Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка\~ у березні 2017 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалася на те, що з 20 липня 2007 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 619. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що 25 жовтня 2016 року Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ними розірвано. Вказала, що на утримання дитини потрібно не менше 2000 гривень. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засіданні зявилася, підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково\~ у частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі, який передбачений діючим законодавством для\~ працюючих осіб.\~ Вказав, що він офіційно працює у ПП «[PERSON]М.» та інших додаткових\~ заробітків не має. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі з 20 липня 2007 року та від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1002 від 22 вересня 2010 року, доданого до матеріалів справи, у якому батьками зазначено позивача та відповідача, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я дитини, матеріальний стан позивача та відповідача. Суд приймає до уваги ту обставину, що інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, тому вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: з 24 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 182, 183, 188 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial