Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося до суду з даним позовом вказуючи, що 05.04.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем було укладено кредитний договір № ICKGMCU.28800.004, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних. Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 05.04.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 9756 грн. 39 коп., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 3257,80 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 3170,38 грн., поточної заборгованості за відсотками в сумі 134,31 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 3193,90 грн. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 9756 грн. 39 коп за кредитним договором ICKGMCU.28800.004 від 05.04.2012 року. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогамст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 року № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВБР» виконавчою дирекцією прийнято рішення № 234 від 22.12.2015 року про початок ліквідації ПАТ «ВБР». Судом встановлено, що 05.04.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем було укладено кредитний договір № ICKGMCU.28800.004, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних. Відповідач зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак ним не виконуються належним чином зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 05.04.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 9756 грн. 39 коп., яка складається з: поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 3257,80 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту в сумі 3170,38 грн., поточної заборгованості за відсотками в сумі 134,31 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 3193,90 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: approved