Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2005 року в Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб (актовий запис № 26). За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З травня 2015 року позивачка та відповідач проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що однією із причин розірвання шлюбу є те, що відповідач 29.05.2017 року прийшов п'яний до позивачки до дому та побив її, її батька, обзивав їх нецензурними словами, обзивав нецензурними словами дітей та її батьків, які при цьому були присутні. Побив вікна, деяке майно, побив машину батьків. Позивачка по цьому факту написала відповідну заяву до поліції. На ґрунті особистої неприязні та безпідставних підозр виникають постійні сварки, після яких позивачка та відповідач між собою не розмовляють тривалий час, що зіпсувало стосунки остаточно. З вищенаведених обставин вважає, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом та просить шлюб розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Просить позов задовольнити. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків . Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 06.08.2005 року в Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області (актовий запис № 26), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 012580. У звязку із реєстрацією шлюбу позивачка своє дошлюбне прізвище «Галушка» змінила на «Грабар». Із копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 293665 [PERSON], [INFO], та серії 1-СГ № 040203 [PERSON], [INFO], вбачається, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що з травня 2015 року позивачка та відповідач проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Відповідач 29.05.2017 року прийшов п'яний до позивачки до дому та побив її, її батька, обзивав їх нецензурними словами, обзивав нецензурними словами дітей та її батьків, які при цьому були присутні. Побив вікна, деяке майно, побив машину батьків. Позивачка по цьому факту написала відповідну заяву до поліції. На ґрунті особистої неприязні та безпідставних підозр виникають постійні сварки, після яких позивачка та відповідач між собою не розмовляють тривалий час, що зіпсувало стосунки остаточно. Після цих подій позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і подальше спільне життя є неможливим. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивачки та її заяви про розгляд справи у її відсутності відомо, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності вбачається, що він проти розірвання шлюбу не заперечує. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сімя фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивачки слід стягнути 640,00 грн. судового збору, сплаченого позивачкою при подачі даного позову, відповідно до квитанції від 31.05.2017 року.

Outcome: approved