Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві вказала, що з 20 листопада 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та на утримання якого відповідач не надає матеріальну допомогу. Тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та судові витрати, а саме витрати на правову допомогу за складання позовної заяви до суду в розмірі 150грн. У судове засіданні позивачка не з'явилась, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про визнання позовних вимог. Не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судових витрат, понесених позивачкою при звернені до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2004 року, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 967. /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]/. (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області 24 березня 2005р. відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю - позивачкою у справі. (а.с.5, 7). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, тому суд вважає, що він може і повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від його доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При розподілі судових витрат суд, згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу, пов'язану з наданням правової допомоги фахівцем в галузі права щодо складання позовної заяви, розмір яких підтверджується матеріалами справи (а.с2). та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved