Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач ПАТ „Альфа Банк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору № 490073792 від 30.05.2008 року, укладеного між банком та [PERSON], банк надав [PERSON] кредит у сумі 21 609.30 дол. США. Кредит наданий терміном до « 30» травня 2014р., (який був змінений до 30.05.2018р.) зі сплатою відсотків з розрахунку 14,49% річних. Банк виконав свої обовязки належним чином, видав відповідачеві кошти в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У відповідності до кредитного договору позичальник зобовязаний повернути кредит та плату за його користування. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, позичальник зобовязання за договором № 490073792 від 30.05.2008 року не виконав. \~Відповідно до ч.2, ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за Кредитним договором позичальник [PERSON], станом на 31.12.2013 року має прострочену заборгованість за кредитом - 13 382,14 дол. США, що за курсом НБУ \~складає - 106 963,44 грн., за відсотками - 183,98 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1 470,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 549 ЦК України була нарахована пеня у розмірі 1 394,76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 11 148,32 грн. Всього сума заборгованості складає \~119\~ \~582,31 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з договору, відповідно до ст. 553 ЦК України 30.05.2008 року ЗАТ Альфа- Банк та відповідач [PERSON], уклали договір поруки № 490073792-П. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Банк здійснював повідомлення відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість не погашена, тому вимушені звертатися до суду з цим позовом. Просили стягнути з відповідача [PERSON] виниклу заборгованість. В судове засідання представник ПАТ «Альфа-Банк» не з»явився про час та місце розгляду справи сповіщалась своєчасно та належним чином, в матеріалах справи є заява представника позивача про слухання справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявилась, про час та дату розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволені позову, при цьому пояснив, що виникла заборгованість вже була стягнута з [PERSON] - позичальника за кредитним договором, згідно рішення Третейського суду. На підставі рішення Третейського суду та ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.04.2014 року був виданий виконавчий лист. [PERSON] частково погасив виниклу заборгованість. Крім того, в 2015 році між позичальником [PERSON] та банком були укладені договори про внесення змін і доповнень до кредитного договору від 30.05.2008 року, якими був змінений розрахунок заборгованості за кредитним договором. Також зазначив, що на даний час вирішується питання щодо примусової реалізації предмета застави - транспортного засобу [PERSON] Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за \~кредитним \~договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошті позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник \~зобовязується повернути \~кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ „Альфа Банк та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 490073792 від 30.05.2008 року, за яким банк зобовязався надати кредит у сумі 21 609.30 дол. США, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту до 30 травня 2014р., зі сплатою відсотків з розрахунку 14,49% річних. Відповідно до договору про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору від 06.11.2009р., був зміненій строк повернення кредиту до 30.05.2018р. (а.с.5-6). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно \~до умов договору. Позивач виконав свої обовязки належним чином, видав позичальнику кошти в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальником всупереч вимогам Договору та цивільного законодавства не виконувались належним чином зобовязання, встановлені Кредитним договором стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати сум нарахованих за користування кредитними коштами процентів у встановлені Кредитним договором терміни. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі. У звязку з тим, що з боку позичальника [PERSON] були порушені вищевказані зобовязання повернення кредиту, сплати процентів за його користування, у нього перед банком виникла прострочена заборгованість за кредитним договором станом 30.12.2013 року у розмірі 119582,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 13 382,14 дол. США, що за курсом НБУ на 30.12.2013 року складає - 106 963,44 грн., за відсотками - 183,98 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1 470,55 грн.; \~пені - 1 394,76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 11 148,32 грн. Для того, щоб позичальник належним чином виконав свої зобовязання, банк з відповідачем [PERSON] уклав договір поруки № 490073792-П. від 30.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] зобовязалась солідарно відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. (а.с.13,14). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно з вказаним договором поручитель зобовязався відповідати перед позивачем за виконання зобовязань позичальника по кредитному договору \~в повному обсязі як солідарний боржник. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У звязку з вказаними обставинами відповідачі перед позивачем несуть солідарну відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань. Це передбачено і договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно вимоги про дострокове повернення кредиту від 15.01.2014 року, надісланої на адресу позивальника [PERSON] та відповідачки [PERSON], вбачається, що позивач вимагав дострокового повернення кредиту у строк до 30 днів з дати отримання вказаної вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення вимоги (а.с.25), при цьому до суду з позовом про стягнення заборгованості банк звернувся вже 21.01.2014 року, тобто через 6 днів. Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.04.2014 року вбачається, що було задоволено заяву ПАТ «Альфа-банк» про видачу виконавчого листа та видано ПАТ «Альфа-банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 25.02.2014 року за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 119582,31 грн. (а.с.82). Дана ухвала суду була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11.08.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2015 року (а.с.80,81). На підставі отриманих банком виконавчих листів було відкрито виконавче провадження постановою від 14.04.2015 року (а.с.89). Згідно договорів, про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 490073792 від 30.05.2008 року, від 09.04.2015 року, від 25.05.2015 року, від 08.07.2015 року, укладених між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], вбачається, що сторони погодились про встановлення порядку сплати простроченої заборгованості, а саме: сплата заборгованості здійснюється в еквіваленті, розрахованому від належної суми коштів в валюті кредиту, виходячи з офіційного курсу НБУ, станом на дату здійснення зарахування платежу за вирахуванням 30% від офіційного курсу валют,встановлених НБУ. В якості виконання договору представником відповідача були надані квитанції про сплату [PERSON] заборгованості в сумі 3000,01 грн.,7299,94 грн., 23\~134,03 грн. (а.с. 103-108). Статтею \~60 ЦПК України \~передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Так як, згідно умов договору поруки та вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а вже існує рішення про стягнення з позичальника [PERSON] суми заборгованості в розмірі 119582,31 грн. та враховуючи внесені зміни до кредитного договору, яким сторони погодились про встановлення порядку сплати простроченої заборгованості, а саме: сплата заборгованості здійснюється в еквіваленті, розрахованому від належної суми коштів в валюті кредиту, виходячи з офіційного курсу НБУ, станом на дату здійснення зарахування платежу за вирахуванням 30% від офіційного курсу валют,встановлених НБУ, тобто був змінений розрахунок заборгованості, частково заборгованість була сплачена, доказів існування заборгованості в розмірі 119582,31 грн. на даний час позивач не надав, тому у задоволені позову, щодо стягнення заборгованості в розмірі 119582,31 грн. з відповідачки необхідно відмовити, так як стягнення даної суми, не солідарно як передбачено договором та законом, може призвести до подвійного стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed