Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. Оскільки квартира відповідача знаходиться в багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідачу надається теплова енергія на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER]. Відповідач самовільно відключив прилади опалення від системи теплопостачання без дотримання встановленого законодавством порядку, а самовільне відключення не є підставою для звільнення від оплати послуг з теплопостачання, тому відповідачу нараховується плата за послуги з теплопостачання. В період з 01.10.2013 року до 01.05.2014 року відповідачу була відпущена теплова енергія, за яку він плату не вносив, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 1100,51 грн. Також відповідач відповідно до ст.625 ЦК України зобов'язаний сплатити інфляційні збитки в сумі 27,07 грн. та 3% річних від простроченої суми в сумі 8,71 грн. Димитровським міським судом Донецької області було ухвалено судовий наказ № 2-н/226/229/2014 від 26.05.2014 про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в сумі 1100,51 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 8,71 грн., інфляційних збитків в сумі 27,07 грн. та судового збору в сумі 121,80 грн. на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Відповідач не погодившись з рішенням суду звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 22.07.2014 р. по справі № 2-с/226/15/2014 судовий наказ скасовано. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає провести розрахунок за спожиту теплову енергію, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.10.2013 року до 01.05.2014 року в сумі 1100,51 грн., інфляційні збитки за період з 21.11.2013 р. по 20.04.2014 р. в сумі 27,07 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.11.2013 р. по 20.04.2014 р. в розмірі 8,71 грн., понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Крім того, представник позивача надала письмове пояснення до позовної заяви, зазначивши, що самовільне відключення відповідачем радіаторів в його квартирі не є підставою для звільнення або зменшення плати за теплову енергію. Оскільки позивач надавав послугу відповідачу з теплопостачання, а відповідач відключився від центрального опалення без дотримання встановленого порядку, то вважає нарахування за опалення правомірними. В житловому будинку [ADDRESS] встановлено прилад обліку теплової енергії, тому по особовому рахунку [NUMBER] плата за спожиту теплову енергію нараховується відповідно до показів лічильнику теплової енергії та опалювальної площі квартири. До встановлення приладу обліку теплової енергії оплата за опалення нараховувалася відповідно до затверджених норм споживання та опалювальної площі квартири, власником якої є відповідач. В період з 01.10.2013 р. по 01.05.2014р. відповідачу нараховано до сплати за теплову енергію відповідно діючого тарифу і у позивача немає підстав для звільнення від оплати зазначеної послуги. Комунальні платежі, до яких належить послуга з теплопостачання, є щомісячними нарахуваннями, а тому розрахунок індексу інфляції та 3% річних здійснюється на суму кожного щомісячного платежу за кількість днів прострочення, починаючи відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р., з 21 числа місяця, що настає за розрахунковим. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він мешкає в належній йому на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло. 8 жовтня 2008 року у нього в квартирі згідно його заяви представником КП «Служба єдиного замовника» були демонтовані радіатори центрального опалення, оскільки вони не обігрівали квартиру. З того часу він не отримує послуги теплопостачання. З 08.10.2008 року до 2010 року рахунки за послуги теплопостачання йому не виставляли, а з 2010 року йому знов стали виставляти рахунки. Між ним і позивачем відсутній договір на постачання теплової енергії до його квартири. Він не звертався до позивача з заявою про укладення договору на надання послуг з теплопостачання. Він не звертався до Міжвідомчої комісії з розгляду питань про відключення споживачів від системи теплопостачання при відмові споживача від послуг центрального опалення, рішення цієї комісії в нього немає, він звертався до Димитровського міського голови з заявою про відключення його квартири від центрального опалення. Він отримує квитанції на сплату теплопостачання, однак не оплачує їх, оскільки не згоден з нарахуванням йому вартості послуг, які не отримує. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в період з 01.10.2013 року до 01.05.2014 року плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до вказаної квартири згідно відкритого особового рахунку [NUMBER], не вносив, заборгованість за цей період складає 1100,51 грн. В період з 21.11.2013 року по 20.04.2014 року 3% річних від простроченої суми становить 8,71 грн., інфляційні збитки становлять 27,07 грн. (а.с. 5-7). Згідно акту готовності до опалювального періоду 2013-2014 років та акту про включення опалення в житловому будинку [ADDRESS] відповідачу фактично надавалася теплова енергія у вказаний період (а.с. 43, 44). Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS] від 08.10.2008 р., в квартирі відсутні прилади центрального опалення (а.с. 30). Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 05.03.2014 року, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.04.2014 року, з [PERSON] на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» була стягнута заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.10.2010 року до 01.07.2013 року в сумі 9017,96 грн., 3% річних в сумі 458,27 грн. (а.с. 8-11). Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст.156 ЖК України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 р № 572 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2006р. № 45), власник квартири (та повнолітні члени сім'ї власника) зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно з ст.162 ЖК України, ст.ст.525, 526 ЦК України плата за комунальні послуги у квартирі, яка належить громадянину, стягується по затвердженим в установленому порядку тарифам, тобто споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги і нести майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору надання послуг, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER]. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України не допускається, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, тому позивач мав право на стягнення заборгованості, яка виникла за надану відповідачам теплову енергію. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в односторонньому порядку порушив умови договору, який фактично з ним був укладений згідно відкритого особового рахунку і відповідно до якого йому надавалася послуга з надання теплової енергії. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.25 Правил надання населенню послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання забороняється. Згідно п.4 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач самовільно відключився від мережі централізованого опалення без дотримання встановленого порядку, а тому його доводи щодо відсутності приладів опалення у квартирі як підстави для не нарахування плати за надану теплову енергію, суперечать чинному законодавству. Щодо доводів відповідача про відсутність договору між сторонами по справі суд зауважує, що згідно ст.11 ЦК України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Оскільки позивач надає послугу відповідачу з теплопостачання (без укладання письмового договору), а споживач самовільно відключився від центрального опалення без дотримання встановленого порядку, то відповідно, позивач правомірно нараховує плату за надану теплову енергію, а відповідач повинен сплачувати кошти за її надання на підставі відкритого на квартиру особового рахунку. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.10.2013 року до 01.05.2014 року в сумі 1100,51 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.11.2013 року по 20.04.2014 року в сумі 8,71 грн., інфляційні збитки за період з 21.11.2013 року по 20.04.2014 року в сумі 27,07 грн. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які було сплачено позивачем при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.156, 162 ЖК України, ст.ст. 11, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved