Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Шишацького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач вказав, що 23.08.2007 між позивачем в особі Публічного акціонерного Товариства «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-16013-230807 відповідно до якого позивач відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 3000 грн., в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними. Станом на 15.07.2015 відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого у нього перед позивачем виникла заборгованість за тілом кредиту на суму 4168,46 грн. Представник позивача Духота І.В., будучі належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, в попереднє судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позову та прохання прийняти рішення у попередньому судовому засіданні без його участі. Згідно ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову відповідачем у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні без участі сторін. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволенню. Так, судом встановлено, що між позивачем в особі Публічного акціонерного Товариства «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем - [PERSON] 23 серпня 2007 року укладено кредитний договір № 002-16013-230807 «на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. За умовами даного договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії в сумі 3000 грн., в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту, сплати процентів та інших платежів за користування ним (а.с.4). Відповідно до ст.526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку позивача, станом на 15.07.2015 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4168,46 грн. (а.с. 6) Таким чином суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та покладає їх на відповідача. Враховуючи те, що позивач при подачі до суду позову був звільнений від сплати судового збору, а позовна заява подана до суду 19 серпня 2015 року, тобто до набрання чинності останньою редакцією Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved