Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач, ПАТ „ВТБ Банк, звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. 29.07.2008 року між ВАТ „ВТБ Банк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем, [PERSON], було укладено кредитний договір №R511/04-112, згідно якого банк видав [PERSON] кредит у розмірі 49 000 доларів США, на строк до 28.07.2028р., зі сплатою 14% річних. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі в терміни та у розмірі, що встановлені графіком погашення кредиту, сплачувати за користування кредитними коштами проценти. В якості забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором між позивачем та відповідачем, [PERSON], було укладено договір поруки №П-112/Ф/4 від 29.07.2008 року, згідно умов якого [PERSON] взяв на себе солідарне зобовязання виконати грошові зобовязання за кредитним договором, укладеним з [PERSON] Відповідач, [PERSON], порушила умови кредитного договору, свої зобовязання за договором не виконувала, у звязку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1\~189\~428, 69 грн., а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили, про день і час слухання справи завчасно повідомлялись у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надали, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. 29.07.2008 р. між ВАТ „ВТБ Банк, правонаступником якого згідно із статутом є ПАТ „ВТБ Банк, та [PERSON] було укладено кредитний договір №R511/04-112, відповідно до умов якого банк видав [PERSON] кредит у розмірі 49\~000 доларів США, на строк до 28.07.2028 року, зі сплатою 14% річних, на придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. За договором відповідач, [PERSON], взяла на себе зобовязання повернути кредит у повному обсязі в терміни та у розмірі, що встановлені графіком погашення кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі, у розмірі та порядку, встановленому п. 8.1 Кредитного договору. Платежі по погашенню кредиту та процентів за користування кредитом здійснюються позичальником, відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, щомісячно ануїтет ним платежем в сумі не менше 616 доларів США, в період з 21 по 28 число кожного місяця, починаючи з серпня 2008 року, згідно з Додатком 1 до Кредитного договору. 26.08.2009 року між ВАТ „ВТБ Банк і [PERSON] було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору. Також 27.08.2010 року між ПАТ „ВТБ Банк і [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №02 до Кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем, [PERSON], було укладено договір поруки №П-112/Ф/4 від 29.07.2008 року, згідно якого [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобовязань за кредитним договором №R511/04-112 від 29.07.2008р. Згідно п.4, п. 5 договору поручитель і позичальник відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, за всіма зобовязаннями останнього, за кредитним договором, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені та інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач, [PERSON], свої зобовязання по погашенню кредиту та відсотків за кредитним договором у строк, встановлений графіком погашення кредиту, не виконувала, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13.07.2015 року складає 1\~189\~428, 69 грн., і складається з: -заборгованості за кредитом у розмірі 41\~115,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ, станом на 13.07.2015 року, складало 901\~111, 61 грн.); -заборгованості за відсотками у розмірі 9\~511.01 доларів США (що за офіційним курсом НБУ, станом на 13.07.2015 року складало 208\~447,93 грн.); -пені у розмірі 2\~364,68 доларів США (що за офіційним курсом НБУ, станом на 13.07.2015 року, складало 51\~825,56 грн.); -комісія за обслуговування кредиту у розмірі 28\~043,59 грн. Згідно п. 4.4 Кредитного договору позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязання у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором, в т.ч. несплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. 03.12.2014 року позивач направив вимоги відповідачам про виконання кредитного договору. Вимоги були отримані відповідачами, 08.12.2014р. та 09.12.2014р., однак заборгованість відповідачами погашена не була. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги ПАТ „ВТБ Банк законними, обґрунтованими, такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме, витрати сплаті судового збору у розмірі 3654 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного, по 1827 грн.

Outcome: approved