Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка у жовтні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2010 року, який був зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 490. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі з відповідачем вони народили сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні і потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу та не займається вихованням їхньої дитини. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви від 17.02.2015 року просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судові засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 4 ст. 74 ЦПК України. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач з 14 серпня 2010 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зігідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий та нерегулярний дохід, тому суд вважає за доцільним визначити розмір аліментів, які підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180-182,184,200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved