overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Крім позивачки у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] З серпня 2013 року по день звернення до суду відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачкою сумісного побуту, його речей у квартирі немає, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 99 у будинку № 5 по вул. Купріна в м. Маріуполі., на розподілі судових витрат не наполягала. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, посвідченого 27.09.2002 р. Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, [PERSON] належить ? частки квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно з договіром дарування, посвідченого 29.10.2002р. Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою, [PERSON] подарував [PERSON] належну йому ? частку квартири [ADDRESS] , внаслідок чого [PERSON] стала належати вищезазначена квартира. Відповідно до акту, засвідченого головою кооперативу «Вил-100», відповідач не проживає в квартирі [PERSON] з серпня 2013 по теперішній час. Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 99 у будинку № 5 по вул. Купріна в м. Маріуполі, оскільки відповідач з серпня 1996 року не мешкає у вищезазначеній квартирі без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку №139 по вул. 2-й Кальчик в Жовтневому районі м. Маріуполя. Крім позивачки у вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] З серпня 2014 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не веде з позивачкою сумісного побуту, його речей у будинку немає. Позивачці тяжко сплачувати комунальні послуги, у звязку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №139 по вул. 2-й Кальчик в Жовтневому районі м. Маріуполя. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні присутній не був з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідача чи про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідача за наявними в справі доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв 'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON]Ю на підставі договору дарування частини домовладіння від 29.08.2011 р. належить на праві приватної власності 9/20 частки домовладіння у будинку №139 по вул. 2-й Кальчик в Жовтневому районі м. Маріуполі (а.с.5,6). Згідно з випискою з Домової книги для прописки громадян, які мешкають у будинку №139 по вул. 2-й Кальчик в Жовтневому районі м. Маріуполі, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с.3-4). Згідно з актом від 02.09.2015 р., складеним КСН «Правий берег», відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] в Жовтневому районі м. Маріуполі, але фактично там не мешкає з 9 серпня 2014 р. (а.с.2) Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік. З огляду на наведене суд вважає за можливе визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком №139 по вул. 2-й Кальчик в Жовтневому районі м. Маріуполі, оскільки відповідач з серпня 2014 року не мешкає у спірному будинку без поважних причин, що підтверджується об'єктивними доказами, які маються в матеріалах справи. Зважаючи на те, що позов підлягає повному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визнання права сумісної власності та розподіл майна подружжя. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги уточнив і суду пояснив, що 09.02.1999р. позивачка одружилась з відповідачем. 16.11.2012р. шлюб між ними був розірваний. В період шлюбу подружжя за сумісні кошти, 24.07.2008р. придбали жилий будинок з надвірними будівлями по вул. Дарвіна,117 і він був зареєстрований на [PERSON] Просить визнати обєктом права сумісної власності подружжя цей спірний будинок. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на жилий будинок А-ІАІ-Іа, загальною площею 84,5кв.м, житловою площею 36,9кв.м, та споруди: літню кухню Б, гараж В, сарай Г, літню кухню Д, потреб Е, сарай Ж, вбиральню И, замощення 1, огорожу №1-3, що розташовані в м. Краматорську по вул. Дарвіна, 117.Стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно у розмірі 12000,00грн., та понесенні нею судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав і не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши сторони, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження сторони уклали шлюб 09.02.1999 року. Шлюб був розірваний 13.03.2015р. /а.с.9, 18/. Згідно копії договору купівлі-продажу від 24.07.2008 року [PERSON] придбав будинок №117 з надвірними забудовами по вул. Дарвіна в м. Краматорську /а.с.13/. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю… Згідно ст.69 ч.1 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що будинок по вул. Дарвіна, 117 був придбаний сторонами в період шлюбу. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що треба визнати право сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на будинок з господарськими спорудами по вул. Дарвіна, 117, поділивши домоволодіння таким чином: визнати на цю будівлю право власності за відповідачем, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію замість її частки в сумісному майні жилого будинку у сумі 12000,00грн. У відповідності зі ст.88 ЦПК України, стягнути судові витрати з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 648,88грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті своєї тітки [PERSON], яка померла 02 грудня 2014 року. Позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини володіла та користувалася спадковим майном і, вважала, що являється такою, що прийняла спадщину. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву в якій позов свій підтримала повністю із наведених в позовній заяві підстав, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, згідний на визначення додаткового строку. Справу просить розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 02 грудня 2014 року. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Пісківської сільської ради і зареєстрованого 17 грудня 2010 року в реєстрі за №80 стверджується, що [PERSON] все належне їй майно, заповіла своїй племінниці [PERSON], тобто позивачці. З довідки Пісківської сільської ради №95 від 17 лютого 2015 року вбачається, що єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом є її племінниця [PERSON] Остання вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом догляду за спадковим майном. Відповіддю Горохівської державної нотаріальної контори №1790/01-09 від 14 вересня 2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже, судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки володіла і користувалася спадковим майном і, вважала, що прийняла спадщину, а також, з метою виконання волі спадкодавця, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про втрату права на користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], у зазначеній квартирі прописаний її син, відповідач по справі, але більше ніж десять років він в квартирі не проживає, оскільки має роботу в іншому місті. На даний час в неї виникли проблеми з оплатою комунальних платежів, вона є пенсіонеркою, та не в змозі оформити субсидію в добровільному порядку вирішити питання відповідач обіцяв, але не виконує свої обіцянки, іншим шляхом вирішити дане питання не має можливості, тому вимушена звернутися з відповідним позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів. Позивачка у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про слухання її позову у її відсутність та просила позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмове пояснення та просили розглядати справу без його присутності, проти позовних вимог заперечень не мають. Вивчивши матеріали позову, письмові заяви сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.04.2001року 11/50частини [ADDRESS] на праві приватної часткової власності належить [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про право власності на житло, в даній частині прописаний [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги. Згідно довідки ДП «Рубін» №0156 від 06.07.2015року [PERSON] прописаний але фактично з 1999 року не проживає в [INFO]. Відповідно до вимог статті 71ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення впродовж шести місяців. Відповідач в добровільному порядку вирішити питання не бажає, в судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1999року в квартирі не проживає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі з 12.03.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2010 р.н.. \~ \~ \~ \~Сторони проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, збережен-ня шлюбу неможливе. \~ \~ \~ \~Відзиву на позов не надходило. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивачка на розірванні шлюбу наполягала, відповідач - позов визнав, на примирення не погоджуються. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 бе-резня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину (а.с.7). \~ \~ \~ \~Як встановлено ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлю-бу не допускається. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу - подальше його збереження не відповідає інтересам сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі з 14.10.2011 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони понад рік проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу неможливе. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання сторони не з`явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на розірванні шлюбу наполягала, відповідач - позов визнав. Судом ухвалено про проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Як встановлено ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу - подальше його збереження не відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі з 19.01.2018 року. Від шлюбу мають малолітню дитину. \~ \~ \~ \~Сторони проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, в сім`ї постійно виникають сварки, збереження шлюбу неможливе. \~ \~ \~ \~Відзиву на позов не надходило. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач - позов визнав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO] , що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.5). \~ \~ \~ \~Як встановлено ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу - подальше його збереження не відповідає інтересам сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі з 25.04.2017 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO] . Вже тривалий час сторони проживають окремим життям та своїми інтересами, в сім`ї часто виникають конфлікти та суперечки, фактично припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу неможливе. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання сторони не з`явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивачка на розірванні шлюбу наполягала, відповідач - позов визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину, [INFO] (а.с.6). Як встановлено ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу - подальше його збереження не відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають в шлюбі з 25.06.2016 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. \~ \~ \~ \~Сторони проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, збереження шлюбу неможливе, спору про місце проживання дитини та поділу майна не виникає. \~ \~ \~ \~Відзиву на позов не надходило. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися - надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивачка на розірванні шлюбу наполягала, відповідач - позов визнав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). \~ \~ \~ \~Як встановлено ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу - подальше його збереження не відповідає інтересам сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування заяви позивачка зазначила, що з 30 листопада 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З вересня 2016 року сторони разом не проживають, фактично сімейні стосунки припинені у травні 2015 року, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спору про місце проживання дитини та поділ майна не має. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, шлюб просила розірвати та судовий збір за подачу позову до суду стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог у розмірі 275,60 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, шлюб просив розірвати та судовий збір за подачу позову до суду стягнути з нього пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог у розмірі 275,60 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 339704, виданого 30 листопада 2013 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони перебувають у шлюбі з 30 листопада 2013 року, актовий запис № 377 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сімейні стосунки припинені з травня 2015 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Враховуючи встановлені обставини, тривалість часу фактичного припинення сімейних відносин, а також приймаючи до уваги, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання, відновлення сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України відповідачу присуджуються судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 275 грн. 60 копійок. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved