Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 15,12 умовних кадастрових гектар, змінена площа якої 6,45 в умовних кадастрових гектарах (сіножатей та пасовищ) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району, право на яку належало померлому на підставі Сертифікату серії [NUMBER] від 01.08.1997р., виданого згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за №398 та земельної ділянки [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,9902 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 476 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р. Спадщину після померлого [PERSON] прийняв рідний брат померлого [PERSON] , який у встановлений законом шестимісячний строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріального органу за останнім місцем мешкання та місцезнаходженням нерухомого майна. На підставі його заяви державним нотаріусом було заведено спадкову справу, проте не здійснив переоформлення спадщини на своє ім`я по причині смерті. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка окрім майна, яке було ним набуто в порядку спадкування після померлого рідного брата [PERSON] складається також із земельної частки (паю) розміром 15.12 умовних кадастрових гектар, змінена площа якої 6,45 в умовних кадастрових гектарах (сіножатей та пасовищ) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району, право на яку належало померлому [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] від 12.03.1997р., виданого згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за №142 та земельної ділянки [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,7813 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку належало померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 464 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р. Позивачка вказала про те, що померлий [PERSON] фактично, починаючи з травня 2004 року та по день своєї смерті, постійно мешкав разом в її родині. Постійно мешкаючи та ведучи разом спільне господарство більше п`яти років, були пов`язані спільним побутом та мали відповідні права та обов`язки й мешкали разом однією родиною та усі документи особистості та інші, що були в наявності у померлого, у тому числі по раніше померлому братові, збереглися та оригінали є в наявності у позивачки. Позивачка завжди піклувалася про померлого, здійснювала догляд за ним, бо він часто хворів та потребував сторонньої допомоги, а вже після його смерті здійснила його поховання та усі витрати, пов`язані із похованням, взяла на себе. З рідних у померлого нікого не залишилось, заповіту за життя не склав. Являючись спадкоємицею за законом четвертої черги й маючи на руках наявні у неї документи позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлого. Нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено позивачці по причині відсутності документів, що підтверджують родинний зв`язок та через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджували б належність цього майна спадкодавцю. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її, як єдиної спадкоємиці за законом звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Тимошинської сільської ради Білокуракинського району не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнали повністю. В судове засідання представник третьої особи Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району не з`явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечують проти позовних вимог. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , інвалід ІІ групи, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського РУЮ Луганської області було зроблено відповідний актовий запис за № 132 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Із Відповіді Відділу у Білокуракинському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 191/102-19 від 11.04.2019р. вбачається, що померлому [PERSON] на підставі Сертифікату серії ЛГ [NUMBER] від 01.08.1997р., виданого згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за №398 на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 15,12 умовних кадастрових гектар, змінена площа якої 6,45 в умовних кадастрових гектарах (сіножатей та пасовищ) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 476 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р. земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,9902 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.66). Із Витягу зі Спадкового реєстру № 55781840 вбачається, що після померлого [PERSON] , державним нотаріусом Білокуракинської державної нотаріальної контори 04.09.2006р. було заведено спадкову справу № 155 (а.с.40). Із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи вбачається, що у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] . [PERSON] до державного нотаріуса звернувся [PERSON] . На підставі його заяви державним нотаріусом Білокуракинської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 155 (а.с.-а.с. 82-90.). Із свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братами. (а.с.64) Судом встановлено, що [INFO] у селі Солідарне Білокуракинського району Луганської області у віці 56 років помер [PERSON] , про що Солідарненською сільською радою Білокуракинського району Луганської області було зроблено відповідний актовий запис №10 та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.41). Із Відповіді Відділу у Білокуракинському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 191/102-19 від 11.04.2019р. вбачається, що померлому [PERSON] на підставі Сертифікату серії [NUMBER] від 12.03.1997р., виданого згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за №142 на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 15,12 умовних кадастрових гектар, змінена площа якої 6,45 в умовних кадастрових гектарах (сіножатей та пасовищ) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 464 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р. належала земельна ділянка [NUMBER] кадастровий номер [NUMBER] площею 5,7813 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Тимошинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області.(а.с.66) Із довідки виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району №280 від 05.04.2019р. вбачається, що померлий [PERSON] фактично, починаючи з травня 2004 року та по день своєї смерті, а саме до [INFO] постійно мешкав, вів спільне господарство разом із позивачкою [PERSON] за адресою її мешкання та реєстрації: [ADDRESS] . Вона здійснювала його догляд, піклувалась, а після смерті здійснила його поховання та усі витрати взяла на себе. (а.с.50) Із відмови нотаріуса вбачається, що позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджували б належність цього майна спадкодавцю та відсутністю підтвердження родинних відносин (а.с.). Нотаріус, відмовляючи в оформленні спадкових прав позивачці, зазначив не тільки про відсутність родинних стосунків, а й про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.(а.с.13) Факт постійного проживання однією сім`єю, окрім довідки виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району №280 від 05.04.2019р. підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили в суді, що позивачка дійсно проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років в одному домоволодінні, вели спільне господарство з правами та обов`язками, здійснювала догляд та піклування, а після його смерті саме позивачка [PERSON] здійснила його поховання. В судовому засіданні було встановлено, що Сертифікат серії [NUMBER] від 01.08.1997р. про право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району, виданий згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за № 398 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 476 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р. видані на ім`я померлого [INFO] . [PERSON] , а також Сертифікат серії [NUMBER] від 12.03.1997р. про право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району, виданий згідно розпорядження Білокуракинської РДА №20 від 20.01.1997р. та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Ювілейний» за № 142 по колишньому КСП «Ювілейний» Білокуракинського району та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18.04.2003, реєстраційний номер № 464 згідно розпорядження Білокуракинської РДА № 63 від 24.02.2003р., видані на ім`я померлого [INFO] . [PERSON] було втрачено. Також факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивачка при винесенні окремого рішення про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю, в будь-якому разі позбавлена можливості оформити свої спадкові права нотаріально. У зв`язку з чим, суд вважає можливим, встановивши факт, що має юридичне значення, визнати право власності на спадкове майно за позивачкою. Згідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved