Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивачка у липні 2014 року звернулась у Червоноградський міський суд Львівської області із вказаним позовом. В обґрунтування позову зіслалась на те, що 27.10.2007 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син -[PERSON], [INFO]. На підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31.01.2011 р. шлюб між ними розірвано. Відповідач по рішенню суду від 09.02.2011 року сплачує аліменти на утримання сина. Останній проживає із нею та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, не цікавляться станом його здоров»я, не провідує сина та не приймає участі у його вихованні. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, в обґрунтування позову зіслались на обставини вказані у позовній заяві. Відповідач будучи допитаний у судовому засіданні 18.08.2014 р. позов заперечив, суду пояснив, що позивачка створила такі умови, за яких він не має можливості провідувати сина та займатись його вихованням. Пояснив, що працює на шахті, сплачує аліменти на дитину. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області до суду не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У ній вказала, що підтримує висновок комісії з питань захисту прав дитини та рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON]. Вислухавши пояснення представника позивача, висновок прокурора про задоволення позову, оцінивши докази, суд вирішив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 р. по 31.01.2011 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи, копією рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31.01.2011 року, справа №2-372/11. Від подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Згідно акту складеного працівниками ЖЕД 33 за №197 від 23.04.2014 року, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із неповнолітнім сином [PERSON]. 2007 р.н.. Як вбачається із відповіді Червоноградської міської ради від 28.04.2014 р. на запит адвоката [PERSON], що згідно інформації наданої вихователями та помічником вихователя віком після 3-х років групи старшого дошкільного віку №4 за період з березня 2014 р. по 15.04.2014 р., [PERSON] не приймав участі у вихованні сина: не приводив і не забирав дитину з дошкільного закладу, не відвідував святкові заходи, батьківські збори. Згідно витягу з рішення №180 від 23.10.2014 року виконавчого комітету Червоноградської міської ради, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], є доцільним. Як передбачено ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні позивачкою було надано копію нотаріально завіреної заяви [PERSON], згідно якої останній повідомив про свою відмову від виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], тим самим фактично визнав позовні вимоги [PERSON] Враховуючи усе вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання свого сина, протягом тривалого часу не цікавиться дитиною, не спілкуються з нею, ніяким чином не приймає участі у його вихованні, не цікавляться її фізичним і духовним розвитком, а також визнає позовні вимоги заявлені позивачкою, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] буде доцільним.

Outcome: approved