Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, вказавши в заяві, що в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований та проживав її син, [PERSON]. Вищевказана квартира належала [PERSON] 1/2 частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2163, виданого 21 жовтня 1998 року Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 1/2 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованим в реєстрі за № 1-4377 після смерті матері, [PERSON]. 15.01.2013 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), просив визнати свого сина, [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року в задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа: Управління державної міграційної служби України в Запорізький області, МКП «Основаніє», відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року скасовано рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року залишено без змін. 19.04.2013 року [PERSON] продав квартиру [PERSON] Оскільки право на проживання та реєстрацію неповнолітнього сина [PERSON] було порушено, просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Адвокат [PERSON], який представляє інтереси [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, пояснив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року його довірителька є новим власником спірної квартири, а тому реєстрація [PERSON] у квартирі буде порушувати її майнові права. Підстав для визнання угоди недійсною немає, [PERSON] не є стороною договору, на даний час [PERSON] зробила в квартирі ремонт, користується нею третій рік. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, за останнім відомим місцем проживання не перебуває, місце його знаходження не відомо. Третя особа: Служба (управління) у справах дітей по Ленінському району м.Запоріжжя позов підтримав. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день і час судового засідання повідомлена, заперечень на позов не надала. Вислухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, думку представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2013 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), просив визнати свого сина, [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року в задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа: Управління державної міграційної служби України в Запорізький області, МКП «Основаніє», відділ по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2013 року скасовано та ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року скасовано рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 16 квітня 2013 року, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2013 року залишено без змін. Після постановлення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області 16 квітня 2013 року, а саме 19.04.2013 року спірну квартиру було продано. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.04.2013 року [PERSON] набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину, є недодержання в момент його вчинення стороною чи сторонами вимог, які встановлені, зокрема в ст.203 ЦК, згідно до якої зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. В момент укладення договору неповнолітній [PERSON] не був зареєстрований у спірній квартирі. Договір купівлі-продажу було виконано - [PERSON] отримав гроші та звільнив квартиру, а [PERSON] переїхала у придбану квартиру. Згідно із положеннями ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Позивачка [PERSON], яка виступає в інтересах неповнолітнього, не була учасником даного договору, але вважає, що її право порушено і воно може бути відновлено шляхом визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та повернення сторін цього правочину до первісного стану, та реєстрацією [PERSON], [INFO] в квартирі батька [PERSON] Але в судовому засіданні встановлено, що місцезнаходження та реєстрація батька неповнолітнього [PERSON] [PERSON] на теперішній час відсутня, його місце проживання невідоме. Мати неповнолітнього мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO], де також мешкає неповнолітній. [PERSON], [INFO] З 2008 року та по теперішній він не мешкає у спірній квартирі, і будь якого відношення до родини [PERSON] не має. Ці обставини встановлені у справі № 6/334/209/2015 і зазначені в ухвалі Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2015р. Таким чином, суд вважає, що підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON] немає.

Outcome: dismissed