Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач Неліпинська сільська рада, як орган опіки та піклування звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просить винести рішення, яким відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON] трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] строком на 90 днів з поміщенням їх до смт. Батьово. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , є матір`ю трьох - малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний поміщені до притулку дитини в смт. Батьово. Посилається на те, що дітей виховує самостійно, батько участі у вихованні дітей не бере, проживає окремо від дітей. Зауважує, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 22 лютого 2021 року розглянуто матеріали щодо відібрання дітей від матері, без позбавлення її батьківських прав. Стверджує, що мати дітей вихованням та розвитком їх не займається, про те, де діти знаходяться їй байдуже, старша дочка часто залишається в подруги ночувати. Вказує на те, що одного разу коли мати взявши з собою сина [PERSON] та меншу дочку [PERSON] пішла до громадянина ромської національності, зі слів сина розпиваючи спиртні напої вигнали його на не визначений час уночі на мороз, де він дуже змерз. Зазначає, що разів син неодноразово втікав від матері та сам добирався додому, а матері було байдуже. Крім того, зазначає, що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини 22 лютого 2021 року [PERSON] з`явилася та пояснила, що вживатиме всіх заходів для можливості повернення їй дітей, буде всіма способами шукати роботу, перестане вживати алкоголь. Зазначає, що комісія вирішила дати матері час для виправлення, усунення всіх недоліків, та надати можливість повернути дітей матері через деякий час, у зв`язку з тим, що на даний час немає можливості повернення дітей до проживання в сім`ю, через те, що умови для дітей не забезпечені. А тому, органом опіки та піклування надано висновок про доцільність відібрання трьох малолітніх дітей, та поміщення їх до притулку для дітей смт. Батьово, без позбавлення матері батьківських прав. В зв`язку з цим позивач як ООП просить позов задовольнити та визнати доцільним відібрання малолітніх дітей у матері. Ухвалою суду від 04.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У підготовче судове засідання представник позивача Неліпинської сільської ради, як органу опіки та піклування не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату розгляду справи судом. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі Неліпинської сільської ради, як органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, зауважують, що батько участі в житті дітей не приймає, та вирішується питання про позбавлення його батьківських прав щодо них. Відповідач [PERSON] у подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів відповідно до ст. ст. 198, 223 ЦПК України, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 26.05.2010 року, запис №31), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 24.01.2012 року, запис №6), [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 28.07.2016 року, запис №43). Відповідно до рішення Свалявського районного суду від 07.11.2018 року, справа № 306/2022/18, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14.11.2009 року виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, розірвано. Як вбачається із рішення Опікунської ради виконавчого комітету Неліпинської сільської ради від 17.02.2021 року № 1 «Про негайне відібрання дітей у матері», вирішено відібрати у матері [PERSON] малолітніх дітей, які проживають разом із нею, а саме: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї від 16.02.2021 року складеного комісією виконавчого комітету Неліпинської сільської ради, за адресою [ADDRESS] (на даний час Мукачівського району), що умови проживання дітей не задовільні, відповідач [PERSON] вихованням дітей не займається, діти недоглянуті, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, зі слів дітей часто не ночує дома та залишає їх без нагляду. Із характеристики гр. [PERSON] , мешк. [ADDRESS] , виданої секретарем Неліпинської сільської ради Мориляк С.М., встановлено, що остання розлучена, має на вихованні чотирьох малолітніх дітей, а саме : дочку - [PERSON] , сина - [PERSON] , дочку - [PERSON] , та сина - [PERSON] , який зареєстрований за вище вказаною адресою , але проживає разом з батьком [PERSON] в м .Свалява. Крім того, відповідно до наявних відомостей у матеріалах справи вбачається, що гр. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не виконує свої батьківські обов`язки, вихованням та належним утриманням дітей не займається, на шлях виправлення не бажає ставати, на роз`яснення, доводи щодо своєї поведінки та виховання дітей не реагує. За характером неврівноважена, безвідповідальна, марнотратна, лінива, недбайлива, не користується повагою в односельчан через її ведення способу життя. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Наказів ССД Свалявської РДА від 20.02.2020 року, №№ 21, 22, 23 «Про взяття на облік дитини» дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взято на облік, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року № 800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю». Згідно із довідкою № 218 від 17.02.2021 року виданою виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради, сім`я [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , складається із п`яти чоловік, а саме, вона- [PERSON] , дочка- [PERSON] , син - [PERSON] , син [PERSON] , який зареєстрований за вказаною адресою, але проживає разом із батьком в м. Свалява, та дочка - [PERSON] . Крім того, із довідки № 251 від 23.02.2021 року виданої виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради, встановлено, що за гр. [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку. Відповідно до психолого- педагогічної характеристики [PERSON] , учня 3-Б класу, Неліпинської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, Мукачівського району, Закарпатської області, встановлено, що загальний фізичний розвиток дитини відповідає віковій нормі, за станом здоров`я зарахований до підготовчої групи під час занять з фізичної культури, хлопчик виховується у неповній багатодітній сім`ї, батьки розлучені, з боку мами не виділяється увага навчанню та вихованню хлопчика, батьківські збори відвідує рідко, вдома умови не відповідають санітарним нормам для виховання і розвитку малолітніх дітей. Кожного навчального року дитину неодноразово залишають вдома для лікування педикульозу, учень часто пропускає уроки без поважних причин, мама не є авторитетом для власних дітей. Відповідно до психолого- педагогічної характеристики [PERSON] , учениці 5-Б класу, Неліпинської ЗЗСО І-ІІІ ступенів, Мукачівського району, Закарпатської області, встановлено, що за час навчання виявила середній рівень, інколи рівень навчальних досягнень дівчинки коливається між середнім і низьким, це зумовлено тим, що вона не повністю усвідомлює обов`язки школяра, виявляє інтерес лише до окремих предметів. [PERSON] має середній ступінь сформованості вміння вчитися, планувати свою роботу, контролювати себе, має потребу в здобутті знань, але не працює над собою, тому її знання не мають глибинності, вони не міцні, інколи поверхневі, однак дівчинка досить відповідальна у виконанні навчально-трудових завдань, має розвинену пам`ять і уяву, але, крім виконання завдань учителя, для розвитку не робить нічого, не дуже старанна і наполеглива, не вміє контролювати себе, планувати свою роботу, виконувати її організовано, акуратно, систематично, має занижену самооцінку щодо своїх успіхів у навчанні, загальне ставлення дівчинки до школи, навчання, трудової діяльності позитивне. Відповідно до довідки Неліпинського закладу дошкільної освіти № 08 від 16.02.2021 року, [PERSON] , 2016 р.н. щоденно відвідує заклад дошкільної освіти, її мати [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки, визначені законодавством. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Як з`ясовано в судовому засіданні, тривалий час мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки, не дбає про здоров`я, духовний та моральний розвиток дітей, не забезпечує здобуття ними освіти, не забезпечує малолітніх продуктами харчування, не має виховного впливу на дітей, не є для них авторитетом. Щоб не позбавляти дитину сім`ї, і водночас забезпечити її інтереси, якщо батьки за об`єктивними причинами не спроможні виховувати дитину та здійснювати належний нагляд за нею, законодавством установлена спеціальна норма. Ця норма - відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав (ст. 170 СК України), яка виступає як сімейно-правова санкція поряд із позбавленням батьківських прав і є мірою відповідальності батьків за неналежне виховання дітей у сім`ї. Відібрання малолітніх від матері без позбавлення батьківських прав, продиктовано турботою про малолітніх і неможливістю матері самостійно визначити їх долю. Також є по суті превентивною мірою відносно до матері, оскільки надає їй можливість змінити своє ставлення до виховання дітей та слід розглядати як захід первинного впливу на матір, яка не справляється зі своїми батьківськими обов`язками, але повний розрив дітей з матір`ю, на думку органу опіки та піклування, є недоцільним. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Як вбачається із висновку Неліпинської сільської ради Мукачівського району № 4/01-28 від 23.02.2021 року про доцільність відібрання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, вирішено доцільним відібрати дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дітей. Щодо батька дітей - вирішується питання про позбавлення його батьківських прав щодо них. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, беручи до уваги позицію відповідача та визнання нею позову, суд дійшов висновку, що діти опинились у складних життєвих обставинах, а саме те, що мати [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов`язки, не дбає про їх здоров`я, діє всупереч інтересам дітей тим самим позбавила їх права на належне батьківське виховання та утримання, внаслідок чого діти потрапили в тяжкі життєві обставини, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що проживання дітей разом із їх матір`ю [PERSON] буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, для розвитку та виховання малолітніх дітей, а тому слід відібрати дітей від матері без позбавлення її батьківських прав та поміщення до притулку, що буде відповідати якнайкращим інтересам малолітніх дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. В зв`язку з цим, та, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду як орган опіки та піклування, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, та з врахуванням того, що вона позов визнала повністю до початку розгляду справи по суті, з неї відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, слід стягнути 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом юридичною особою за позовну вимогу немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved