Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] на її, [PERSON] , [INFO] користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Їх шлюб зареєстровано 10.06.2006 року Виконавчим комітетом Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області. За час спільного проживання в шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя в них не склалося. На даний час вони не проживають разом, жодних подружніх стосунків не підтримують. Їхні спільні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з нею. На момент звернення до суду з цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання батьком свого обов`язку утримувати дітей. Відповідач є дієздатною особою працездатного віку, інших утриманців не має, тому може і зобов`язаний допомагати своїм дітям матеріально. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кобилинець Т.В. ( ордер а.с.25-26) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, в повному об`ємі та просили позов задоволити. Не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання на повторний виклик не з`явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать: рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. ( а.с. 21,29). Від нього не поступив відзив на позов. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника,дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.05.2007 року (а.с.9), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.05.2014 року (а.с.10). Копія довідка про склад сім`ї №360, видана виконавчим комітетом Рахинянської сільської ради Долинського району 28 липня 2020 року свідчить про те, що в склад сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , 2007 р.н. - дочка; [PERSON] , 2014 р.н. - син (а.с.11). Як встановлено в судовому засіданні між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved