Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення її донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. У своєму позові позивачка вказала, що вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , який був в зареєстрований 15 жовтня 2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Миколаївській області (актовий запис № 336, серія [NUMBER] ). У шлюбі була народжена спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . З 12 травня 2019 року позивачка проживає окремо від чоловіка. Подружні стосунки з чоловіком припинила з 17.11.2019 року. Відповідач матеріально її не підгримує, що суперечить ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 гривень, що є недостатнім для проживання. За таких умов, вважає, що з відповідача мають бути стягнуті на користь позивачки аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб. Саме такий розмір аліментів, на думку позивачки, є необхідним та достатнім для забезпечення її потреб. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та працює на ТОВ Сандора. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 01.04.2020 р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на наступне. Відповідач заперечує факт припинення подружніх відносин з громадянкою [PERSON] з 17.11.19 р., і заперечував проти того, що він не надає грошових коштів. Він постійно передає грошові кошти методом переводу і наочно, чеки не збереглися так, як він не планував, що стосунки з дружиною приймуть судовий характер. Просив призначити йому за його власним бажанням з метою виконання ним законних вимог згідно ст. 58, ст. 80 ч. 2, ст. 84 ч. 2 СК України щомісячну грошову допомогу надану ним до досягнення дитини трьохрічного віку, громадянки [PERSON] в розмірі мінімального прожиткового мінімуму, на працездатну особу встановленого державою, так як бажання жити разом на теперішній час з неї в даних обставинах в нього відсутні, і ініціатором жити окремо виступила дружина. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , батьками якої в Свідоцтві про народження (серії [NUMBER] ) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає хоча має таку можливість, так як є працездатним. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Ч. 4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, працює, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини в судове засідання не надав, згідно його відзиву на позовну заяву, згоден надавати допомогу на утримання дружини, проте в іншому розмірі. Побажання відповідача щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, не може бути врахованим судом, так як згідно вимог ст. 184 СК України, дана вимога може бути заявлена лише за заявою стягувача, тобто позивача по справі. На підставі наведеного є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 27.02.2020 року до досягнення дитиною трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved