Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Вовчоярівською селищною радою Попаснянського району Луганської області шлюбі /а.с.2/. Від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ОСББ «Єдність» /а.с.4/. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Суд враховує, що згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також, що відповідач добровільно не приймає участь в утриманні дитини, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1014 грн. щомісяця, що відповідає ст.ст. 182, 184 СК України. При цьому такий розмір аліментів не поставить в скрутне становище відповідача та забезпечить мінімальний рівень для утримання дитини, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст. ст. 80, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову даної категорії позивач звільнена від сплати судового збору, тому сплату судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що задоволено 50,7 % відсотків позовних вимог (1014 грн. від 2000 грн. складає 50,7 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму понесених судових витрат в розмірі 389,58 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (768,40 грн. х 50,7 % / 100%). На підставі викладеного,

Outcome: partial