Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач Овруцька районна державна адміністрація Житомирської області звернулась в суд з позовом до відповідача 1 [PERSON] Олександрівни та відповідача 2 [PERSON] про відібрання від них їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], без позбавлення їх батьківських прав, передачу дитини на опікування службі у справах дітей Овруцької РДА та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше встановленого законодаством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття, мотивуючи тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини [PERSON] та матеріальному її утриманню, жорстоко з нею поводяться, зловживають алкогольними напоями, залишення у них дитини є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідачі в судове засідання 26.03.2014 року, як і 03.03.2015 року, не прибули, хоча були належним чином повідомлені про слухання справи, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення; в судових засіданнях, які відбулись 12.02.2015 року та 26.02.2015 року, і в яких вони брали участь, позову не визнали, просили у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що виправились і будуть належно доглядати дочку [PERSON], просили не відбирати у них дитину і надати їм шанс брати участь в її вихованні та утриманні. В судовому засіданні представник позивача та прокурор вимоги та доводи позовної заяви підтримали, просили її задоволити в повному обсязі з мотивів, у ній наведених. Таким чином, заслухавши думку прокурора, пояснення сторін та покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши і оцінивши наявні докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідач 1 [PERSON], [INFO], є матір'ю, а відповідач 2 [PERSON], [INFO], є батьком, [PERSON], [INFO]; державна реєстрація народження дитини [PERSON] проведена відповідно до ст.126 СК України на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства, що стверджується копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області 04.11.2013 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 20.11.2014 року № 00014739079 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області 16.10.2013 року, Відповідачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS], разом з ними проживає мати відповідача 2 - [PERSON], 1931 року народження, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями довідки форми № 1, паспорта [NUMBER], довідки виконкому Листвинської сілсьької ради Овруцького району Житомирської області від 23.10.20.14 року № 1549 та наданими на запит суду відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області. За місцем проживання характеризуються посередньо, не працюють, зловживають алкогольними напоями та не здійснють належного догляду за донькою [PERSON], що стверджується письмовими характеристиками, наданими Листвинським сільським головою [PERSON] Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 15.01.2009 року у справі № 2-293 [PERSON], позбавлена батьківських прав щодо інших її дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з неї стягуються на їх утримання аліменти в розмірі 110 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 24.03.2009 року до їх повноліття. Як пояснила в судовому засіданні 12.02.2015 року свідок [PERSON], мати відповідача 1 [PERSON] та бабуся дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], діти її дочки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] - проживають разом з нею у м.Черняхів Овруцького району Житомирської області і вона є їх опікуном; протягом останніх трьох місяців з ними проживала також і [PERSON]; зі слів Листвинського сільського голови знає, що громадянський чоловік дочки [PERSON] - [PERSON] постійно п'яний та б'є [PERSON]; сама ж свідок в с.Листвин Овруцького району Житомирської області ніколи не приїзджала; в разі, якщо позовні вимоги не будуть задоволені, то має намір забрати [PERSON] з дитиною [PERSON] до себе жити у м.Черняхів Житомирської області. Як стверджує позивач, підтвердив в судовому засіданні 26.02.2015 року свідок [PERSON] та вбачається із копії письмового сигнального повідомлення № 20 від 23.10.2014 року (вих.№ 1623 від 24.10.2014 року), 21.10.2014 року від заступника головного лікаря по дитинству та пологовій допомозі Овруцької центральної районної лікарні [PERSON] до Служби у справах дітей Овруцької РДА надійшло повідомлення про загрозу життю та здоров'ю дитини [PERSON] та примусове вилучення і доставлення її до дитячого відділення Овруцької ЦРЛ. Як підтвердили в судовому засіданні 26.02.2015 року свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивача Романенко Світлана Іванівна, дану ситуацію було виявлено 20.10.2014 року під час комплексного обстеження сімей на території Листвинської сільської ради у складі секретаря Листвинської сільської ради [PERSON], о/у СКМСД [PERSON], спеціаліста І категорії служби у справах дітей РДА Романенко С.І. та провідного спеціаліста юрисконсульта РЦ СССДМ Пилипенка В.В., на підставі повідомлення секретаря Листвинської сільської ради про проживання на території сільської ради проблемної сім'ї з малолітньою дитиною, яку потрібно відвідати, оскільки з боку сільської ради є нарікання на поведінку батьків дитини, які зловживають алкогольними напоями, неналежно виконують батьківські обов'язки, не допускають у помешкання представників влади та медичних працівників. Мати може часто залишати малолітню дитину на батька. Проте, дана сім'я на обліку у сільській раді не перебувала і повідомлень про ситуацію, що склалася в даній сім'ї, до служби у справах дітей не надходило. Під час візиту в сім'ю 20.10.2014 року вищеназваною комісією встановлено, що батько дитини [PERSON] та мати дитини [PERSON] перебували у стані алкогольного сп'яніння, вели себе агресивно та виганяли членів комісії з помешкання, погрожували. З батьками малолітньої дитини була проведена профілактична бесіда про належне виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, наголошено на необхідності повного медичного обстеження для встановлення інвалідності, оскільки дитина має вади фізичного розвитку. Проте, батьки категорично відмовилися від госпіталізації дитини, що зазначено в акті обстеження сім'ї, та відмовилися від підпису. Мати написала розписку про відмову від госпіталізації. Забрати дитину у лікарню для обстеження та лікування не вдалося. 21.10.2014 року комісія в складі сільського голови Листвинської сільської ради [PERSON], заступника головного лікаря по дитинству і пологовій допомозі [PERSON], спеціалістів служби у справах дітей РДА Гладій А.В., Лясковець О.А., о/у СКМСД [PERSON]. здійснила повторний візит в сім'ю, де проживає малолітня дитина [PERSON] для її госпіталізації. Виявлено, що у кімнатах не прибрано, брудна білизна, по всіх кімнатах розкидані речі, на кухні та на веранді скрізь стояв немитий посуд, пусті пляшки з-під пива та горілки. З батьками малолітньої дитини була проведена профілактична бесіда про належне виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, наголошено на необхід повного медичного обстеження для встановлення інвалідності, оскільки дитина має фізичного розвитку. Проте, батьки знову вели себе агресивно, заперечували доставляння дитини до лікарні, про що зазначено в акті обстеження, від підпису в якому вони відмовились. Матері запропоновано супроводжувати дитину, на що вона відмовилась. Крім того, під час збирання до лікарні у дитини були виявлені синці області сідниць. І, вбачаючи загрозу життю та здоров'ю дитини, комісія змушена була оспіталізувати дитину до дитячого відділення Овруцької ЦРЛ з метою обстеження встановлення інвалідності. Враховуючи вищевикладене, служба у справах дітей звернулася з проханняя до Листвинської сільської ради про негайну постановку сім'ї, де виховується малолітня дитина [PERSON], на облік для проведення подальшої профілактичної роботи та здійснення контролю за даною сім'єю. В свою чергу, служба у справах дітей перед Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській області ініціювала притягнення до адмінвідповідальності батьків дитини. Вказані обставини підтверджуються також наявними у матеріалах справи копіями актів обстеження сім'ї від 29.08.2014 року, від 20.10.2014 року, 21.10.2014 року, 04.11.2014 року та розписки матері дитини про відмову від госпіталізації від 20.10.2014 року. Згідно з висновком органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації № 02-25/2892 від 25.11.2014 року, відібрання дитини від [PERSON] та [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є доцільним і відповідає інтересам дитини. Як підтвердила в судовому засіданні 26.02.2015 року свідок [PERSON], яка є завідувачем дитячим відділенням Овруцької центральної районної лікарні, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває у дитячому відділенні Овруцької ЦРЛ з 21.10.2014 року по даний час; дитина має вроджену фізичну ваду - правобічний параліч ерба та потребує постійного догляду; до лютого місяця 2015 року дитина перебувала у лікарні без супроводу матері і батька; за цей період батьки не цікавились станом її здоров'я та не відвідували її; проте, останні три тижні лютого місяця мати дитини [PERSON] цілодобово знаходилась в лікарні біля дитини [PERSON] та її доглядала; на даний час стан дитини стабільно задовільний і вона за медичними показниками може бути виписана з лікарні і знаходитись вдома під наглядом матері. Як підтвердив в судовому засіданні 26.02.2015 року свідок [PERSON], який є заступником головного лікаря по дитинству та пологовій допомозі Овруцької центральної районної лікарні, дитина [PERSON] разом із своєю матір'ю [PERSON] перебувала в лікарні цілодобово біля одного місяця; соматично дитина здорова, гарно розвивається, а в іншому - це дитина-інвалід, яка має вроджену фізичну ваду - правобічний параліч ерба, паралізована права рука, а тому потребує постійного особливого догляду, однак медичних протипоказань для виписки дитини з лікарні немає. Свідок вважає, мати дитини [PERSON] виправилась, але не знає чи це надовго, можливо треба надати їй шанс; щодо батька дитини [PERSON], то він до дитини не навідується. Як пояснив в судовому засіданні 26.02.2015 року свідок [PERSON], який є Листвинським сільськом головою, відповідачі є мешканцями с.Листвин, спочатку до липня 2014 року поводились з своєю дитиною [PERSON] нормально; догляд за нею на дому здійснювали медичні працівники; однак в серпні 2014 року поведінка батьків змінилась в негативну сторону, почалось зловживання алкогольними напоями, перестали впускати медичних працівників до хати, а відтак, дитина була примусово без згоди батьків вилучена для госпіталізації в лікарню; на теперішній час аморальний спосіб життя батька [PERSON] не змінився, а мати [PERSON] на даний час на території Листвинської сільської ради не проживає. Свідок вважає, що мати може виховувати дитину [PERSON] і доглядати за нею, але без втручання батька. Проте в судове засідання 26.03.2015 року представником позивача було надано медичну довідку № 13 від 23.03.2015 року, видану Овруцькою ЦРЛ про те, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває в дитячому відділенні Овруцької ЦРЛ з 22.10.2014 року по даний час з діагнозом правібічний паралі ерба; мати дитини 24.02.2015 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння самовільно залишила відділення і по даний час дитиною не цікавиться; батько дитини відвідав дитину 24.02.2015 року. Згідно ч.1 ст.56 Цивільного кодексу України органами опіки та піклування є районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних в містах, сільських, селищних рад. Згідно з п.9 ст.23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації вирішують питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дійтей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захист особистих майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо захисту дітей, віднесених до її компетенції законом. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України, суд може постановити ріше про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (в разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстокого поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батькти вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитини передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. З огляду на викладене в сукупності, суд вважає, що відповідачі продовжують ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, належних висновків щодо недопустимості ухилення від виконання батьківських обов'язків не зробили та позитивних змін у їх поведінці не настало, а тому залишення малолітньої дитини [PERSON] з відповідачами є небезпечним для її життя і морального виховання, відтак, у них слід відібрати дитину без позбавлення їх батьківських прав та передати її на опікування службі у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації для подальшого влаштування. При цьому суд вбачає за необхідне роз'яснити відповідачам, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали батькам належно виховувати їх дитину, суд за їх заявою може постановити рішення про повернення їм дитини. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, суд виходив з наступного. Частиною 4 ст.170 СК України передбачено, що при задоволенні позову по відібранню дитини від матері, батька без позбавленнябатьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач 1 на утримання доньки [PERSON] отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, однак доказів витрачання відповідачем 1 коштів допомоги за призначенням суду не надано; відповідач 1 ухиляється від обов'язку по утриманню дитини; відповідач 2, будучи працезданим за віком та станом здоров'я, також ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Доказів протилежного відповідачами суду не надано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на викладене, врахувавши відповідно до ч.1 ст.182 СК України стан здоров'я і матеріальне становище дитини та відповідачів, наявність у відповідача 1 інших дітей щодо яких вона позбавлена батьківських прав, однак за судовим рішення зобов'язана на їх утримання сплачувати аліменти, відсутність у відповідача 2 інших дітей на утриманні, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному в позовній заяві. Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідачів на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) кожного з відповідачів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття - підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.14 ч.2 ст.3, п.п.3, 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. Тому

Outcome: approved