Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що в березні 2020 року між нею та відповідачами після огляду будинку відбулася домовленість про продаж 3/5 частки житлового будинку під [ADDRESS] , що складається з: А1-1 житловий будинок, а2-1 прибудова, а3-1 прибудова, розмір житлової площі 82, 6 кв.м., розмір загальної площі150, 2 кв.м.; Б- сарай, П- погріб; В вбиральня; №1,2,3 огорожа. Але оформити договір купівлі-продажу нотаріально домовилися пізніше, оскільки відповідачі ще не оформили свої спадкові права на будинок, тому не мали правовстановлюючих документів на вищезазначену частину будинку. Далі, в квітні 2020 року у зв`язку з введенням на усій території України карантину нотаріуси не працювали, що також призвело до затягування часу. Правовстановлюючі документи відповідачі отримали 15.07.2020 року. 3/5 житлового будинку відповідачам належить на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.07.2020 року, кожному по 3/10 частини. 16.07.2020 року між нею та відповідачами було укладено у простій письмові формі договір купівлі-продажу . продаж 3/5 частки житлового будинку було здійснено за домовленістю сторін за 4500 доларів США, що еквівалентно 124\~650, 00 грн., які були отримані відповідачами від позивача до підписання договору. Відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 16.07.2020 року, укладеного між [PERSON] , та [PERSON] , [PERSON] , визнати за нею право власності на 3/5 частки житлового будинку [ADDRESS] . До початку судового засідання представник позивачки [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися, до його початку надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2021 року зареєстровано в реєстрі за №300 вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину у вигляді частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме по 3/10 частини кожний. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав №216368646 15.07.2020 було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Згідно з витягом про державну реєстрацію прав №216370785 15.07.2020 було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 251386239 від 06.04.2021 року вбачається, що право спільної часткової власності на 3/5 житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Факт отримання відповідачами грошових коштів за продаж 3/5 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується договором купівлі-продажу від 16.07.2020 року, який нотаріально не посвідчений. Оплата в сумі 4500 доларів США. Згідно з ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4\~ст. 203 ЦК України\~правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.2\~ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 657 ЦК України\~встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Пленум Верховного Суду України в п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9\~роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст.\~210,640 ЦК України\~пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». Таким чином, положення\~статті 220 ЦК України\~можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону. Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу\~ст. 657 ЦК України\~підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2\~ст. 220 ЦК України. Однією з умов застосування ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Верховний Суд України\~в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved