Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання як матері дитини, яка не досягла трьох років, відповідач не надає. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого законом для дітей відповідного віку, та стягнути з відповідача на користь позивачки, на її утримання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, подала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача на своє утримання як матері дитини, яка не досягла трьох років, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В іншій частині позов підтримала повністю, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, подав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини та її матері в розмірі відповідно ? та 1/6 частини всіх видів його доходів, просив провести розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2015 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського МУЮ у Полтавській області, актовий запис № 304, що стверджується копією Свідоцтва про шлюб [NUMBER]. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 27 вищевказаної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-річного віку. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком малолітнього сина позивачки, однак не надає їй матеріальної допомоги на його утримання та на утримання позивачки як матері дитини, яка не досягла трьох років. Тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], так як відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і відповідач в змозі надавати таку допомогу. Разом з тим, судом встановлено, що позивачка потребує матеріальної допомоги від відповідача на власне утримання, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення [PERSON] 3-річного віку, проте відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, не дивлячись на те, що має таку нагоду, оскільки є працездатним за віком, має постійний дохід, перед іншими особами аліментних зобов'язань не має. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та непрацюючої дружини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, а уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved