Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог він послалася на ті обставини, що з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 26 листопада 2011 року актовий запис про шлюб № 16 складений виконавчим комітетом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні стосунки не склалися через конфлікти на грунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, несумістність характерів що робить неможливим подальше спільне проживання. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини припинені з того часу та спільне господарство не велося. Від шлюбних відносин позивачка та відповідач мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та зазначає, що примирення не можливе. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання - справу слухати у його відсутність на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рушення у сраві у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позовну заяву не подавав. Справа знаходиться в провадженні суду з 14.06.2021 року. На протязі тривалого часу судом неожноразово відповідачу на адресу реєстрації його місця проживання неодноразово направлялись ухвала про відкриття провадження у справі та судові виклики. Порте відомості про належне вручення судових відправлень у суду були відсутні, судові засідання систематично відкладались в звязку з неможливістю повідомити відповідача про порядок, хід та час судового засідання. В звязку з неможливістю належного повідомлення відповідача судом двічі напрвлялись письмові запити до Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Проте відповідь не надійшла. Станом на 01 грудня 2021 року на адресу суду повернуся конверт, в якому направлявся виклик відповідачу [PERSON] до суду, на адресу реєстрації місця проживання відповідача, причиною повернення є відмова адресата від отримання. Крім того до конверту долучено довідку про попередні поштові вдправлення, в якому зазначено, що їх не можливо вручити з тих підстав, що адресат був відсутній за місцем реєстрації. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), та поштове відправлення повернулося та згідно позначки працівника поштового відділення відповідачу не вручено в звязку з відмовою адресата від його отримання, тому у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений про порядок розгляду справи та дату судового засідання. Враховуючи вищевикладене у суду є підстави вважати, що відповідач повідомлений належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялася відповідачу за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку. Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин. Як вбачається із вищенаведеного існують всі підстави про проведення заочного розгляду справи, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу. Від шлюбних відносин позивачка та відповідач мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні стосунки не склалися через конфлікти на грунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини на які посилається позивачка є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved