Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ\~«Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №002-07523-051209 від 05 грудня 2009 року на загальну суму 1\~400 гривень 26 копійок. В обґрунтування позову зазначив, що через неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань щодо повернення грошових коштів за вказаним договором станом на 31 березня 2015 року наявна заборгованість у зазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, заявив клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином відповідно до вимог ч.\~5 ст.\~74\~ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків. 05 грудня 2009 року ПАТ «Дельта Банк» уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір №\~002-07523-051209, чинний з дати укладання та до повного виконання зобовязань за ним, відповідно до умов якого банк (позивач) відкрив клієнту (відповідачеві) картковий рахунок №26258903253580 в національній валюті України гривні, випустив та надав йому платіжну картку з ПІН-кодом до неї; а також шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з встановленим на день укладання договору лімітом у розмірі 1\~400,26 грн. надав відповідачу кредит. Ліміт кредитної лінії розраховувався банком самостійно (а.с. 2-3). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи кредитний договір (а.с.2-2зв.), умови тарифного пакету (а.с.3.) зобовязався своєчасно (щомісяця обовязковими мінімальними платежами) та в повному обсязі виконати зобовязання за цим договором, отже погодився з усіма його умовами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31 березня 2015 року за вказаним договором утворилась заборгованість у розмірі 1\~400 гривень 26 копійок, яка складається з: тіла кредиту у розмірі 1\~400,26 грн. (а.с.5). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором №\~002-07523-051209\~від 05 грудня 2009 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved