Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Ленінський районний сектор у м. Кіровограді УДМС в Кіровоградській області, Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про виселення із житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку, зазначивши в обгрунтування позовних вимог, що 01 жовтня 2007 року між АКБ «Новий», назву якого змінено на ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий», та ФОП [PERSON] був укладений кредитний договір № 93807/01, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 100 000,00 грн., строком з 01 жовтня 2007 року по 30 вересня 2009 року, з оплатою 22% річних за користування кредитом. 18 жовтня 2007 року між АКБ «Новий» та ФОП [PERSON] була укладена додаткова угода до кредитного договору № 93807/01 від 01 жовтня 2007 року, за умовами якої п. 1.1. Кредитного договору було викладено в новій редакції, а саме збільшено суму кредиту до 150 000,00 грн., всі інші умови Кредитного договору були залишені без змін. 03 жовтня 2007 року, в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно з яким відповідачем надано банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] в м. Кіровограді Кіровоградської області. Однак, позичальник ФОП [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, не сплатив основну суму заборгованості та відсотки за користування кредитом, в зв'язку з чим, 15 серпня 2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено рішення, яким позов Банку до [PERSON], ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено в повному обсязі. На момент винесення рішення судом першої інстанції заборгованість позичальника перед Банком складала 256 923,48 грн. 29 лютого 2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, на підставі виконавчого листа, виданого 14.02.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, було відкрите виконавче провадження ВП № 31475657. Відповідачу був наданий строк для добровільного виконання судового рішення. 29 листопада 2012 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна, згідно з яким було описане майно відповідача, а саме: квартира [ADDRESS] в м. Кіровограді Кіровоградської області. Листом від 28.02.2013 року за вих. № 6898/04-33/25 Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції повідомив Банк про проведення комплексної експертної оцінки вищевказаної квартири, вартість якої, на підставі висновку експерта, склала 277 197,00 грн. 22.04.2013 року та 03.06.2013 року торги з реалізації вказаної квартири зі стартовою ціною майна 277 197,00 грн. та 207 897,75 грн., які проводила філія ПП «Нива-В.Ш.», не відбулися в зв'язку з відсутністю заявок покупців. 20.06.2013 року постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ та на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу передано на користь АКБ «Новий» в рахунок погашення суми боргу - жилу двокімнатну квартиру [ADDRESS], вартість якої відповідно до експертної оцінки становить 277 197,00 грн. 21.01.2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В. на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Ленінським відділом Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 20.06.2013 року, посвідчено та видане свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 14, відповідно до якого АКБ «Новий» належить на праві власності майно, що складається з квартири [ADDRESS]. 09.12.2013 року позивач направив відповідачу вимогу про добровільне звільнення в тридцятиденний термін квартири, яка вручена відповідачу 12.12.2013 року під особистий підпис, однак залишена без задоволення. З посиланням на ч.1 ст.109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку» позивач просив виселити [PERSON], яка зареєстрована та проживає за зазначеною адресою з квартири [ADDRESS] та зобов'язати Ленінський районний сектор у м. Кіровограді УДМС у Кіровоградській області зняти [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2015 року замість зазначеної в позові назви третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Ленінський районний сектор у м. Кіровограді УДМС в Кіровоградській області, вважати правильною назву третьої особи - Головне управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради. Позивач до початку розгляду справу по суті в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України, змінив позовні вимоги та з урахуванням змінених позовних вимог, просив усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS], загальною площею 52,15 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., та складається з: кімнат 18,4 кв.м., 11,8 кв.м., кухні 8,8 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., коридору 8,2 кв.м., ванної 2,6 кв.м., яка належить ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий», на підставі свідоцтва про право власності від 21.01.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 14, шляхом зняття з реєстрації та виселення з вищевказаної квартири [PERSON] та членів її сім'ї. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 18088 від 01.07.2015 року про подальший розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. При цьому, будучи присутнім в судовому засіданні 29 травня 2015 року, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи, письмових заперечень не надходило, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. При цьому, судом відзначається, що від відповідача неодноразово надходили клопотання про відкладення розгляду справи, а також подавалися апеляційні скарги (12.11.2014 року, 23.02.2015 року, 14.04.2015 року) на ухвалу суду про відкриття провадження по справі та судом апеляційної інстанції було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами [PERSON] Така позиція відповідача розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що в свою чергу є порушенням прав позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами, як сторони у цивільному процесі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № 17659 від 25.06.2015 року про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб Головного управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області та органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради до суду не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 жовтня 2007 року між АКБ «Новий», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» та ФОП [PERSON] був укладений кредитний договір № 93807/01, за умовами якого банк надав Позичальнику кредит в розмірі 100 000,00 грн., з 01 жовтня 2007 року по 30 вересня 2009 року, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок для поповнення обігових коштів, терміном до 30.09.2009 року, із платою за користування кредитом в розмірі 22% річних. 18 жовтня 2007 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору від 01.10.2007 року, згідно якої розмір кредиту збільшено до 150 000,00 грн. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 93807/01 від 01.10.2007 року між АКБ «Новий», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий», та [PERSON] 03.10.2007 року було укладено іпотечний договір, посвідчений 03 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3976, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення викладених нижче зобов'язань визнає себе майновим поручителем приватного підприємця [PERSON] та передає в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно - квартиру за номером [ADDRESS]. Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Прохор Л.Є. 15.12.2001 року. Право власності зареєстровано Кіровоградським ООБТІ 15 грудня 2001 року за реєстровим № 25876, в реєстровій книзі № 98. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 серпня 2011 року стягнуто з ФОП [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» заборгованість за кредитним договором № 93807/01 від 01.10.2007 року у розмірі 256 923,48 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належну [PERSON] Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 06.03.2013 року прийнята відмова відповідача ФОП [PERSON] від апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2011 року. Апеляційне провадження у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Новий» до [PERSON], ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ФОП [PERSON] від апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.08.2011 року закрито. Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Крім того, в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі зазначеного рішення 14.02.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист № 2-1466/11 та постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 29.02.2012 року Найденко Н.В. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1466/11, виданого 14.02.2012 року Ленінським районним судом м.Кіровограда про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ПАТ «АКБ «Новий» заборгованість за кредитним договором у розмірі у розмірі 256 923,48 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належну [PERSON] Судом також встановлено, що в порядку виконання зазначеного вище судового рішення, Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ 29.11.2012 року було арештовано та передано на реалізацію майно боржника, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON], що підтверджується актом опису й арешту майна від 29.11.2012 року, наявним в матеріалах справи. Відповідно до листа Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ за вих. № 6898/04-33/25 від 28.02.2013 року на підставі акту опису й арешту майна від 29.11.2012 року проведено комплексну експертну оцінку квартири [ADDRESS] в м. Кіровограді, що належить на праві приватної власності [PERSON], вартість якої, на підставі висновку експерта ФОП [PERSON], складає 277 197,00 грн. Згідно з повідомленням філії 12 ПП «Нива-В.Ш.» № 805 від 03.06.2013 року прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить [PERSON], а саме: квартира [ADDRESS] в м. Кіровограді, не відбулися 03 червня 2013 року у зв'язку з відсутністю купівельного попиту. Відповідно до постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Волохова В.І. від 20.06.2013 року затвердженої начальником Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Донцовим О.С., квартира [ADDRESS] за початковою вартістю 277 197,00 грн. передана ПАТ «АКБ «Новий». Згідно з актом передачі майна боржника стягувачу в рахунок погашення боргу від 20 червня 2013 року квартиру [ADDRESS] в м. Кіровограді було передано держаним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Волоховим В.І. стягувачу ПАТ «АКБ Новий» на підставі його заяви № 2/7 від 23 квітня 2013 року, в якій банк (стягувач) виявив бажання залишити за собою непродане майно (квартиру) в рахунок погашення заборгованості. Згідно з свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В. 21.01.2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 14 відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Ленінським відділом Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції 20 червня 2013 року, Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ» (код ЄДРПОУ 19361982), місцезнаходження якого: м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, буд. 93, належить на праві власності майно, що складається з: квартири під номером [ADDRESS], загальною площею 52,15 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. та складається з кімнат: 18,4 кв.м., 11,8 кв.м., кухні 8,8 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., коридору 8,2 кв.м., ванної 2,6 кв.м., на підставі договору дарування, посвідченого Прохор Л.Є. приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу грудня 2001 року за реєстровим № 4077. Право власності зареєстровано Кіровоградським ООБТІ 15 грудня 2001 року за реєстровим № 25876 в реєстровій книзі 98. Експертна оцінка квартири складає 277 197,00 грн., оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Прохор Л.Є. приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу грудня 2001 року за реєстровим № 4077. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вищевказана квартира належить на праві приватної власності позивачу ПАТ «АКБ Новий» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В. 21.01.2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 14. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. У частині другій статті 16 ЦК України зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів. У разі порушення цивільного права у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення, тобто особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви, позивач просив усунути йому як власнику нерухомого майна перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідача та зняття її із реєстраційного обліку у зв'язку з припиненням у [PERSON] права власності на спірну квартиру. Фактично позовні вимоги позивача зводяться до усунення банку як власнику майна перешкод, що чинить відповідач, у здійсненні права користування та розпорядження спірною квартирою, а спірні правовідносини ґрунтуються на обставинах, пов'язаних з фактом порушення відповідачем права власності позивача шляхом створення перешкод у користуванні належною йому квартирою. За правилом ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла та позбавлення права користування житловим приміщенням. При розгляді справи судом встановлено, що згідно з довідкою, виданою КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради № 3077 від 16.06.2015 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрована одна особа - [PERSON], [INFO]. При цьому, 09 грудня 2013 відповідачу [PERSON] позивачем ПАТ «АКБ «Новий» надсилалася досудова вимога про добровільне виселення зі спірної квартири, та роз'яснено, що право власності на квартиру [ADDRESS] належить ПАТ «АКБ «Новий. Вказана вимога була вручена відповідачу 12.12.2013 року під її особистий підпис, що підтверджується листом Дніпропетровського обласного вузлу спеціального зв'язку від 21.05.2014 р. за вих. № 18/25-2-567 та в подальшому залишилася відповідачем без здоволення. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Тобто, чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом за ним та членами його сім'ї у випадку зміни власника. Виникнення права на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право власника та членів його сім'ї на користування цим приміщенням. Таким чином, оскільки право власності [PERSON] на житлове приміщення припинилося у зв'язку з тим, що стягувач (позивач ПАТ «АКБ «Новий») виявив бажання залишити за собою непродану з прилюдних торгів спірну квартиру, з метою погашення кредитної заборгованості на виконання рішення суду від 15.08.2011 року, в зазначеного майна наявний новий власник, - позивач ПАТ «АКБ «Новий», право власності якого на зазначену квартиру не оспорюється, його майнові права порушуються, при цьому, судом не встановлено, що між сторонами погоджено умови проживання та користування квартирою, яка належить позивачу відповідачем [PERSON], то слід дійти висновку про те, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, а відтак її необхідно позбавити права користування вказаним житловим приміщенням в судовому порядку та виселити з квартири [ADDRESS] без надання іншого житла. Згідно ст. 3 Закону України ««Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Зважаючи на те, що відповідач позбавляється права користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, суд вважає за можливе усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «АКБ «Новий» своїм майном шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved