Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 14306,45 грн., яка утворилась за період з 01.03.2007 року по 01.01.2020 року та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що відповідач є наймачем житлового приміщення та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ., відповідно є споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вартість яких затверджується рішенням виконавчого комітету ХМР. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Відповідач не виконує обов`язки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за надання вказаних послуг у сумі 14306,45 грн., яка утворилась за період з 01.03.2007 року по 01.01.2020 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній справі, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала представник позивача. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що виплавають з договору найму житлового приміщення. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не виконує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством України та Договором № 95/1, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою, де вона є наймачем житлового приміщення. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 382 Цивільного кодексу України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Договори про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами були укладені шляхом опублікування публічного договору в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуск газети «Слобода» від 28.11.2006 року випуск № 95/1. Між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Житлово-комунальні послуги відповідачу фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався. Таким чином, споживачі зобов`язані оплачувати за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов`язки передбачені п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» по оплаті наданих житлово-комунальних послуг за цінами тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачував за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості. Приймаючи до уваги, що відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 14306,45 грн., яка утворилась за період з 01.03.2007 року по 01.01.2020 року, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved