Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», в інтересах якого діє ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, а також судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 03 вересня 2013 року ПАТ «А-Банк» (зараз - ПАТ «Акцент-Банк») уклало з [PERSON] кредитний договір № б/н, відповідно до якого ПАТ «Акцент-Банк» видало [PERSON] кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 03 жовтня 2014 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2013 року в сумі 6552,23 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 03 вересня 2013 року ПАТ «А-Банк» (зараз - ПАТ «Акцент-Банк») уклало з [PERSON] кредитний договір № б/н, відповідно до якого ПАТ «Акцент-Банк» видало [PERSON] кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 03 жовтня 2014 року у [PERSON] перед Банком виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 вересня 2013 року в сумі 6552,23 грн. (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят дві грн. 23 коп.), яка складається з: - 3622,23 (три тисячі шістсот двадцять дві грн. 23 коп.) - заборгованість за кредитом; - 1563,43 (одна тисяча п'ятсот шістдесят три грн. 43 коп.) - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 578,37 (п'ятсот сімдесят вісім грн. 37 коп.) - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 (п'ятсот грн.) - штраф (фіксована частина); - 288,20 (двісті вісімдесят вісім грн. 20 коп.) - штраф (процента складова). Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині дострокового повернення кредитних коштів є правомірними. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved