Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Красненської селищної ради, третьої особи Інспекції державного архітектурного будівельного контролю у Львівській області про визнання права власності на самочинну добудову, покликаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 29,5 м.кв., житловою 19,9 м.кв.. Квартира знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку, земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить до земель комунальної власності. З метою покращення житлових умов, провела реконструкцію даної квартири шляхом добудови, збільшивши загальну площу до 36,3 м.кв.. Однак після закінчення будівництва, даний об'єкт не прийнятий в експлуатацію у зв'язку з відсутністю права на виконання будівельних робіт на земельній ділянці, яка не була надана в користування чи приватну власність та без затвердженої проектної документації. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному об'ємі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить його задовольнити. Подала заяву про слухання справи у відсутності її довірительки, згідно довіреності від 19.09.2013 року, [PERSON]. Представник відповідача, голова Красненської селищної ради, Лотоцький О.І., позов визнав повністю, клопотань чи заперечень не подав. Представник третьої особи, Інспекції державного архітектурного будівельного контролю у Львівській області, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про день та час розгляду справи. Клопотання про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову, не подав. Вислухавши позивачку, представника відповідача, перевіривши та оцінивши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 542310, виданого Красненським селищним комунальним підприємством 29.11.2011 року, та витягу про державну реєстрацію прав серії СЕВ № 638542, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», № витягу 32295159 від 02.12.2011 р, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Судом встановлено, що позивачка провела реконструкцію даної квартири шляхом добудови, збільшивши загальну площу до 36,3 кв.м., житлова залишилась - 19,9 кв.м.. Однак після закінчення будівництва, даний об'єкт не прийнятий в експлуатацію у зв'язку з відсутністю права на виконання будівельних робіт та без затвердженої проектної документації. За порушення у сфері містобудівної діяльності, інспекцією ДАБК у Львівській області позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності, накладено штраф у розмірі 204 гривні (постанова № 11/287-ф по справі про адміністративне правопорушення від 23.08.2012 р. за ст. 96 ч. 1 КпАП України), який позивачкою сплачено 03.09.2012 р., що підтверджується заявою на переказ готівки № к28/3/1. (а.с. 27). Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. З ч. 1 ст. 376 ЦК України вбачається, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. З вимог ч. 3 вище згаданої статті, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Позивачка [PERSON] провела добудову до квартири на земельній ділянці, яка не надана у користування чи приватну власність і належить до земель комунальної власності (прибудинкова територія) (довідка селищного голови смт. Красне № 281 від 19.06.2013 р.) З довідки № 1271 від 17.06.2013 р., виданої Красненською селищною радою, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], суто одинока, інвалід 2-ї групи загального захворювання. Останнє також підтверджується медичним висновком ЛКК Буської ЦРЛ № 462 від 03.12.2013 року та довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 144683 від 04.06.2013 року. Згідно п. 14. Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р., «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни. Згідно технічного паспорта, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 18.12.2012 року; висновку про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, підприємства об'єднання громадян «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об'єктів архітектури» «Укрбудінжиніринг» від 20.06.2013 року, вбачається, що під час технічного обстеження квартири [ADDRESS], встановлено відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Стан об»єкта задовільний та придатний до експлуатації. Мешканці будинку № 3 в смт. Красне, де проживають позивачі, не заперечують проти проведення добудови останніми. (а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що проведена добудова не порушує будівельно-технічних норм та правил експлуатації будинку, а відтак вимоги позивачки є підставними та підлягають задоволенню. Позивачка, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інвалід 2-ї групи загального захворювання, звільнена від сплати судового збору, отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне звільнити [PERSON] від його сплати.

Outcome: approved