Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 13 січня 2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилася спадщина на будинковолодіння №11, по вул. Лісна в м. Сміла Черкаської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. При зверненні до приватного нотаріуса [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом зясувалося, що в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на 1/2 частину будинку №11 по вул. Лісна в м. Сміла Черкаської області, накладено заборону на підставі договору довічного утримання, 2512, 19.08.1999, Приватний нотаріус [PERSON], вх..231, пов.393, та вказаний власник [PERSON], зареєстровану 1 червня 2007 року о 14:45:50 за №5057555 реєстратором: Перша черкаська державна нотаріальна контора. Підстави виникнення заборони на відчуження нерухомого майна позивачці не відомі. [PERSON] ніколи в спадковому будинковолодінні не проживала, і хто вона така їй не відомо. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій позов підтримала та просить суд справу розглядати у її відсутності. Відповідачі в судове засідання свого представника не направили, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно, до суду надали заяви, згідно яких просять справу розглянути за відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 13 січня 2015 року померла [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2015 року, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Сміла, Черкаської області по вул. Лісній, 11, належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Смілянською державною нотаріальною конторою, 17 жовтня 1981 року за №3351 і зареєстрованого Смілянським виробничим відділком КП «ЧООБТІ» та записаного у реєстрову книгу №28, реєстр №6533. З довідки квартального комітету №18 від 8 серпня 2015 року за №109233 вбачається, що в будинковолодінні №11, по вул. Лісна в м. Сміла Черкаської області [PERSON] не проживала, зареєстрована не була і власником даного будинковолодіння не була. Відповідно до п.2.1 Наказу Міністерства Юстиції України №31/5 від 09.06.1999р. «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна» підставою для внесення до Реєстру заборон відомостей про зняття заборони на обєкти нерухомого майна є зняття державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи те, що мати позивачки була власником будинковолодіння №11, по вул. Лісна в м. Сміла Черкаської області з 17 жовтня 1981 року по 31 липня 2015 року, та ніяких відносин з [PERSON] не мала, то і на час накладення обтяження, 19 серпня 1999 року, [PERSON] не могла бути власником 1/2 частини вказаного будинковолодіння, що вказує на помилковість даних в реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В судовому засіданні не встановлено правових підстав накладення Першою черкаською державною нотаріальною конторою арешту на житловий будинок і наявність вказаної заборони порушує право позивачки на розпорядження своїм майном на власний розсуд та дає їй підстави, відповідно до правил ст. 391 ЦК України, вимагати усунення будь-яких порушень здійснення нею права користування і розпорядження своїм майном. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України та

Outcome: approved