Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом., в якому просить стягнути з відповідача на свою користь, суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8972 гривень 54 копійки, з яких: 8251 гривеня 12 копійок - сума страхового відшкодування, виплаченого потерпілому та 721 гривеня 42 копійки - витрати на встановлення розміру збитків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою суду відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03 квітня 2014 року о 13 годині 25 хвилин в м.Харкові. В зазначеній постанові судом встановлено, що у результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху був пошкоджений транспортний засіб та завдано матеріальної шкоди іншому учаснику вказаної дорожньо-транспортної пригоди - власнику транспортного засобу «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Звіту №1654, складеного 22 квітня 2014 року, завданої власнику автомобіля «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді від 03 квітня 2014 року становить 9901 гривеня 34 копійки. [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], на момент ДТП не була застрахована в жодній страховій компанії. 04 серпня 2014 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 8972 гривні 54 копійки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 липня 2017 року провадження по справі відкрито. 03 серпня 2017 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 вересня 2017 року призначено по даній справі судову товарознавчу експертизу проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (61036, м.Харків, вул.Ковтуна, 32). 15 січня 2018 року справу було повернуто до суду з повідомленням експерта про неможливість надання висновку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2018 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 серпня 2018 року призначено по даній справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (61036, м.Харків, вул.Ковтуна, 32). 18 жовтня 2018 року справу було повернуто до суду з повідомленням експерта про неможливість надання висновку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 жовтня 2018 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача Рибченко І.С., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Автомобіль марки AUDI Q7 TDI QUATTRO, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /а.с.19/. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0554064, 24 квітня 2013 року між ТДВ СК «НАСТА» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки AUDI Q7 TDI QUATTRO, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску /а.с.18/. Як вбачається зі змісту постанови Київського районного суду м.Харкова від 14 травня 2014 року, [PERSON] 03 квітня 2014 року о 13.25 годині, керуючи автомобілем NISSAN, державний реєстраційний номер [NUMBER] і рухаючись біля будинку №28 по вулиці Шевченко в місті Харкові, не дотримався безпечної дистанції, в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки та допустив зіткнення з автомобілем AUDI, державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим власникам автомобілів заподіяно матеріальну шкоду. Зазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 374 гривень. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки. Постанова набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03 квітня 2014 року, транспортний засіб Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER], 2010 року випуску зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується заявою [PERSON] від 24 квітня 2014 року про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 квітня 2014 року /а.с.5/, дефектною відомістю огляду транспортного засобу, складеною 24 квітня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСАС» /а.с.13/. Таким чином, суд вважає встановленим, що шкоду майну [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 квітня 2014 року, завдано з вини відповідача [PERSON] Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER], виконаного оцінювачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСАС» [PERSON] (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача [NUMBER] від 09 липня 2005 року, що діяв на підставі сертифіката [NUMBER] суб'єкта оціночної діяльності від 25 квітня 2013 року, строк дії сертифікату до 25 квітня 2016 року) на замовлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] станом на 22 квітня 2014 року дорівнює, без урахування ПДВ на запасні частини та ВТВ - 8251 гривня 12 копійок. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до п.п.«а», п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 24 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03 квітня 2014 року. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]» від 01 серпня 2014 року № 4099 Фінансовому управлінню наказано сплатити на рахунок [PERSON] суму у розмірі 8251 гривня 12 копійок за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди /а.с.21/. Судом встановлено, що позивачем виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8251 гривня 12 копійок, що підтверджується платіжним дорученням №1/1-23391 від 04 серпня 2014 року /а.с.24/ та за послуги аварійного комісара згідно рах. №5/45 від 24 травня 2014 року у розмірі 721 гривня 42 копійки, що підтверджується платіжним дорученням №6579 від 01 липня 2014 року /а.с. 25, 26/. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування у загальному розмірі 8972 гривні 54 копійки. 05 серпня 2014 року за вих.№3/1-05/21065 та 19 вересня 2014 року за вих.№3/1-05/25481 Моторне (транспортне) страхове бюро України на адресу відповідача [PERSON] направляло вимогу з пропозицією сплатити на користь позивача суму заборгованості у розмірі 8972 гривні 54 копійки /а.с.22, 23/. Однак, в ході судового розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження відшкодування сплаченої позивачем суми страхового відшкодування. Згідно платіжного доручення №50628 від 12 червня 2017 року при пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних Моторного (транспортного) страхового бюро України у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved