Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 20 грудня 2003 року вона та відповідач перебували у шлюбі, від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. 02 квітня 2007 року шлюб між ними було розірвано. Позивачка вказує, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею, спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував , що донька буде проживати з нею. Весь цей час жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. На сьогоднішній день дитині вже дев'ять років. Нею доньці забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному її вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день також здійснюється нею, батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. З 06 березня 2009 року за рішенням Деснянського районного суду м. Києва відповідач повинен сплачувати аліменти. До даного обов'язку відповідач ставився безвідповідально, що відображалось в не постійних виплатах аліментів. Починаючи з кінця 2015 року та по теперішній час виплати взагалі не проводились. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.11.2016 року складає 12 520,40 гривень. Відповідач є злісним неплатником аліментів. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково донька займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Ці зайняття потрібні неповнолітній доньці, вона відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх обов'язків. Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON]. В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила позбавити [PERSON], який проживає за адресою [ADDRESS] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]; судові витрати покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про визнання позову, в якій зазначив, що у провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться справа № 367/8150/16-ц за позовом [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав; користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 174 , ч.2 ст. 197 ЦПК України він повністю визнає заявлені нею вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення її позову; з заявленим позовом був ознайомлений до початку розгляду справи. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у встановленому законом порядку. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач не виконує покладені на нього законодавством обов'язки щодо утримання та виховання дитини, не бере будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Позивачкою доньці забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному її вихованню, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день також здійснюється нею, батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. З 06 березня 2009 року за рішенням Деснянського районного суду м. Києва з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки-розрахунку Ірпінського ВДВС від загальна сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів станом на 01.11.2016 року складає 12 520,40 гривень. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не цікавиться долею дитини [PERSON], [INFO], не приймає участі в її вихованні та утриманні, відповідач надав суду письмову заяву про визнання позову, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому є передбачені законом підстави для позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 551, 20 гривень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 164-166 СК України,

Outcome: approved