Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23.10.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №004-01502-231010, згідно з умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26253903961714, випустив та надав платіжну картку, та відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 2 700 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязаний здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та суму пені, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав. Однак, відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, у звязку з чим, станом на 30.04.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 8639,94 грн., тому позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 23.10.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №004-01502-231010, згідно з умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26253903961714, випустив та надав платіжну картку, та відкрив кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. зі встановленим лімітом кредитної лінії на рахунку в сумі 2 700 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязаний здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, та суму пені, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2 кредитного договору, держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вищевказаним кредитним договором не виконав. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору, останній повинний сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 30.04.2015 року, згідно довідки-розрахунку становить 8 639,94 грн., з них: 3 441,89 грн. тіло кредиту; 1 762,79 грн. прострочене тіло кредиту; 3 435,26 грн. заборгованість за відсотками. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - відповідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON], в особі якого й звернувся позивач до суду з даним позовом. А тому, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243,60 грн. судового збору, так як у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved