Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач наполягав на припиненні права [PERSON] на 13/100 часток в спільному майні житловому будинку з надвірними господарчими спорудами і будівлями за адресою: Одеська область, м. Котовськ (зараз Подільськ) по вул.. К. Цеткін (зараз [PERSON]) № 41, визначвши за [PERSON] в порядку припинення права [PERSON] на частку в спільному майні право приватної власності на 13/100 частки в житловому будинку з надвірними господарчими спорудами і будівлями за адресою: Одеська область, м. Котовськ (зараз Подільськ) по вул.. К. Цеткін (зараз [PERSON]) № 41, та стягнути з відповідачки судові витрати та судовий збір. При цьому згоден був сплатити відповідачці грошову компенсацію за її долю у цьому майні. Посилався на п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року із подальшими змінами та на ст.. 365 п. 1 ЦК України. Не визнавав з цих підстав зустрічний позов. Відповідачка за основним позовом також його не визнала, посилаючись на те, що вона з 2006 року і по цей час мешкає в належній їй частині житла, несе всі витрати по утриманню житла і іншого житла не має. У свою чергу заявила зустрічний позов, в якому просила, визнати 26/100 частки сумісно набутим майном подружжя. Здійснити поділ житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель за адресою: Одеська область, м. Котовськ (зараз Подільськ) по вул.. К. Цеткін (зараз [PERSON]) № 4 в натурі. Визнати право власності за [PERSON] на 26/100 частин в житловому будинку з надвірними господарчими спорудами і будівлями за адресою: Одеська область, м. Котовськ (зараз Подільськ) по вул.. К. Цеткін (зараз [PERSON]) № 41, та виділити в натурі [PERSON] зазначену частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель, з виплатою [PERSON] грошової компенсації у розмірі встановленому будівельно-технічною експертизою. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що обидва позови задоволенню не підлягають з наступних підстав. Встановлено, що батько позивача, [PERSON], на день смерті, мав на праві індивідуальної власності житловий будинок № 41 по вул. К. Цеткін (зараз «Ярослава Мудрого») в м. Котовську (зараз «Подільськ» Одеської області). При цьому, 74/100 частки житла він придбав зі своєю першою жінкою, яка померла раніше нього, а 26/100 зі своєю другою дружиною, відповідачкою по справі у 2012 році за сумісні з нею кошти, з якою одружився у 2006 році, а саме 10 січня (акт запис № 01). 26 лютого 2016 року помирає батько позивача, [PERSON]. Але, ще за життя (20.07.2012 року) він склав заповіт, в якому все своє майно, з чого б воно не складалося та де б не знаходилося на день його смерті буде належати його синові [PERSON] Сторони своєчасно звернулися до нотаріуса за заявами про своє право на спадщину після смерті і отримали такі свідоцтва: позивач на 87/100 частки будинку (74/100+13/100), а відповідачка на 13/100 частки того ж житла, як дружина, що пережила свого чоловіка. Але, між сторонами виник спір з приводу того, що позивач хоче припинити право власності відповідачки на її 13/100 частини житла з виплатою їй грошової компенсації за її долю в цьому майні. Судом також достеменно встановлено, що відповідач фактично мешкає в м. Одесі (що останнім не заперечувалося), наміру мешкати у спадкоємницькому житлі не висловлював, навпаки, у частині будинку, що складається з 26/100 житла і співвласниками якої є у рівних долях є сторони по справі (житловий будинок складається з 2-х окремих будинків на одному подвірї: 74/100 та 26/100 часток) мешкає відповідачка, яка зареєстрована там на правах члена сімї [PERSON] (як дружина останнього) з 04 грудня 2006 року, користується цим житлом, несе всі витрати по його утриманню, іншого житла у м. Котовську (Подільську) Одеської області не має. За таких обставин суд вважає, що припинення права власності відповідачки на належний їй 13/100 частки спірного житла з виплатою відповідної грошової компенсації завдасть суттєвої шкоди інтересам останьої. Тому посилки позивача на положення ст.. 365 п. 1 ЦК України та на п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судоми законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року із подальшими змінами, яка однією з умов сплати грошової компенсації за долю в сумісному майні передбачає не проживання власником у спірному житлі і забезпечення іншою житловою площею є безпідставними. Згідно довідки за № 255 від 07.12.2015 року, наданої позивачем, за відповідачкою в с. Мардарівка Котовського (Подільського) району по погосподарській книзі лічиться житло в с. Мардарівка Котовського (Подільського) району Одеської області. Але, даний документ не може бути взятий до уваги, бо житло не введено в експлуатацію, не зареєстроване в МБТІ, як цього потребує закон, а відповідно юридично не існує і розглядатися як житло не може. Що стосується зустрічного позову, то [PERSON] порушено положення п. 2 ст. 365 ЦК України, тому суд позбавлений можливості задоволити її позов.

Outcome: dismissed