Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивачка\~ звернулася\~ до суду із вказаним\~ позовом. У позові вказала, що 22.10.2017 року вона уклала з фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір № АР/U-0058 про виконання робіт з утеплення стін за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, 9, кв. 130. Згідно умов договору 22.10.2017 року вона сплатила відповідачу авансовий платіж у розмірі 100% від вартості робіт, а саме суму 11000 грн. Відповідно п. 3.2 договору виконавець зобовязується виконати роботи протягом 31 робочого дня з моменту попередньої оплати робіт. Оскільки сплило 43 робочих дня, але роботи не розпочалися, вона 08.12.2017 року звернулася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору і повернення їй у повному обсязі авансового внеску. Відповіді від відповідачки вона не отримала, тому просила розірвати договір № АР/U-0058 від 22.10.2017 року укладений між нею та фізичною особою-підприємцем [PERSON], та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] матеріальний збиток у розмірі 11000 грн. Ухвалою судді від 26.01.2018 року у справі відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Відповідачка про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Як вбачається з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [INFO], саме за цією адресою відповідачка повідомлялася про слухання справи. Рекомендовані листи відповідачкою не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 14, 20). Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про розгляд справи, але вони результатів не дали. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У встановлений судом строк у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України, відповідачка відзив на позов не направила, крім того від сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу, на підставі документів наявних у матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2017 року замовник [PERSON] та виконавець ФОП [PERSON] уклали договір № АР/U-0058 про виконання робіт з утеплення стін за адресою: м.Запоріжжя, бул.Будівельників, 9, кв. 130 (а.с. 3). Згідно п. 2.1 договору загальна вартість робіт погоджена сторонами і складає 11100 грн.; п. 2.4 договору оплата робіт здійснюється на умовах попередньої оплати і гривнях у розмірі 80% від вартості робіт; п. 2.7 договору після закінчення робіт замовник приймає роботи, сторони підписують акти виконаних робіт, а також сплачує решту 20% суми оплати в гривнях. Відповідно до п. 3.2 виконавець зобовязується виконати роботи протягом 31 робочих днів з моменту попередньої оплати робіт, згідно п. 1.2 та п.2.2 даного Договору, але при умові сприятливих погодних умов. Як вбачається з копії квитанції 22.10.2017 року був здійснений платіж на суму 11100 грн. (а.с. 4). [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з письмовою вимогою від 08.12.2017 року про розірвання договору і сплати грошового відшкодування (а.с. 6). Згідно вимог ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевказане, той факт, що відповідачка у передбачений договором строк свої зобов'язання за договором не виконала та не повернула сплачений позивачкою відповідно до договору авансовий внесок, чим допустила істотні відступи від умов договору, тому суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору № АР/U-0058 про виконання робіт з утеплення стін від 22.10.2017 року та стягнення з відповідачки матеріального збитку у розмірі 11000 грн. підлягають задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивачка на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» була звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст.. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved