overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 11.06.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося. Відповідач, будучи батьком дитини у добровільному порядку не надає коштів на утримання сина, тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, наддав заяву в якій позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено. Мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., та 840 грн. 80 коп. за розірвання шлюбу на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 12.07.1997\~перебуває у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дитина сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично не підтримують, спільне господарство з відповідачем не ведуть. Тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Втім до суду не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 12.07.1997\~ сторони\~вступили в\~шлюб,\~який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічної районної в м. Суми ради, актовий запис № 153. /а.с. 4/ Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . /а.с. 5/ Спільне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та на сімейні відносини, відсутнє почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Шлюбні відносини фактично не підтримують, спільне господарство сторони не ведуть. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно ч.3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За квитанцією Філії - СОУ АТ «Ощадбанк» № 4 від 13.03.2021 позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., на рахунок отримувача № UA738999980313171206200018540\~, отримувач коштів - УК у м.Сумах/Ковпаківський р/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37970593, банк одержувача Казначейство України (ЕАП); МФО-899998, код класифікації доходів бюджету 22030101. До початку розгляду справи по суті, відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 454 грн. 00 коп., а також повернути позивачу 50 відсотків, тобто 454 грн. 00 коп. сплаченого судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 13.05.2006 року по 19.06.2016 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває у неї на утриманні. На даний час відповідач кошти на утримання сина не надає, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.05.2015 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, про час розгляду справи судом повідомлена належним чином, в своїй заяві просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що з 13.05.2006 року по 19.06.2016 року позивачка перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем (а.с. 4). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а. с.3). Згідно позовної заяви дитина знаходяться на утриманні матері. Згідно Ст.174 ч 4 ЦПК в разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.05.2015 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 13.06.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини у добровільному порядку не надає коштів на утримання доньки та не приймає участі в її утриманні, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви, в яких позивачка вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 13.06.2014 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. (а.с. 4) Відповідач ухиляється від достатнього та регулярного надання матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, фактично не приймаючи участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 14.02.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Відповідач, будучи батьком дитини у добровільному порядку не надає коштів на утримання доньки, тому позивачка просить суд розірвати шлюб, визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися, надали письмові заяви, в яких позивачка вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14.02.2015 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], 07.07.2015р.н., яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 7). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено. Мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.\~1\~ст.\~161\~СК України\~якщо мати\~та батько,\~які проживають\~окремо,\~не дійшли\~згоди щодо\~того,\~з ким\~із них\~буде проживати\~малолітня дитина,\~спір між\~ними може\~вирішуватися органом\~опіки та\~піклування або\~судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою повноліття, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Місце проживання доньки [PERSON] визначити з матірю [PERSON] Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., та 704 грн. 80коп. за розірвання шлюбу на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 14.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося. Відповідач, будучи батьком дитини у добровільному порядку не надає коштів на утримання доньки, тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14.09.2013 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 8). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено. Мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Беручи до уваги матеріальне становище сторін, обгрунтованих заперечень з боку відповідача, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на час звернення до суду -06.11.2020 року складає 2 318 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., та 840 грн. 80 коп. за розірвання шлюбу на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 15.02.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося. Відповідач, будучи батьком дітей у добровільному порядку не надає коштів на утримання синів, тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу щомісяця, на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви, в яких позивачка вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15.02.2013 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні (а.с. 7, 8). Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено. Мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття Беручи до уваги матеріальне становище сторін, норми чинного законодавства, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі єдиної частки на двох дітей, що складає 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., та 704 грн. 80коп. за розірвання шлюбу на користь позивачки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 15.06.2007 року по 08.06.2010 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], який проживає з нею і перебуває у неї на утриманні. На даний час відповідач кошти на утримання сина надає в недостатньому розмірі, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.02.2014 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи судом повідомлена належним чином, в своїй заяві просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що з 15.06.2007 року по 08.06.2010 позивачка перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем (а.с. 3). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини (а. с.4). Згідно позовної заяви дитина знаходяться на утриманні матері. Згідно Ст.174 ч 4 ЦПК в разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та їх батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі врозмірі 700 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.02.2014 року. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 16.01.1998 р. по 01.07.2011 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу за спільні кошти було набуте спірне майно, а саме земельна ділянка, площею 0,1000 га., за адресою: [ADDRESS], вартістю 81 690,00 грн., житловий будинок, площею 987,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS], загальна вартість спірно майна становить 442328,00 грн.. В добровільному порядку здійснити поділ спірного майна не вдалося. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0,1000 га., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5910136300:11:016:0025. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва домоволодіння, площею 987,5 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] та стягнути витрати по сплаті судового збору. В судове засідання не з'явився відповідач, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.01.1998 р. по 01.07.2011 р., що підтверджується копією рішення Зарічного районного суду від 01.07.2011 р. (а.с.4). Під час перебування в шлюбі сторонами в справі була набуте майно: земельна ділянка, площею 0,1000 га., за адресою: [ADDRESS], вартістю 81 690,00 грн., житловий будинок, площею 987,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 516). Право власності на спірний будинок не зареєстровано, оскільки домоволодіння не введено в експлуатацію. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На підставі ст. 71 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне здійснити поділ спільного майна подружжя. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] до [PERSON] витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved