Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала до дня смерті у вказаному вище житловому будинку. Позивачка спадщину прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2019 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 07 листопада 2019 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та задоволено клопотання представника позивача про витребування у приватного нотаріуса Поліховської Л.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . 23 жовтня 2019 року від відповідача Новоушицької селищної ради Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позов визнають в повному обсязі. 30 жовтня 2019 року позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позов підтримує. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно з ч.2 ст.247, ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому судовому засідання без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 2014 року (а.с.8). Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради №1182, №1185 від 25 серпня 2016 року та виписки з погосподарської книги №6 за 2011-2015 роки по [ADDRESS] , власником домогосподарства була [PERSON] , якій належав житловий будинок за вказаною вище адресою, членами двору зазначені: [PERSON] ( дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (внук), [PERSON] (внучка), [PERSON] (правнук) (а.с.17,18,19). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] , що належало [PERSON] визначено останньою в сумі 132000,00 гривень. Реєстрація права власності на нерухомі об`єкти за вказаною адресою на ім`я [PERSON] не проводилась, свідоцтво про право власності не видавалось (а.с.9-17). Із матеріалів спадкової справи №89-2014 вбачається, що вона заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заявою позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки (а.с.32-44). Позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на майно на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 09 листопада 2018 року (а.с.17). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка [PERSON] , як донька, є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON] , яка відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. У позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач клопотання про зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із їх неспівмірністю, не заявив. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачка подала суду: ордер про надання правової допомоги серії ХМ №017445; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] ; копію договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2018 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Солов`єм О.В., відповідно до якого за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 1500 гривень; розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; квитанцію про оплату гонорару від 20 листопада 2018 року у сумі 1500 гривень; копію акту приймання-передачі виконаної роботи до договору №174 від 22 листопада 2018 року (а. с. 22-22). Відповідно до даних акту приймання-передачі виконаної роботи (а.с.26), адвокатом виконані наступні послуги: вивчено матеріали справи та надано консультацію 350 грн; підготовлено позовну заяву 700 гривень; підготовлено клопотання про витребування доказів 350 грн; представництво у судових засіданнях 700 грн. Однак адвокат не брав участі у судових засіданнях, оскільки подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно позивачкою доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1400 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно до\~ст..141 ЦПК України\~та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, оскільки згідно Пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] 941201 [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п.п.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік»\~передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене мінімальний розмір судового збору по даній категорії справ складає\~704 гривні 80 копійок, максимальний розмір судового збору по даній категорії справ складає\~8810 гривень 00 копійок. Пунктом 2 ч.1ст.176 ЦПК України визначено, що ціна позову визначається\~\~у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Враховуючи наведене, ціна зазначеного позову дорівнює 132000 гривень 00 копійок. Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання до суду даного позову дорівнює 1320 гривень. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1320 гривень.

Outcome: approved