Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за наступними підставами. 15.05.1996 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 02.12.1999 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Станом на 05 лютого 2019 року повнолітня дитина [PERSON] продовжує навчання на 1 курсі Національного транспортного університету на денній формі навчання. Оскільки син навчається на денному відділенні, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Син зареєстрований за місцем мешкання матері, однак фактично проживає в місті Києві в гуртожитку університету. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], який після набуття повноліття продовжує навчання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку до досягнення ним 23 років за умови, якщо він буде продовжувати навчання. У підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і наполягає на їх задоволенні. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судового виклику поштою за адресою реєстрації відповідача та шляхом розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті суду. Про причини відповідач суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи правові позиції сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне. 15 травня 1996 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Якимівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області про що Переможненською сільською радою Якимівського району Запорізької області (актовий запис № 18) та видано свідоцтво про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 15 травня 1996 року (а.с. 9). 02 грудня 1999 року шлюб укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, про що Якимівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис № 121 та видано повторно свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20 листопада 2018 року. Після розірвання шлюбу позивачу убло залишено дівоче прізвище «[PERSON]» (а.с. 10) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 березня 1997 року (актовий запис № 28) (а.с. 12) та копією його паспорту та ідентифікаційного коду (а.с. 11) Згідно довідки № 514, виданої 22 листопада 2018 року Національним транспортним університетом (а.с. 13) [PERSON] дійсно навчається, є студентом Національного транспортного університету 1 курсу автомеханічного факультету зі спеціальності «Автомобільний транспорт» денної форми навчання. Термін навчання: з «01» вересня 2018 року до «30» червня 2021 року. Як зазначає позивач, оскільки син навчається на денному відділенні він не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Як вбачається із тексту позовної заяви, відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Згідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, суд враховує той факт, що відповідач заперечень проти позову не надав, є батьком [PERSON], а його син - [PERSON], є студентом Національного транспортного університету 1 курсу автомеханічного факультету зі спеціальності «Автомобільний транспорт» денної форми навчання. На підставі викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved