, що на утриманні відповідача знаходиться старший син [PERSON] [INFO] який є інвалідом ІІ групи. В частині стягнення додаткових витрат, представник відповідача зазначив. що до договору про навчання не додано доказів того, що ФОП [PERSON], взагалі має право здійснювати діяльність з навчання дітей в тому числі іноземної мови. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] вікторія Володимирівна та [PERSON] перебували в фактичних шлюбних відносинах з липня 2005 року по вересень 2014 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає із матірю та знаходиться на її повному утриманні. Також, встановлено, що [PERSON] не має постійного доходу, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд приймаючи до уваги, матеріальне становище платника, стан його здоров`я, стягувача аліментів, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів з відповідача підлягає задоволенню частково в розмірі 900,00 грн., що становитиме половину прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, другу половину повинна забезпечити мати неповнолітньої. Можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі (2\~000 грн) належними доказами не підтверджено. В частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки витрати на вивчення іноземної мови не повязані із розвитком здібностей, підготовка та вивчення іноземної мови здійснюється за шкільною програмою, а у випадку незасвоєння дитиною шкільної програми або прагнення більш глибокого вивчення мови дитина може відвідувати курси іноземної мови, що у будь якому разі не повязується із розвитком здібностей (високі досягнення в спорті, танцях, та інше). Надані договори мають розбіжності в вартості оплати, за одним з договорів, який зі слів позивачки складено пізніше, взагалі відсутні обовязкові умови договору, а саме відсутня дата складання договору, відсутній строк його дії. Крім того, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження виконання такого договору (квитанції з оплати навчання, прибутковий касовий ордер, тощо). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі ст.ст. 180 - 185 СК України,

Outcome: partial