Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 19.04.2002р. вона придбала у відповідачки квартиру № 2, буд. № 2, [PERSON] -1, м.Арциз Одеської області, що належала відповідачці на праві приватної власності, уклавши при цьому договір купівлі-продажу, який був зареєстрований в Арцизькій філії Товарної біржі «Бесарабська» 19.04.2002р. за реєстраційним № 40-02. Позивачка зареєструвала своє право власності в «БТІ ПКФ «Роксолана» 21.05.2002р. за реєстраційним № 29-39. На теперішній час позивачка не може розпорядитися належним їй нерухомим майном так як спірний договір купівлі-продажу нерухомості, укладений на товарній біржі, а не нотаріально посвідчений. Позивачка посилається на те, що після укладання зазначеного договору на товарній біржі, вказаною квартирою користується по теперішній час. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 2 в буд. № 2, Лінія-1, м.Арциз Одеської області укладений 19 квітня 2002 року між позивачкою та відповідачкою. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка належним чином двічі повідомлялася про час і місце судового засідання у відповідності з вимогами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Так, судом, за адресою місця проживання відповідачки надсилалися судові повістки про виклик до суду, однак з підтверджень про вручення повістки Ростовського районного суду Ярославської області Російської Федерації вбачається, що відповідачці судові повістки не вручені так як адресат не проживає (а.с. 17, 22), що свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 19.04.2002р. (а.с. 5) укладеного між [PERSON] (а.с. 4) та [PERSON] і зареєстрованого у філії Товарної Біржі «Бесарабська» 19.04.2002р. за реєстраційним № 40-02, [PERSON] (далі - «Продавець») з одного боку і [PERSON] (далі - «Покупець») з іншого боку, Продавець продав, а Покупець купила об'єкт нерухомості: квартиру № 2, буд. № 2, Лінія-1, м.Арциз Одеської області. На підтвердження права власності на зазначену квартиру позивачка [PERSON] надала технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду № 29-39 від 09.01.2002р. (а.с. 71-74). Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі дійшли згоди з усіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу нерухомості від 19 квітня 2002 року, укладений і зареєстрований у філії Товарної Біржі «Басарабська» 19.04.2002р. за реєстраційним № 40-02 не суперечить ст. 203 ЦК України, тобто загальним вимогам, дотримання яких є необхідним для дійсності угоди. Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, умови договору виконані обома сторонами, тому що сторони виконали свої зобов'язання, тобто покупець заплатив продавцю оговорену суму, а продавець, у свою чергу, передав покупцю у власність об'єкт нерухомості квартиру № 2, буд. № 2, Лінія-1, м.Арциз Одеської області. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, а також вбачається з перевірених в судовому засіданні матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди з усіх істотних умовах договору купівлі-продажу нерухомості та між ними відбулося повне виконання договору, тобто покупець заплатив продавцю оговорену суму, а продавець, у свою чергу, передав покупцю у власність нерухоме майно у вигляді кв. № 2 буд. № 2, Лінія-1, м.Арциз Одеської області, але одна із сторін, а саме продавець [PERSON] ухилилася від його нотаріального посвідчення. З перевірених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з огляду на домовленість сторін з усіх істотних умов договору і те, що відбулося повне виконання договору, але в подальшому відповідачка ухилилася від його нотаріального посвідчення, що дає підстави суду на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним. Також, в судовому засіданні було достовірно встановлено, і не заперечувалось сторонами по справі, що позивачка після укладення договору купівлі-продажу квартири з відповідачкою, звернулись до «БТІ ПКФ «Роксолана» про реєстрацію її права власності на придбаний обєкт нерухомого майна. Після цього «БТІ ПКФ «Роксолана» було зареєстровано право власності позивачки, про що свідчить штамп про реєстрацію права власності на договорі купівлі-продажу нерухомості, укладеному між позивачкою та відповідачкою (а.с. 5), тобто право власності у неї виникло з моменту такої реєстрації. Більш того, її право власності ніким не оспорювалося. Таким чином, аналізуючи наведені вище норми закону та оцінивши докази, на які посилається позивачка, суд вважає за необхідне договір купівлі-продажу квартири № 2, буд. № 2, Лінія-1, м.Арциз Одеської області, укладеним між [PERSON] та [PERSON] визнати дійсним.

Outcome: approved