Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «УкргазБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення відновлювального дозволеного овердрафту та їх обслуговування. Відповідно до вказаного договору відкрив відповідачці картковий рахунок для обліку операцій з банківською платіжною карткою, встановивши на картковому рахунку ліміт дозволеного овердрафту в сумі 4895 грн. 00 коп., строк дії ліміту кредитування становить 12 місяців з 28.02.2008 року по 28.02.2009 року. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконує, кошти не повернула, відсотки не сплачує, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом, та просить стягнути із відповідачки заборгованість у розмірі 15395 грн. 61 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з викладених підстав. Представник відповідачки проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позову відмовити через сплив строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір № ААА-1486-Ф/08-КRD на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення відновлювального дозволеного овердрафту та їх обслуговування. Відповідно до вказаного договору, Банк відкрив відповідачці картковий рахунок, встановив на картковому рахунку дозволений овердрафт в сумі 4895 грн., із процентною ставкою, встановленою згідно тарифів, терміном 12 місяців з 28.02.2008 року до 28.02.2009 року. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 2.1.8 вказаного договору передбачено, що дозволений овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта в межах встановленого ліміту, загальна сума якого не перевищує суму ліміту, в межах якого він може без обмежень отримувати та погашати кредитні кошти протягом певного часу або в конкретні строки та в розмірах, що зазначені у цьому договорі, по мірі виникнення у клієнта потреби в позичкових коштах. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З пояснень представника відповідачки вбачається, що [PERSON] грошові кошти по вказаному договору отримала, однак за кілька місяців до завершення дії договору потрапила у лікарню та не мала змогу виконувати зобов'язання передбачені договором. На звернення до працівників банку щодо реструктуризацію їй було відмовлено. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлено законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. З письмових матеріалів справи вбачається, що кредит було видано 28.02.2008 року строком на один рік - по 28.02.2009 року, а позивач звернувся до суду із відповідним позовом лише 24.06.2014 року, тобто після спливу загальної позовної давності. З письмових матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що остання звернулася до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що позивачу було відомо про невиконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору, позивач не був позбавлений можливості звернутись до суду за захистом порушених прав, однак жодних дій з приводу захисту своїх порушених прав ними не вжито, а відтак позивач пропустив строк у межах якого він мав можливість звернутись до суду з відповідною вимогою, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed