Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач, МТСБУ звернулось із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28124 грн. 74 коп. понесених витрат у зв'язку із сплатою страхового відшкодування, а також 1762 грн. понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначило, що 02.11.2014 року о 17 год. 40 хв. у м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Академіка Павлова, виїжджаючи з двору будинку №140, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався по головній дорозі, після чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв, внаслідок чого заподіяна матеріальна шкода. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду міста Харкова від 21.11.2014 року. Розмір завданих збитків згідно звіту №10494 від 06.02.2015 року, становить 32681,69 грн. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій особі, тому потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2950217 (термін дії з 11.08.2014 р. по 10.08.2015 р.). МТСБУ 10.03.2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 27234,74 грн. та здійснило оплату за послуги аварійного комісара у розмірі 890,00 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 21.11.2014 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 374 грн. за те, що 02.11.2014 року о 17 год. 40 хв. у м. Харкові [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Академіка Павлова, виїжджаючи з двору будинку №140, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався по головній дорозі, після чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв, внаслідок чого заподіяна матеріальна шкода. 29.12.2014 року [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/2950217 на автомобіль [NUMBER] (термін дії з 11.08.2014 р. до 10.08.2015 р.). Згідно звіту №10494 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 06.02.2015 року, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Voikswagen Golf GTI д.н.з. [NUMBER] складає 32681,69 грн. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.03.2015 року МТСБУ платіжним дорученням № 9881 здійснило [PERSON] виплату відшкодування в розмірі 27234,74 грн. Крім того, згідно платіжного доручення № 9720 від 20.02.2015 року МТСБУ сплатило ТОВ «ЕАК»Довіра» послуги аварійного комісара в розмірі 890 грн. 11.03.2015 року МТСБУ направило відповідачу листа, в якому запропонувало в добровільному порядку компенсувати понесені Бюро витрати, яке залишилось без відповідного реагування. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У пункті 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Первісне (основне) деліктне зобов'язання та зобов'язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. [PERSON] України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов'язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов'язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов'язанні. Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов'язання і фактично день припинення цього зобов'язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов'язанні). Судом встановлено, що на день скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина встановлена постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.11.2014 року. Згідно із частиною шостою статті 261 ЦК України за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, основне зобов'язання позивач виконав 10.03.2015 року, що підтверджено копією платіжного доручення, а позов до суду був поданий 07.03.2018 року засобами поштового зв'язку та зареєстрований в суді 15.03.2018 року, тобто у межах трирічного строку, встановленого частиною шостою статті 261 ЦК України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі понесених витрат вартості відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] в розмірі 27234,74 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення 890,00 грн. витрат на послуги аварійного комісару, суд вважає, що витрати позивача з оплати послуг аварійного комісару не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов'язаними з господарською діяльністю МТСБУ. З огляду на викладене, підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 27234 грн. 74 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial