Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з березня 1973 року разом зі своєю сімєю проживає в [INFO]. Дану квартиру від Щорського міжколгоспного будівельного монтажного управління отримав її чоловік [PERSON], як працівник Щорського БМУ, який перебував у черзі на отримання відомчого житла. Відразу після вселення була проведена реєстрація місця проживання. Після смерті чоловіка, позивачка продовжує проживати по теперішній час у вищезазначеній квартирі, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше 10 років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, несе усі витрати за утримання квартири, займається ремонтом, тому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Відповідач Божедарівська селищна рада у судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщена належним чином. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора, у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином, просить справу слухати за його відсутності. Представник третьої особи комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації, у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що з 22 березня 1973 року позивачка зі своєї родиною заселилися в квартиру [ADDRESS]. Вказану квартиру отримав чоловік позивачки від Щорського міжколгоспного будівельного монтажного управління, як працівник Щорського БМУ, який перебував у черзі на отримання відомчого жила, що підтверджується ордером №1 на отримання квартири (а.с.9). 17 травня 1984 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть (а.с.10), проте позивачка по теперішній час проживає у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №1898 від 21.08.2017 року, виданою Божедарівської селищною радою Криничанського району Дніпропетровської області, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше 10 років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, що підтверджується копіям: повідомленням про надання субсидії (а.с.21), рахунком за електроенергію, договором №50153 про надання послуг з газопостачання (а.с.22), договором про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області(а.с.23). Відповідно до акту обстеження від 30 жовтня 2017 року [PERSON] проводить поточні ремонти квартири, всі комунікації знаходяться в належному стані, комунальні послуги сплачуються за рахунками. Крім того, за весь період проживання [PERSON] в квартирі з 1973 року по даний час було проведено газопостачання і водопостачання за власні кошти, замінені вікна та двері, що свідчить про добросовісне володіння квартирою.Вищевказана квартира на балансі виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області не перебуває, що вказано в довідці №2101 від 13.09.2017 року та безхазяйною не визнавалася. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі статті 76 ЦПК України Вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи зі ст. 41 Конституції України, ст. 321, ст. 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно із ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Як убачається з правової позиції Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуте на майно - на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Ураховуючи викладене, те, що позивачка з березня 1973 року проживає в [INFO] та продовжує відкрито, безперервно володіти цією квартирою, проводить ремонтні роботи, підтримує дане житло в належному стані більше, ніж десять років, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved