Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також зазначає, що з відповідачем не змогли дійти згоди щодо місця проживання дитини, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої дитини з позивачкою. Судові витрати просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідач подав заяву та відзив. Зазначає, що він надав позивачці грошові кошти у сумі 5000 доларів США, також його матір - бабуся дитини - надсилала грошові кошти позивачці, і такі ж кошти надсилав відповідач. На даний час відповідач працевлаштований. Але враховуючи його майновий стан а також те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, то позов про стягнення аліментів визнає частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що у нього не було спору щодо місця проживання дитини. Також вважає, що заявлена сума судових витрат - 5000 грн. за надання правничої допомоги є завищеною. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Представник позивачки позов підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково з підстав, що викладені у відзиві. Представник органу опіки та піклування підтримала висновок органу опіки та піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області та вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу), матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає достатню допомогу на утримання сина. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, щомісячно. При цьому враховуються положення статті 182 СК України (обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів). Розмір аліментів має бути достатнім для гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів враховуються стан здоров`я як платника аліментів, так і дитини, наявність у платника аліментів інших утриманців. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, має важкий майновий стан, чи має на утриманні непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу у тому розмірі, про який просить позивачка. Представлення суду довідки про стан здоров`я [PERSON] не свідчить про те, що [PERSON] є матір`ю відповідача, адже відповідач не надав суду документів на підтвердження родинних стосунків; та не свідчить про те, що він утримує [PERSON] , оскільки належні і допустимі докази на підтвердження слів відповідача також не були надані суду. Відповідач не надав суду доказів того, що він передавав позивачці грошові кошти у сумі 5000 доларів США, і що такі грошові кошти були саме аліментами. Також періодичне надсилання коштів відповідачем на адресу позивачки не свідчить про те, що ці грошові кошти є аліментами у розумінні СК України. Адже між сторонами могли існувати певні цивільно-правові зобов`язання, на виконання яких відповідач надсилав кошти позивачці. Приймаючи рішення про задоволення позову про стягнення аліментів суд виходить з приписів статті 13 ЦПК України та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов`язок з утримання дітей покладений на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів враховуватиме баланс інтересів сторін та відповідатиме інтересам дитини. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Позивачка зазначила про існування спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини, а тому вона звернулася до суду з відповідним позовом. Відповідач зазначив, що не заперечує щоб дитина проживала з позивачкою та зауважив, що спору між сторонами не існує. Представник органу опіки та піклування підтримала висновок органу опіки та піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області та вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. Статтею 160 СК України закріплено право батьків на визначення місця проживання дитини. Користуючись своїм правом позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Малоймовірно, що якби між сторонами не існувало спору щодо визначення місця проживання дитини, то позивачка звернулася б до суду. Адже таке звернення до суду потребує також отримання висновку органу опіки та піклування, затрати власного часу на відвідування державних установ чи органів місцевого самоврядування, підготовки та збирання документів, тощо. При розгляді справи не було встановлено, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами, звернувшись до суду з відповідним позовом. Згідно висновку органу опіки та піклування Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області вважається за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю. У суду немає підстав не прийняти даний висновок до уваги. А тому позов про визначення місця проживання дитини підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та статті 142 ЦПК України. Позивачкою були надані докази сплати судових витрат (судовий збір у сумі 908 грн.), а тому 908 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Представник позивачки не просила про повернення з Державного бюджету 454 грн. судових витрат в порядку ст. 142 ЦПК України. З відповідача на користь держави підлягають стягненню 454 грн. судових витрат з урахуванням статті 141 та статті 142 ЦПК України. При цьому суд зауважує, що позивачкою не були надані докази того, що вона сплатила 5000 грн. на професійну правничу допомогу. А тому у суду немає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки 5000 грн. судових витрат (на професійну правничу допомогу).

Outcome: approved