Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач ПАТ „Дельта Банк звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 03.07.2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Дельта Банк, правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний Банк Дельта, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-14030-030707, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 3 150 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, із кінцевим строком повернення кредитних коштів до 02.07.2010 року. Однак відповідач порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту, станом на 15.05.2015 року рахується заборгованість на загальну суму 2 001 грн. 33 коп., яка складається: з заборгованості за сумою кредиту - 1002 грн. 49 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом 59 грн. 37 коп.; заборгованість за комісіями 939 грн. 47 коп. Враховуючи вище викладене позивач просить \~стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 2 001 грн. 33 коп та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак в прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. /а.с.2/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився подав заяву про неможливість бути присутнім під час судового розгляду справи, просить справу розглядати у його відсутність. Проти стягнення кредитної заборгованості не заперечує. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо відповідно до положень цивільно-процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2007 року між ПАТ Дельта Банк, правонаступник ТОВ КБ Дельта, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-14030-030707, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 3 150 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік, із кінцевим строком повернення кредитних коштів до 02.07.2010 року /а.с.3-4/. Як встановлено в судовому засіданні укладений договір № 004-14030-030707 від 03.07.2007 року не скасований, не оскаржений і є чинним. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач всупереч вимогам кредитного договору № 004-14048-280807 від 28 серпня 2007 року /у подальшому „Договору/ порушив виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту. Станом на 15.05.2015 року загальна заборгованість становить 2 001 грн. 33 коп., яка складається: з заборгованості за сумою кредиту - 1002 грн. 49 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом 59 грн. 37 коп.; заборгованість за комісіями 939 грн. 47 коп. /а.с.7/. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] всупереч вимогам „Договору„ безпідставно не сплачувалася заборгованість по кредитному договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладено,

Outcome: approved