Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Катеринопільської селищної ради Черкаської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] звернувся з вищевказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі не виконують батьківських обов`язків щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] . На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечують дитину необхідним медичним забезпеченням, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. В судове засідання представник позивача Батюк В.М. не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, та провести розгляд справи без участі представника позивача. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, попередньо надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.02.2017 року вбачається, що згідно актового запису № 10 від 21.02.2017 року, [PERSON] народилася [INFO] в смт. Катеринопіль, Черкаської області, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . З висновку органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради Черкаської області вбачається, що вказаним органом прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] через невиконання ними батьківських обов`язків щодо своєї дитини: малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-характеристики виданої виконкомом Катеринопільської селищної ради № 725/02-25 від 24.06.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживає та [PERSON] , [INFO] проживають в [ADDRESS] . На утриманні мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донькою батьки не піклуються та не надають належного догляду. [PERSON] отримує державну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років. При неодноразовому комісійному обстеженні умов проживання [PERSON] та [PERSON] перебували у стані алкогольного сп`яніння або взагалі були відсутні за місцем проживання, залишивши дитину без нагляду. [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе як особи, які не в змозі виховувати дитину. Дослідженими письмовими матеріалами справи встановлено, що на даний час дитина проживає разом із бабусею [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] має задовільний стан здоров`я та отримує заробітну плату. В сім`ї створені всі необхідні умови для проживання підопічної. За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до роз`яснення, що міститься в п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У висновку органу опіки та піклування Катеринопільської селищної ради Черкаської області висловлена позиція з приводу даного спору. Так, орган опіки та піклування зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо своєї дитини. Дане рішення мотивоване тим, що відповідачі свідомо та протягом тривалого часу ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не піклуються про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З таким висновком погоджується і суд з огляду на наступне. Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Наразі суд дійшов висновку, що відповідачі безвідповідально ставляться до питання виховання своєї дитини. Відповідачі свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Заходи впливу на відповідачів виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідачі для себе належних висновків не зробили, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявили, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинили. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні відповідачами їхньої доньки [PERSON] , [INFO] судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що відповідачами виконувались вищезазначені батьківські обов`язки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо дитини не зашкодить інтересам останньої, її подальшому вихованню та утриманню. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. До суду Службою у справах дітей Катеринопільської райдержадміністрації надано висновок про доцільність призначення опікуна, з якого вбачається, що [PERSON] може виконувати обов`язки піклувальника над дитиною та не заперечує проти призначення її опікуном над [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що бабуся малолітньої [PERSON] - [PERSON] належним чином піклується про дитину, яка проживає протягом останніх 6 місяців разом з нею, підстав для передачі дітей під опіку держави суд не вбачає, а тому вважає за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] піклувальником над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачам, що вони не позбавлені у подальшому права вирішувати питання про поновлення іх у батьківських правах щодо дитини в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає солідарному стягненню судовий збір, від сплати якого позивача звільнено відповідно до закону. На підставі наведеного,

Outcome: approved