Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Часовоярського регіонального виробничого управління звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] згідно якого просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2014 року по 01.11.2019 року в розмірі 10927,98 грн. та судові витрати в розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позову вказує, що КП «Вода Донбасу» має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та прийманню стічних вод. Позивач регулярно надавав відповідачам послуги з постачання питної води та приймання стічних вод, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Однак, відповідачі, не заявивши відмови від споживання послуг з питного водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, тривалий час не виконує свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг у повному обсязі. Порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг, та не сплачуючи борг за спожиті послуги з постачання питної води (прийманню стічних вод) добровільно, відповідачі спричинили майнову шкоду КП «Компанія «Вода Донбасу» в сумі 10927,98 грн., яка утворилася за період з 01.01.2014 року по 01.11.2019 року. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача у судового засідання не з`явився, разом з тим надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані в будинку за адресою: [ADDRESS] , за якою у КП «Компанія «Вода Донбасу», що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкритий особовий рахунок на ім`я [PERSON] № [NUMBER]. У відповідності до розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01.01.2014 року по 01.11.2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 10927,98 грн. (а.с.5-6). Розрахунок здійснено на основі тарифів та норм водоспоживання та водовідведення по КП «Компанія «Вода Донбасу» для споживачів населення. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Компанія «Вода Донбасу» надавало відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідачі не надали. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Чиним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідачі відмовлялися від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи зверталися до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідачі-споживачі не здійснили оплату за послуги з водопостачання (водовідведення) надані позивачем за період з 01.01.2014 року по 01.11.2019 року, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved