Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

позивачка та її представник просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - сина [PERSON] в розмірі 11235 грн. 00 коп., посилаючись на те, що вона [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області 10 лютого 1998 року. Від шлюбу вони мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Їх син з моменту розлучення та по теперішній день проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на дитину не надавав. Їх син ще із шкільних років захоплювався природознавством та біологією, а тому щоб розвивати його здібності у даній сфері він навчається на денному відділенні за контрактною формою навчання у ВП НУБіП України «Немішаївському агротехнічному коледжі». Для надання освітницьких послуг укладено договір № 147 від 01 вересня 2011 року на здійснення навчання в коледжі на відділенні «Ветеринарної медицини» та проживає в гуртожитку, який вона оплачує. Згідно договору оплата за навчання складає 6440 грн. 00 коп.. На сьогоднішній день їх син навчається третій рік, фактично нею було внесено оплату за три роки навчання, що разом складає 4830 грн. 00 коп. та за три роки проживання в гуртожитку нею сплачено 4795 грн. 00 коп.. Відповідач займається бізнесом, працює та є забезпеченою людиною, однак він постійно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитину, постійно змінював місце свого проживання, аж поки виконавчий лист на утримання неповнолятньої дитини втратився. Відповідно до ст. 185 СК України встановлений обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері, а тому вона і звернулася до суду з даним позовом. Відповідач та його представник позовні вимоги позивачки визнають частково, він згідний виплатити позивачці додаткові витрати на дитину в розмірі 2000 грн. 00 коп., посилаючись на те, що крім сина [PERSON], він має дружину та двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні, він працює, однак отримує невелику заробітну плату, позивачка до відділу ДВС про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] не зверталася, він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина. Крім того позивачка не узгоджувала з ним куди буде поступати на навчання їх син та які при цьому будуть понесені затрати. На даний час відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області з нього стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання. Крім того позивачка має чоловіка, який є достатньо забезпечений та забезпечує їх сім'ю. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, виходячи із слідуючого: Так в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно є батьком повнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на денному відділенні за контрактною формою навчання у ВП НУБіП України «Немішаївському агротехнічному коледжі», так як ще із шкільних років захоплювався природознавством та біологією. Для надання освітницьких послуг позивачкою укладено договір № 147 від 01 вересня 2011 року (а.с.15) на здійснення навчання у Немішаївському агротехнічному коледжі на відділенні «Ветеринарної медицини» на платній основі та укладено договір найму житлового приміщення на проживання в гуртожитку. Згідно договору оплата за навчання складає 6440 грн. 00 коп. (а.с.15). На сьогоднішній день їх син навчається третій рік, фактично позивачкою було внесено оплату за три роки навчання, що разом складає 4830 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.16-17) та за три роки проживання в гуртожитку позивачкою сплачено 4795 грн. 00 коп, що стверджується відповідними квитанціями (а.с.21-24), що разом складає 9625 грн. 00 коп., тобто на день подання позову позивачкою до суду фактично нею були понесені затрати на навчання сина [PERSON] в розмірі 9625 грн. 00 коп.. Передбачуваними витратами на підставі договору № 147 від 01 вересня 2011 року є сума 1610 грн. 00 коп., яку позивачка також просить стягнути з відповідача на свою користь для майбутньої оплати за навчання сина. Суд вважає, що дана сума не пілягає до задоволення, оскільки відповідно до рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 червня 2014 року (а.с.55-56) з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, до 01 липня 2015 року, і дані кошти можуть бути використані позивачкою на оплату подальшог навчання сина. Також в даний час може змінитися сімейний стан відповідача, що може унеможливити надання ним такої допомоги. Відповідно до ст. 185 СК України встановлений обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки ? частину понесених нею витрати на навчання їх сина [PERSON], що буде складати 4830 грн. 00 коп. : 2 = 2415 грн. 00 коп. та ? частину понесених нею витрат на проживання сина в гуртожитку, що буде складати 4795 грн. : 2 = 2397 грн. 50 коп., що буде разом становити 4812 грн. 50 коп., так як відповідно до СК України батьки обоє повинні приймати участь у додаткових витратах на дитину. Питання про відшкодування судових витрат позивачка не ставить. На підставі ст.ст. 141, 180, 185 СК України, Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення апліментів» та

Outcome: partial