Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові [PERSON], який помер 18.03.2015року, належало будинковолодіння у м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області по вул.Довженка, №28. Вказує, що вона як спадкоємець першої черги спадкування за законом у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Мати [PERSON] та сестра [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися у її користь. Однак, в позасудовому порядку оформити право власності на спірний житловий будинок вона не має можливості, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, у звязку із чим звернулася до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння у м.Судова Вишня Мостиського району Львівської області по вул. Довженка, №28, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судове засідання позивачка не зявилася, проте у позовній заяві просила суд справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, проте подали заяви, в яких зазначають, що не заперечують проти позову та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2015року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON] (батька позивачки). До маси спадкового майна входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №28 по вул. Довженка в м. Судова Вишня Мостиського району Львівської області, проте право власності на даний будинок належним чином за спадкодавцем не оформлено, правовстановлюючі документи відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №185/2015, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дочка померлого [PERSON] (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини. Інші спадкоємці першої черги (дружина та дочка померлого) [PERSON] та [PERSON] (треті особи у справі), відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь дочки померлого позивачки [PERSON] В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно (спірний житловий будинок) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; довідкою, виданою виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Львівської області №1051 від 15.02.2017року; копією спадкової справи №182/2015 та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved