Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 17 червня 2011 року між ПАТ ««ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00044408, за умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 15000,00 грн. Термін повернення кредиту 17.06.2014. Відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів в наслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість на суму 150535,73 грн., з яких: кредит 13682,33 грн., відсотки 8240,72 грн., комісія за розрахункове обслуговування 8193,83 грн., плата за пропуск платежів 120418,85 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявився до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 17 червня 2011 року у м. Миргороді Полтавської області між позивачем «ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00044408 (а.с.4-13). За умовами даного договору [PERSON] надає Позичальнику кредит на суму 15000,00 грн. на поточні потреби з терміном повернення до 17 червня 2014 року (п.п.1-2 Спеціальної частини). Процентова ставка становить 17% річних (п. 3 Спеціальної частини). Комісія за управління кредитом становить 1,75% від суми Кредиту, яка стягується щомісячно за обслуговування кредитом (п. 4 Спеціальної частини, п. 1.6 Загальної частини). Згідно п. 2.5.1 Загальної частини Договору щомісячний платіж передбачений Графіком складається із строкової частини Кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтентними. Позичальник зобовязується не пізніше дати встановленої в Графіку поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку (п. 2.5.2). Згідно п.3.3.2. Загальної частини Договору Позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязанні відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Не пізніше визначеного п.2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити неустойку (штраф/пеню). Згідно п.3.3.3. Загальної частини Договору Позичальник зобовязаний у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань за Договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги Банку надати до Банку Документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Пунктами 4.2. та 4.3. Загальної частини Договору передбачено право Банку вимагати від Позичальника сплати штрафу у розмірі 25% від суми кредиту та пені у розмірі 0,50% від суми невиконаних боргових зобовязань за кожен день прострочки, що нараховується по методу «факт/360». Додатком № 1 до Договору є Графік погашення заборгованості за кредитом та процентами, яким розраховано відповідні ануїтентні платежі позичальника у сумі 797,50 грн. на місяць, строком на 36 місяців до 17 червня 2014 року (а.с.12-13). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України) Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач виконав свої договірні зобовязання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 15000 грн. Незважаючи на обовязки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача (а.с.14-15) станом на 05 серпня 2015 року має перед ним заборгованість у сумі 150535,73 грн., з яких 13682,33 грн. заборгованість з повернення кредиту, 8240,72 грн. заборгованість з відсотків, 8193,83 грн. заборгованість з комісії, 120418,85 грн. плата за пропуск платежів (штраф та пеня). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Суд визнає цілком обґрунтованими позовні вимоги в частині заборгованості за кредитом в сумі 13682,33 грн., з процентів в сумі 8240,72 грн. та з комісії за обслуговування в сумі 8193,83 грн. В той же час слід зауважити, що умови споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013р. № 7-рп/2013). В правовій позиції, висловленій у постанові від 03 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14 Верховний суд України вказав, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України містить обовязок суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав та дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином,

Outcome: partial