Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO]., відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS], що належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю. Загальна площа квартири становить 67,6 кв.м. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є мати померлого - [PERSON], яка проживає в с. Стара Жадова Сторожинецького р-ну, Чернівецької області, дружина (другий шлюб) - [PERSON] та її діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO], які проживають в [ADDRESS], У зв'язку із тим, що на час відкриття спадщини їй ще не виповнилося 18 років, то 28 лютого 2000 р., в її інтересах до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася її мати - [PERSON]. На підставі поданої заяви нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори, Прядком, було відкрито спадкову справу №193/2000. 01 грудня 2014 року вона звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину згаданої квартири. Однак постановою за №2837/02-31 від 01.12.2014р. нотаріусом було відмовлено про у вчинені нотаріальної дії по причині відсутністі у спадкоємця правовстановлюючих документів про належність цієї квартири або її частки спадкодавцю [PERSON]. Таким чином, у зв'язку із відсутністю у неї - спадкоємця, оригіналу правовстановлюючого документа спадкодавця на нерухоме майно - квартиру, вона не може належним чином оформити своє право власності на частину квартири, а тому просила визнати за нею право спільної часткової власності на 1/20 спірної квартири. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - Першої Чернівецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зьявились, про день і час розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчить розписка про вручення їм повістки, яка знаходиться в матеріалах справи, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який був батьком [PERSON] ( а.с. 8,11,12). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно в тому числі і на частину квартири [ADDRESS], співвласником якої він був (а.с.9). Позивачка є одним із спадкоємців першої черги за законом. Крім неї спадкоємцями першої чергиза законом є мати померлого - [PERSON], яка проживає в с. Стара Жадова Сторожинецького р-ну, Чернівецької області, дружина (другий шлюб) - [PERSON] та її діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO], які проживають в [ADDRESS]. У зв'язку із тим, що на час відкриття спадщини їй ще не виповнилося 18 років, то 28 лютого 2000 р., в її інтересах до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася її мати - [PERSON]. На підставі поданої заяви нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори, Прядком, було відкрито спадкову справу №193/2000. 01 грудня 2014 року вона звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину згаданої квартири. Однак постановою за №2837/02-31 від 01.12.2014 р. нотаріусом було відмовлено про у вчинені нотаріальної дії по причині відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів про належність цієї квартири або її частки спадкодавцю [PERSON](а.с.6). Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. (абз 15 16, ч.1 листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину (абз. 41 ч. 1 ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13). Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 6 ЦК УРСР та п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав може бути визнання права. За ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Ст. 526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Ст. 527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Отже, зважаючи на норми вищевказаних статей ЦК УРСР, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину з моменту подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, тобто з 28.02.2000р. Згідно ч. 1 ст.554 ЦК УРСР, в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Беручи до уваги наявну у позивачки копії свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності чотирьом особам: померлому [PERSON], його дружині (другий шлюб) - [PERSON] та дітям: [PERSON] і [PERSON]. Номер житлового будинку, який вказано в свідоцтві про право власності на житло, було змінено з №14 на №12. Для підтвердження зазначеної обставини позивачка надала суду копію листа Чернівецького ДОБТІ вих.№458/180399 від 19.03.1999 р. (а.с.48). Таким чином, на час відкриття спадщини, спадкодавцю належала 1/4 частина згаданої квартири. Дана частка, згідно ч.1 ст. 529 ЦК УРСР, розподіляється порівну між усіма спадкоємцями, що прийняли спадщину. Оскільки, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка - його донька [PERSON], мати померлого - [PERSON], дружина (другий шлюб) - [PERSON] та її діти: [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO], позивачка має право на 1/5 частину від 1/4, що належала спадкодавцю, тобто на 1/20 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved