Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач Національний банк України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача [PERSON] на користь Національного банку України заборгованість станом на 21.11.2019 за Договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі від 11.04.2013 № 7 в загальній сумі 1914 грн. 45 коп., з яких прострочена заборгованість за процентами - 715 грн. 93 коп., пеня за простроченим кредитом - 1 040 грн. 79 коп., пеня за простроченими процентами - 157 грн. 73 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 11.04.2013 року між Національним банком України та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі № 7. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, позивач надав позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі у сумі 40000,00 грн. строком користування на 5 років. Згідно п.4.1.2 Кредитного договору відповідач зобов`язується повернути отриманий кредит до 11.04.2018 року. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером, а відповідач припинив сплату заборгованості з липня 2019 року. З метою досудового врегулювання спору було НБУ направлено позичальнику листа від 10.07.2019 про необхідність погашення заборгованості, однак останній зобов`язання не виконує. З цих підстав звернувся до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі (а.с.61). Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими повідомленнями (а.с. 59-60, 69-70). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2013 року між Національним банком України та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі № 7 (а.с.7-8). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, позивач надав позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі у сумі 40 000,00 грн. строком користування на 5 років. Згідно п.3.2 Договору за користування отриманим кредитом на споживчі цілі Позичальник щомісячно під час роботи в Національному банку здійснює оплату в розмірі 8 відсотків річних, що нараховується на залишок кредиту. Згідно з п.4.1.2 Кредитного договору відповідач зобов`язується повернути отриманий кредит до 11.04.2018 року. Відповідно до п.5.1 Договору у разі несвоєчасного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, оплати за користування ним (за відсутності письмової домовленості про відстрочення повернення кредиту) нараховується пеня у розмірі 0,05 відсотка від суми простроченої заборговансоті за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла на момент прострочення), яку Позичальник повинен сплатити Національному банку. 29 серпня 2014 року між сторонами був укладений Додатковий договір № 1 до договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі від 11 квітня 2013 року № 7, пунктом 1 якого пункт 4.1.2 викладено у наступній редакції: До 31 березня 2018 року повернути Національному банку отриманий кредит. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 58268553 та № 220-03 (#75471817) від 15 квітня 2013 року (а.с.12-13). Відповідач припинив сплату заборгованості з липня 2019 року, що слідує із розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом (а.с.14). Із наданих позивачем розрахунків та виписок по рахунку вбачається, що заборгованість за процентами станом на 21.11.2019 рокустановить 715 грн. 93 коп., пеня за простроченим кредитом - 1 040 грн. 79 коп., пеня за простроченими процентами - 157 грн. 73 коп. (а.с.14-44). На попередження банку від 10.07.2019 року за № 55-0052/35718 позичальник не відреагував (а.с.44-45). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов`язання у повному обсязі не виконав, у зв`язку з цим за ним утворилася заборгованість. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі № 7 від 11 квітня 2013 року та Додаткового договору № 1 до договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі від 11 квітня 2013 року № 7 у сумі 1 914 грн. 45 коп., яка складається із простроченої заборгованості за процентами станом на 21.11.2019 рокуу сумі 715 грн. 93 коп., пені за простроченим кредитом у сумі 1 040 грн. 79 коп., пені за простроченими процентами у сумі 157 грн. 73 коп. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у сумі 1 921 грн.

Outcome: approved