Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до Франківського районного суду міста Львова із позовною заявою від 19.07.2018 року, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 01.11.1996 року у відділі реєстрації актів громадського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 730. \~ \~ \~ \~Зі змісту позовної заяви вбачається те, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сімейне життя у подружжя не склалось. Вже двадцять один рік, останні проживають окремо, жодних стосунків не підтримують. Відповідач виїхав на постійне місце проживання у м. Львів. Позивачка вказує на те, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам останньої. Поряд з цим, позивачка зазначає, що у подружжя не має дітей та спору стосовно майна. Оскільки остання не має жодного зв`язку з відповідачем, то реалізувати право на розірвання шлюбу у органах реєстрації актів громадянського стану не видається можливим. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 14.08.2018 року відкрито провадження по даній справі. Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка у судові засідання не з`являлась, однак подала до суду заяву, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, постановляє заочне рішення. Згідно з приписами ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку, відповідач не з`явився в судове засідання з невідомих суду причин, хоча повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позовну заяву ним не подано, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладені обставини, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, дослідивши матеріали судової справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 01.11.1996 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 730, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.11.1996 року. Сторони тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4\~ст. 56 СК\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Приписами ч. 3\~ст. 105 СК України\~встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивачки, а відтак, шлюб слід розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved