Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] .. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачем розлучилися, донька проживає з нею і в теперішній час, будучи повнолітньою, навчається в Сумському державному університеті. У зв`язку з цим, вона потребує додаткових коштів на утримання, однак відповідач добровільно не підтримує дитину матеріально, хоча має таку можливість. Просила стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається в твердій грошовій сумі 3000 грн.. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що він працює, отримує заробітну плату близько 8000 грн. на місяць, має на утриманні неповнолітню дитину, а тому може сплачувати аліменти в розмірі ј частини свого заробітку. Вислухавши доводи сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьком якої є відповідач, що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3,16). Остання, будучи повнолітньою, навчається на 1 курсі медичного факультету Сумського державного університету, денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою СумДУ, довідкою про реєстрацію «ЦНАП у м.Суми», договором СумДУ, квитанцією ПАТ «Укрпошта», довідкою депутата Буринської міської ради (а.с.5-10). Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони у шлюбі між собою. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач працює, отримує невеликий дохід, має на утриманні неповнолітню дитину, що підтверджується поясненнями відповідача. Також, судом враховується і стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, яка працює, отримує заробітну плату близько 5000 гривень на місяць, що підтверджується поясненнями позивачки та довідкою про її доходи. Судом також приймається до уваги, що повнолітня дитина сторін фізично здорова, навчається, свого доходу не має, що підтверджується поясненнями позивачки. Оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка навчається, в розмірі ј частини його заробітку (доходу), що не поставить його в скрутне матеріальне становище. Стягуючи аліменти на користь позивачки суд, вважає що саме в такий спосіб будуть дотримані права дитини. При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати позивачем коштів на утримання дитини у розмірі 3000 грн., оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону. З врахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки позивачка була звільнена від його сплати в силу закону при поданні позову.

Outcome: partial