Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. В позовній заяві позивачка вказала, що 03.08.2011 року уклала з відповідачем шлюб, який було розірвано рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.09.2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2015 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку. 25.10.2017 року під час обстеження в Миколаївській обласній дитячій лікарні у дитини було виявлено вади фізичного розвитку, а саме: порушення ритму серця, в зв'язку з чим дитина потребує домашнього догляду, про що надана відповідна довідка лікарсько-консультативної комісії Центру первинної медико-санітарної допомоги Баштанського району. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від всіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], шести років. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, вважає, що лише заявлений нею розмір аліментів забезпечить їй належне утримання, заперечила можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі через ризик інфляції. Відповідач до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи в його відсутність, в якій вказав, що з нього можуть бути стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів або в твердій грошовій сумі в сумі 4000 грн. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON], копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 26.09.2017 року по справі № 468/1191/17-ц; довідку виконкому Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 23.08.2017 року № 1927; довідку відділу державної реєстрації виконавчого комітету Баштанської міської ради від 23.08.2017 року № 3813; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2015 року по справі № 468/748/15-ц; копію довідки № 242 про потребу дитини у домашньому догляді від 26.10.2017 року; копії медичних документів відносно [PERSON]; копію довідки про заробітну плату відповідача від 01.11.2017 року; копію квитанцій про оплату [PERSON] за комунальні послуги в листопаді 2017 року; копію запису з амбулаторної картки про відвідування лікаря 23.10.2017 року), суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони уклали шлюб 03.08.2011 року, який було розірвано 26.09.2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Малолітня [PERSON] має вади фізичного розвитку, оскільки відповідно до довідки про потребу дитини у домашньому догляді від 26.10.2017 року №242 - має захворювання у виді порушення ритму серця (синусова тахікардія), в зв'язку з чим потребує домашнього догляду, довідка дійсна до 26.10.2018 року. Сторони не досягли згоди щодо участі чоловіка в утриманні дружини, з якою проживає малолітня дитина, яка має вади фізичного розвитку. Відповідач працевлаштований має стабільний заробіток та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. На підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.07.2015 року з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 84 Сімейного Кодексу України, із змісту якої слідує, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, дружина, з якою проживає дитина, яка має фізичні вади, має право на одержання утримання та матеріальної підтримки з боку чоловіка. При цьому, очевидно, що відповідач таку допомогу може надавати, оскільки працевлаштований та має стабільний заробіток. При цьому, з довідки № 242 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді слідує, що вказана довідка дійсна до 26.10.2018 року, з зв'язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення малолітньою [PERSON] шести років, тобто після закінчення строку дії вказаної довідки, якою підтверджується діагноз відповідного захворювання дитини та її потреба в домашньому догляді, натомість ст. 84 Сімейного Кодексу України передбачає граничний вік дитини, після досягнення якого мати дитини втрачає право на утримання від батька дитини, а конкретний період стягнення аліментів в межах такого граничного віку має визначатись, виходячи з конкретних обставин справи та відповідних медичних документів. Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що у випаду, коли буде встановлено наявність у малолітньої [PERSON] вади фізичного розвитку після закінчення терміну дії довідки № 242 від 26.10.2017 року, що буде підтверджено відповідними медичними документами та в зв'язку з чим дитина продовжуватиме потребувати домашнього догляду, - позивач матиме право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання з батька дитини до досягнення останньою шести років на час існування вади фізичного або психічного розвитку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до довідки Прокуратури Миколаївської області від 01.11.2017 року №18/203 вих. 17 відповідачу за десять місяців нараховано 198055,43 грн. доходу. Отже в середньому за місяць відповідачу нараховувалось 19805,54 грн. (198055,43/10), а за відрахуванням від вказаної нарахованої суми 18% податків та соціальних внесків, відповідач в середньому отримував 16240,54 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 травня становить 1684 гривні, 1 грудня 1700 гривень. Аналіз змісту ст. 84 Сімейного Кодексу України дає підстави для висновку, що в даній нормі йде мова не про допомогу в сенсі додаткового джерела доходу для дружини, а саме про утримання, тобто надання грошових коштів, які б в достатній мірі забезпечили дружину джерелами для існування, а таким достатнім рівнем відповідно до процитованої вище ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є саме прожитковий мінімум. Очевидно, що незабезпечення чоловіком дружини, з якою проживає дитина, матеріальним утриманням хоча б на рівні визначеного законом прожиткового мінімуму (з врахуванням того, що інших доходів для свого утримання дружина взагалі не має) не може вважатись належною реалізацією передбаченого ст. 84 Сімейного Кодексу України права на утримання, тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з того, що такий розмір має забезпечувати відповідний прожитковий мінімум. Позивач запропонувала стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, а відповідач вважав, що розмір аліментів має становити 1/6 частину його заробітку. При цьому, судом встановлено, що з відповідача також стягується аліменти на утримання спільної дитини сторін. За такого, з врахуванням розрахованого судом вище середнього отримуваного доходу позивача (16240,54 грн.) та з врахуванням всіх описаних вище обставин, які на думку суду мають бути взяті до уваги, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача (що в середньому становить 2712,17 грн.) буде максимально відповідати всім окресленим вище принципам розрахунку, оскільки, по-перше, має забезпечити позивачу отримання від батька дитини матеріального утримання на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму, по-друге, забезпечить можливість відповідачу утримувати себе та належно виконувати свої обов'язки по утриманню власної дитини. Зазначене є підставою для часткового задоволення позову. Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судових витрат - з відповідача на користь держави підлягають стягненню 640 грн. судового збору. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial