Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. У своєму позові вказала, що 10 червня 1995 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблений актовий запис № 214. Від шлюбу у них з відповідачем є двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Молодший син є неповнолітнім, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.06.2007 року. Шлюб між ними розірвано 29 травня 2018 року, що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду по справі № 484/1936/18 про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Те, що дитина проживає разом з позивачкою підтверджується довідкою про склад сім`ї за місцем проживання. Відповідач з ними не проживає, за останніми даними проживає та працює в місті Києві, має дохід, однак жодної матеріальної допомоги сину не надає, не цікавиться його захопленнями, не приймає жодної участі у його вихованні, не купує речі та медикаменти. Їх малолітній син перейшов до восьмого класу та потребує допомоги у навчанні, а саме йому потрібен репетитор англійської мови, аби в майбутньому він мав успішність та здобув гарну професію. Також син хоче займатися спортом, однак вона не має таких коштів аби йому це забезпечити. Позивачка має мінливий дохід та в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітнього сина. Де саме працює та який отримує дохід відповідач, не відомо. Належний рівень життя позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку. Так, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має. транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Відзив на позов не надав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] , який на даний момент є повнолітнім, та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , батьками якого в Свідоцтві про народження (серія [NUMBER] від 01.06.2007 року) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітня дитина, яка проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183, 191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 04.08.2020 року до повноліття дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved