Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ГІРНИЧОГО ФАХОВОГО КОЛЕДЖУ КРИВОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ» в інтересах якого діє виконуючий обов`язків директора Посохов О.І. звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] в якому просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 26 743 гривні 68 копійок, 3% річних у розмірі 1 857 гривень 21 копійка та інфляційні витрати у розмірі 8 290 гривень 04 копійки, а також відшкодувати судові витрати у розмірі 2270 гривень 00 копійок. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ГІРНИЧОГО ФАХОВОГО КОЛЕДЖУ КРИВОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ» є балансоутримувачем гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] 30 березня 2004 року було укладено договір № 16 оренди житла в гуртожитку № 2, яким було передано в оренду приміщення площею 57 кв.м., на другому поверсі в гуртожитку [ADDRESS] . Строк дії договору до 31.12.2004 року. Всупереч вимогам договору, станом на теперішній час, відповідач продовжує проживати в гуртожитку. Крім того, згідно договору [PERSON] до 15 числа наступного місяця зобов`язався своєчасно вносити плату за житло за тарифом вартості квартирної плати, а також комунальні послуги (газ, водопостачання, теплова енергія), згідно розрахунків показників лічильника за тарифами діючими у місті Кривому Розі. У зв`язку з неналежним виконанням вимог договору заборгованість відповідача складає 36 743 гривні 68 копійок. Ухвалою суду від 18 лютого 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. На електронну\~адресу суду\~20\~квітня 2021\~року надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що Кабінет Міністрів України продовжив дію адаптивного карантину до 30 квітня 2021 року, а також з метою попередження поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб у Жовтневому районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області продовжено особливий режим роботи до 30.04.2021 року. Зазначив, що він хворіє та не має можливості бути присутній у судовому засіданні. Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи, суд враховує наступне. Положеннями статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії»). Україна як учасниця конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Белле проти Франції» та «Нун`єшДіаш проти Португалії»). Судом приймається до уваги те, що межі відкладення розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд враховує, що провадження у справі за цим позовом відкрите 18 лютого 2021 року. При цьому, суд звертає увагу, що представником відповідача [PERSON] вже подавалося клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначено на 30.03.2021 року з підстав його хвороби, яке було судом задоволено. Беручи до уваги викладене та вимоги закону щодо строків розгляду справ, а також те, що сторона відповідача вдруге подає аналогічне клопотання про відкладення судового засідання, суд розцінює подану представником відповідача заяву про відкладення, як затягування розгляду справи, оскільки учасники судового процесу у разі виявлення бажання не бути присутнім в судовому засіданні не позбавлені можливості за необхідності надати суду письмові пояснення та/або докази по суті спору на підтвердження позовних вимог чи їх спростування. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року, який продовжено постановою Кабінету Міністрів України до 30 квітня 2021 року. Стаття 3 Конституції України визначає життя і здоров`я людини найвищою соціальною цінністю в Україні. Дійсно, Рада суддів України рекомендувала громадянам та іншим учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами. Однак, у зв`язку із запровадженням карантину Верховною Радою України не приймалось рішення щодо припинення та/або обмеження діяльності судів та якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в клопотанні представника відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. Враховуючи згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30 березня 2004 року між КРИВОРІЗЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ГІРНИЧОГО ФАХОВОГО КОЛЕДЖУ КРИВОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ» та [PERSON] було укладено договір № 16 оренди житла. Предметом договору є оренда приміщення площею 57 кв. м. на 2 поверсі в гуртожитку [ADDRESS] . Строк дії договору до 31.12.2004 року (а.с.8). Гуртожиток за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі ГІРНИЧОГО ТЕХНІКУМУ КРИВОРІЗЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ТЕХНІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ, який у відповідності до наказу № 188 від 16.05.2020 року має назву КРИВОРІЗЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ УНІВЕРСИТЕТ В ОСОБІ ВІДОКРЕМЛЕНОГО СТРУКТУРНОГО ПІДРОЗДІЛУ «ГІРНИЧОГО ФАХОВОГО КОЛЕДЖУ КРИВОРІЗЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ» (а.с. 6-7, 17-21). Як вбачається з акту про фактичне проживання осіб, складеного 24.12.2020 року в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та посвідченого головою комісії заступником директора АГР Горбенко А.К., що за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 23). [PERSON] з 08 квітня 2004 року та по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з ВІДДІЛУ РЕЄСТРАЦІЇ МІСЦЯ ПРОЖИВАННЯ ГРОМАДЯН ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ (а.с. 27). У відповідності до п.3.3. Договору № 16 від 30.03.2004 року [PERSON] зобов`язався до 15 числа наступного місяця, за минулий місяць своєчасно вносити плату за житло за тарифом вартості квартирної плати, а також комунальні послуги (газ, водопостачання, теплова енергія), згідно розрахунків показників лічильника за тарифами діючими у місті Кривому Розі, за минулий час повністю сплатити в термін дії договору. Відповідно ч.1\~ст.\~810\~ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частиною 3\~ст. 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Статтею 820 ЦК України\~передбачено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Згідно зі ст. ст. 526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Пунктом 10\~статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4вересня 2008 року №500-VI\~встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце). Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого\~наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84,чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення). Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками,затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018р.№ 498, відповідно до пункту 15 якого\~особи,які проживають у гуртожитку на умовах договору найму(оренди),вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком,послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу,електричної енергії,послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). На підставі ст. ст.\~12,\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої обов`язки згідно договору від 30 березня 2004 року про надання кімнати для проживання в гуртожитку не виконав, має заборгованість з оплати за проживання в розмірі 36\~743, 68 грн., що підтверджується наданим стороною позивача розрахунком заборгованості станом на 28.12.2020 року (а.с. 9-11). Оскільки відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надав, доводи позивача щодо розміру заборгованості нічим не спростовуються, а також і не спростовується факт мешкання в гуртожитку понад строк дії договору і ці обставини слід вважати доведеними, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми основного боргу у вказаному розмірі підлягають задоволенню. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини і зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625\~ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування\~статті 625 ЦК України\~в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01 липня 2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625\~ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. у справі № 6-68цс12, від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625\~ЦК України. Таким чином з [PERSON] підлягають стягненню 3% річних в розмірі 1\~857 гривень 21 копійка та інфляційні витрати 8\~290, 04 гривень у відповідності до розрахунку наданого відповідачем (а.с. 12-14). Статтею 141\~ЦПК України визначено, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 гривень 00 копійок.

Outcome: approved