Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся з позовом, у якому вказує, що 09.10.2013 року між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №300577048165015 згідно умов кредитного договору, останній отримав у банку кредитні кошти у розмірі 101525,74 грн. з розрахунком 15,33 % річних на строк з 09.10.2013 року по 09.10.2020 року. Відповідно до ст..ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» , Постанови Правління НБУ №369 « Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства, 02.12.2013 року між ПАТ «Астра Банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ПАТ «Астра Банк» на користь АТ «Дельта Банк». Таким чином , ПАТ « Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №300577048165015 від 09.10.2013 року. Банком зобовязання за кредитним договором повністю виконані, однак відповідач порушив умови кредитного договору та станом на 31.07.2015 року має заборгованість у розмірі 103797,07 грн. з урахуванням несплачених відсотків. З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість 103797,07 грн. та судовій збір на користь держави. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судове засідання представник позивача не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.76 ЦПК України, в позовній заяві вказав, що наполягає на позовних вимогах, не заперечує проти заочного рішення суду, просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.. Відповідач в судове засідання не зявився - 29.10.2015 року, 17.11.2015 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не зявилися в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно кредитного договору № 300577048165015 від 09.10.2013 року, укладеного між банком та відповідачем, останній отримав у банку кредитні кошти у розмірі 101525,74 грн. з розрахунком 15,33 % річних на строк з 09.10.2013 року по 09.10.2020 року та йому розясненні умови погашення кредиту і наданий графік погашення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом борг відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 31.07.2015 року становить 103797,07 грн. з розшифровкою суми заборгованості: заборгованість за кредитом 93537,35 грн., заборгованість за відсотками 10259,72 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання кредиту, згідно якого відповідач повинний погасити борг по кредиту з урахування процентів, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Також відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає, що на користь держави з відповідачів необхідно стягнути судовій збір.

Outcome: approved