Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] який 6 червня 2013 року був зареєстрований в Литвинівській сільській раді Біловодського району Луганської області за актовим записом №3, сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2013року вона з чоловіком не проживають разом , вважає спільне проживання та поновлення подружніх стосунків неможливим. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені в позові, вказав, що сімейне життя не склалося у зв*язку з непорозуміннями, яки виникали між нею та чоловіком з різних питань. До реєстрації шлюбу вони проживали разом близько року, в [INFO] народився син [PERSON], але після народження дитини між ними виникали сварки, які привели до розпаду родини. Протягом 1 року вони з чоловіком проживають окремо, вона не має бажання жити спільно з відповідачем, поновлювати родинні стосунки. Син проживає разом з нею, відповідач його матеріально не забезпечує. Відповідач до судового засідання не з*явився, про час та день слухання справи повідомлявся своєчасно, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення йому поштового відправлення. З заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, причини неявки суду не повідомив. У відповідності зі ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у від- сутності відповідача . Вислухавши пояснення позивачки , дослідивши письмові докази, суд вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено , що під час проживання у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та скандали , протилежні погляди на спільне життя, сторони втратили почуття поваги, що стало підставою для руйнування сімейних стосунків і неможливістю до спільного проживання , далі проживати однією родиною з відповідачем позивачка наміру не мають , проживають окремо на протязі 1 року.. Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного із сторін зберегти родину. На даний час бажання позивачки зберегти родину відсутні. Малолітній син проживає разом з позивачкою . Відповідач заперечення до суду не надавав, тому підстав не довіряти поясненням позивачки суд не вбачає. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем, покладати на відповідача.. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved