Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, за останньою редакцією якого просила: скасувати Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 986 від 11.11.2011 року в частині закріплення за громадянином [PERSON] та його родичами житлової кімнати площею 15,75 кв. м. за адресою [ADDRESS]; визнати за нею, [PERSON] та її сином [PERSON], право користування житловою квартирою [ADDRESS], як однокімнатною. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що на підставі службового посвідчення № 42 від 01.04.1968 року її матері було надане приміщення жилої кімнати площею 9,0 кв.м. у кватирі [ADDRESS] як службове. Рішенням виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси № 470 від 04.12.1981р. вказане жиле приміщення було надане вже в постійне користування та був відкритий особовий рахунок за № [NUMBER]. З 1991року позивач самостійно проживала зі своїм сином в зазначеній квартирі та користувалася усіма приміщеннями, з яких на думку позивача тільки одна кімната є житловою, а інші допоміжні, у тому числі прохідна кімната площею 15,75 кв.м.. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 986 від 11.11.2011 року кімната площею 15,75 кв. м. , яка знаходиться у квартирі [ADDRESS], у якій проживає позивач зі своїм сином, була передана в користування громадянину [PERSON] та його родині. Зазначене розпорядження було прийняте на підставі звернення громадянина [PERSON] з заявою про переоформлення особового рахунку після смерті його бабусі та доданих документів. На час звернення до Приморської районної адміністрації з заявою про переоформлення особового рахунку по квартирі [ADDRESS] громадянин [PERSON] та його родичі проживали та були зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. Наполягала на тому, що квартира [ADDRESS] належить громадському житловому фонду Одеської міської ради є однокімнатна з житловою площею 11,1 кв. м. В зазначеній квартирі ніхто з сторонніх осіб крім родичів позивача ніколи не проживав, а технічні та санітарні умови квартири не дозволяють проживання двох сімей. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що Розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 986 від 11.11.2011 року в частині закріплення за громадянином [PERSON] та членами його родини житлової кімнати площею 15,75 кв. м. було прийнято на підставі заяви про переоформлення особового рахунка та доданих до неї документів. Представник третьої особи [PERSON] також заперечував проти задоволення позовних вимог так, як вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та пояснив, що [PERSON] на законних підставах має право користування житловою кімнатою площею 15,75 кв. м. у квартирі [ADDRESS] так, як у цьому житлі постійно проживала з ним та іншими родичами його бабуся [PERSON] та посилався на Рішення виконкому Центральної райради депутатів робітників м. Одеси № 449 від 02.08.1968р., яким [PERSON] було дозволено тимчасове проживання у приміщенні площею 15,75 кв. м. у квартирі [ADDRESS], а після її смерті там залишався проживати [PERSON] та його родичі. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення учасників судового процесу та свідків, визначивши характер спірних правовідносин суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Мати позивачки [PERSON] [PERSON] на підставі службового посвідчення № 42, виданого Рішенням виконкому Центральної райради м. Одеси № 195 від 01.04.1968р., отримала житлову площу у квартирі [ADDRESS] як службове. Рішенням виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси № 470 від 04.12.1981р. вказане житло у вигляді кімнати площею 9,0 кв.м. було надане [PERSON] в постійне користування та був відкритий особовий рахунок за № [NUMBER] ( а.с 15) [PERSON], [INFO], постійно проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] починаючи з 08.05.1991р. [PERSON], [INFO], постійно проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] починаючи з 17.05.1996р. ( а.с.36, 201-221) Квартира [ADDRESS] належить до громадського житлового фонду Одеської міської ради. Матеріалами справи підтверджене, що квартира знаходиться на 1-му поверсі двохповерхового флігелю будинку, має загальну площу 35, 7 кв.м. та складається з двох житлових кімнат яки після переобміру ОМБТІ та РОН мають площу 14,77 кв.м. та 11,47 кв.м.. ( а.с 35) Обставини на яки посилається позивач, що кімната площею 14,77 кв.м. є темною ( з вікном на парадну) та прохідною тому не може використовуватися як житлова кімната відноситься до питань щодо зміни статусу приміщення квартири з житлової на підсобну, тобто до зміни показників квартири щодо житлової площі, й виходячи з позовних вимог по справі не відноситься до предмету спору та доказування. Крім того, зміна призначення приміщень з жилої на нежилу (підсобну) здійснюється власником у порядку передбаченому законодавством України та не відноситься до компетенції суду. ( З матеріалів справи слідує, що 09.11.2011р. громадянин [PERSON] звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про переоформлення особового рахунку на своє ім'я на житлову кімнату площею 15,75 кв. м., що знаходиться у квартири [ADDRESS] посилаючись на те, що вмер головний квартиронаймач - його бабуся [PERSON]. ( а.с.191-200) Отриманими доказами підтверджене, що до своєї заяви [PERSON] додав до Приморської районної адміністрації необхідні документи щодо переоформлення особового рахунку, а саме: довідку про склад сім'ї та реєстрації по квартирі [ADDRESS]; заяву згоду на переоформлення особового рахунку; копію свідоцтва про смерть [PERSON]; довідку ВДРАЦС ГУЮ в Одеській області про зміну прізвища [PERSON] на [PERSON]; копію свідоцтво про шлюб [PERSON] з [PERSON]; копію свідоцтва про народження [PERSON]; копію паспорта [PERSON] ([NUMBER]) 1,2,3 сторінки; копію картки фізичної особи платника податків [PERSON] (І/К [NUMBER]). [PERSON], [INFO], померла [INFO], актовий запис № 10516 від 30.12.1998р, зроблений Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Але витребуваними судом доказами підтверджене, що згідно актового запису про смерть № 10516 на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS].(а.с. 189-190) Матеріалами справи підтверджене, що згідно актових записів про шлюб з 30.04.1969 року [PERSON] змінили прізвище на [PERSON], а з 26.08.1988 р. змінила прізвище на [PERSON]. ( а.с. 196) На час звернення до Приморської районної адміністрації з заявою про переоформлення особового рахунку на житлову площу у квартирі [ADDRESS] згідно документів, наданих КП «ЖКС « Порто-Франківський», [PERSON] та всі його повнолітні родичі, які вказані в довідці про склад сім'ї та реєстрації, доданій разом з вказаною заявою, були в дійсності зареєстровані за адресою [ADDRESS], а саме [PERSON] ( мати), [PERSON] (сестра), [PERSON], а також неповнолітній [PERSON] ( брат). При цьому мати [PERSON] - [PERSON], померла [INFO] за адресою по квартирі [ADDRESS], була там прописана з 1983 року, чотири рази змінювала паспорт, знята з реєстрації по даному адресу на підставі актового запису про смерть № 6006 від 17.06.2013 р. Зокрема сам [PERSON] ( [INFO] народження) був вперше зареєстрований 16.05.2001 р. (а.с. 201-221). 2001 р. за адресою [ADDRESS] ( тобто у сімнадцять років) та в той же день за місцем прописки отримав паспорт [NUMBER]. Згідно довідки ГНІ - [PERSON], [INFO], пройшов реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб 27.02.2003р., йому був присвоєний реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер)[NUMBER], місце проживання на дату реєстрації [ADDRESS]. ( а.с. 186) На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо недоведеності тверджень [PERSON] про проживання під час його неповноліття у квартирі [ADDRESS] в період з 1998 року (після смерті бабусі) та до 2001 року (отримання паспорту), а саме, коли його бабуся до смерті та його мати постійно проживали та були прописані у квартирі [ADDRESS]. Суд звертає увагу, що представник позивача не зміг пояснити протиріччя між доводами позивача у позовній заяві та зібраними доказами, на запропонування представника позивача з'явитися [PERSON] та дати пояснення у якості свідка, останній до кінця розгляду справи не з'явився. [PERSON], [INFO], та його донька [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 23.12.2011р., а до цієї дати були зареєстровані у квартирі [ADDRESS], звідки виписалися в той же день 23.12.2011 р.. Інші родичі з якими [PERSON] проживав та був зареєстрований у квартирі [ADDRESS], залишилися з реєстрацією по вказаній квартирі, тобто на підставі спірного розпорядження Приморської РА реєстрацію не змінювали. Вказані факти підтверджені наданими КП ЖКС «Порто-Франківський» до матеріалів справи картками по прописці форми А та по квартирній картці форми Б, при цьому інформація в даний картках по [PERSON] та його доньки підтверджена довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. ( а.с. 105). Суд звертає увагу, що вже 25.12.2011 року [PERSON] отримав новий паспорт [NUMBER], у якому вже була одна відмітка щодо прописки вже у квартирі [ADDRESS], тобто відмітка щодо прописки у квартирі [ADDRESS] - «зникла» з попереднім паспортом. Обставини заміни паспорту представником [PERSON] пояснені не були. Відповідно ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Суд вважає, що [PERSON] не мав правових підстав щодо переоформлення особового рахунку на своє ім'я, після смерті попереднього наймача - своєї бабусі [PERSON] на житлову площу у квартирі [ADDRESS] так, як по перше сам [PERSON] вперше був зареєстрований у 17 років у 2001 році при отримані паспорту вже після смерті бабусі у 1998 році, а по друге він та його померла бабуся й члени його сім'ї проживали та були зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. У документах, які надав [PERSON] до Приморської районної адміністрації при зверненні про переоформлення особового рахунку на житлову площу у квартирі [ADDRESS], заява на переоформлення особового рахунку у квартирі та довідка про склад сім'ї та реєстрацію були надані по квартирі [ADDRESS], але в ній зазначалися особи, які проживали та були зареєстровані у квартирі [ADDRESS], та не достовірність даної довідки доведена наявними матеріалами справи. При цьому суд звертає увагу, що в зазначених документах відсутня сторінка № 11 паспорту, з якої повинно бути відомо про первинну реєстрацію [PERSON] на час звернення. Таким чином, на підставі недостовірних документів що були надані до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради при зверненні про переоформлення особового рахунку на житлову площу у квартирі [ADDRESS], було прийняте Розпорядження № 986 від 11.11.2011р., яким за громадянином [PERSON] та членами його родини у складі 6 осіб було закріплено приміщення площею 15,75 кв. м., а особовій рахунок на це приміщення безпідставно переоформлений на [PERSON] Відповідно ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ч.1, ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Посилання представника третьої особи [PERSON] на Рішення виконкому Центральної райради депутатів робітників м. Одеси № 449 від 02.08.1968р. не можна брати до уваги так, як при наявності вказаного рішення [PERSON] житло надавалось для тимчасового проживання, а сама [PERSON] проживала та була зареєстрована з 09.02.1966р. до часу своєї смерті у квартирі [ADDRESS]. Крім того, з картки прописки [PERSON] слідує, що вона на реєстрацію за адресою по квартирі [ADDRESS] прибула 09.02.1966 р. навіть не з квартири [ADDRESS], а з гуртожитку по [ADDRESS]. При цьому суд звертає увагу на загально відомий факт контролю у радянські часи за оформленням листів вибуття та прописки, без якої неможливо було влаштуватися на працю, та влаштувати дитину до будь-якого дитячого закладу. (а.с. 68-69) Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON] та [PERSON], що залучені позивачем, а також [PERSON] яка залучена [PERSON], тому як вказані свідки є родичами осіб, що беруть участь у справі та підтримують відповідні загальні позиції сторін, при наявності протиріч в їх свідченнях по детальним питанням. Також, суд критично ставиться до показань сусідки [PERSON], що залучена [PERSON], яка підтвердила факт проживання бабусі [PERSON] та деяких її родичів у дворі будинку [ADDRESS], але не вказала на точний номер квартири та не була впевнена у місці її розташування. Відповідно до ст.65 ЖК України, право на жилу площу породжує не наявність прописки, а фактичного вселення та постійного проживання на цій площі як члена сім'ї. Відповідно ч.1, ст.781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч.2, ст.818 ЦК України тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Відповідно ч.1, ст.99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. Відповідно ч.2, п.18 Роз'яснення Верховного Суду України від 26.05.2001р. «Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» стосовно до правил ст. 98 ЖК наймача, що залишився проживати в попередньому приміщенні (одночасно користуючись за договором найму наданим приміщенням), слід вважати тимчасовим жильцем, який не набуває права користування цим приміщенням незалежно від строку проживання в ньому і підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення. Суд встановлює, що відкриття на [PERSON] лицевого рахунку на постійне проживання у квартирі [ADDRESS] не доведене жодними доказами, та вселення і проживання у цієї квартирі останньої спростовується вказаними матеріалами справи. Також не доведене вселення та проживання [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. На підставі таких обставин та норм ЖК України [PERSON] право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] не набула так, як за рішенням № 449 від 02.08.1968р. вона набула право тільки на тимчасове проживання, а факт її вселення на тимчасове проживання не доведений. Враховуючи те, що підставою для Розпорядження Приморської районної адміністрації № 986 від 11.11.2011р. в частині закріплення за громадянином [PERSON] та членами його сім'ї житлової кімнати площею 15,75кв. м. у квартирі [ADDRESS] були надані громадянином [PERSON] недостовірні документи, то саме Розпорядження в зазначеній частині винесено помилково з порушенням діючого законодавства України й підлягає скасуванню. Водночас, виникнення та наявність у позивача права на вселення та користування жилою кімнатою 14, 7 (15, 7) кв.м. у квартирі №? [ADDRESS] не доведене за матеріалами справи. Також позивачем не надано доказів щодо визнання у передбаченому законі порядку квартири №? [ADDRESS] як однокімнатної зі зміною статусу жилої кімнати 14, 7 (15, 7) кв.м. у нежиле (підсобне приміщення квартири. Таким чином, враховуючи, що у позивача у встановленому порядку виникло право тільки на користування жилою кімнатою (приміщенням у квартирі), то у задоволенні вимоги щодо визнання права на проживання в квартирі, як однокімнатній - слід відмовити.

Outcome: partial