Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 18.02.2020 перебувала в трудових відносинах з АТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобов`язання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачу від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Стаття 117\~КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку.\~Тому позивачка\~просить стягнути\~з Акціонерного\~товариства «Сумське\~машинобудівне науково-виробниче\~об`єднання» на\~її користь\~заборгованість по\~заробітній платі з січня 2018 р. по лютий 2019 р. в розмірі 30055,00 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з АТ «СМНВО» та 18.02.2020 року була звільнена з займаної посади, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листка за лютий 2020 р. по цеху №366, копія якого знаходяться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі становить 47396,81 грн. за період з січня 2018 р. по лютий 2020 р. Тобто заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі, яку позивачка просить стягнути з відповідача, за період з січня 2018 р. по лютий 2019 р., а саме: з січня 2018 р. по грудень 2018 р. та лютий 2019 р., становить 30055,00 грн. Між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач … повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються… Тому докази не надані сторонами суду першої інстанції не можуть в подальшому подаватись судам інших інстанцій і такі докази не можуть бути покладені в основу їхніх рішень. Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати підлягають задоволенню. Оскільки відповідач не виплачує позивачці належну до сплати суму заробітної плати в розмірі 30055,00 грн. за період з січня 2018 р. по лютий 2019 р., а саме: з січня 2018 р. по грудень 2018 р. та лютий 2019 р., то вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved