Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Західна кредитна група» звернувся в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що 19.02.2014 року відповідач [PERSON] отримав відповідно до укладеного кредитного договору №15, грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 60 % строком на три місяці - до 19.05.2014 року. Вказуть, що в забезпечення укладеного договору №15 від 19.02.2014 року між кредитною спілкою «Західна кредитна група» і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №15/1, згідно якого поручився перед кредитною спілкою за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Зазначають, що у зв'язку з постійним невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилася заборгованість, що станом на 25.05.2015 року складається із заборгованості у розмірі 2255,12 грн. тіла кредиту та відсотків за користування кредитом в розмірі 287,62 грн.; відповідачам неодноразово направлялись вимоги про погашення заборгованості, які було ними залишено без уваги. Просять, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у зазначеній вище сумі і судових витрат задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача - Кредитної спілки «Західна кредитна група», за довіреністю Царик А.В. не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, від останньої в суд поступила письмова заява із клопотанням розгляду справи у відсутність представника позивача; позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останніх відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів і зі згоди представника позивача у наданій заяві, в заочному порядку. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 19.02.2014 року відповідач [PERSON] отримав відповідно до укладеного кредитного договору №15 з Кредитною спілкою «Західна кредитна група», грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 60 % строком на три місяці - до 19.05.2014 року (а.с.6-7). У відповідності до розписки (а.с.10), відповідач [PERSON], як член Кредитної спілки «Західна кредитна група» отримав кредит за договором №15 від 19.02.2014 року у сумі 4000,00 грн. В забезпечення укладеного договору №15 від 19.02.2014 року між кредитною спілкою «Західна кредитна група» і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №15/1 від 19.02.2014 року, згідно якого поручився перед кредитною спілкою «Західна кредитна група» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с.8). У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань, утворилася заборгованість в розмірі 2542,74 грн., що станом на 25.05.2015 року складається з заборгованості у розмірі 2255,12 грн. тіла кредиту та відсотків за користування кредитом в розмірі 287,62 грн. Відповідачам [PERSON], [PERSON] неодноразово направлялись вимоги про погашення заборгованості, які було ними залишено без уваги (а.с.14-18). Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв'язку регулюються наступними вимогами закону. Згідно ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Аналізуючи усі зібрані по справі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Кредитної спілки «Західна кредитна група» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого кредитною спілкою «Західна кредитна група» судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням №117 від 25.05.2015 року, в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved