Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1000 гривень щомісячно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень щомісячно, однак вказаний розмір аліментів не може забезпечити належний фізіологічний розвиток дитини та його матеріальний рівень життя. В судове засідання сторони не зявились. Позивачка в канцелярію суду подала заяву, у якій свої вимоги підтримала і висловила згоду на заочний розгляд позову. Згідно з одержаною в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України інформації відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак на даний час за місцем реєстрації не проживає. 12.03.2018 року, 27.03.2018 року в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України були опубліковані оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України веб-сторінці Любомльського районного суду Волинської області із зазначенням часу та місця проведення судових засідань. Проте відповідач в жодне судове засідання не зявився, відзиву, а також інших заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду не подав. Враховуючи наведені обставини, суд за письмової згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається із свідоцтва серії 1-ЕГ №099013 сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони перебували в зареєстрованому 18.07.2008 року шлюбі, який рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 28.02.2012 року розірвано. Згідно з рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 16.03.2016 року з [PERSON] в користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 18.11.2015 року і до його повноліття. З розрахунку заборгованості за виконавчим листом №163/2870/15-ц вбачається, що у [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів за період з 18.11.2015 року по грудень 2017 року складає 12716,67 гривень. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 2018 рік у таких розмірах: з 01 січня 1860 гривень, з 01 липня 1944 гривні, з 01 грудня 2027 гривень. Таким чином, по справі встановлено, що неповнолітній син сторін перебуває на утриманні позивачки, але вона не в змозі надати дитині повноцінне утримання. Відповідач сплачує має заборгованість з часу присудження аліментів. При цьому розмір цих аліментів в порівнянні із прожитковим мінімумом для дитини є меншим, ніж встановлено законом. Враховуючи встановлені обставини і положення закону, суд приходить до висновку, що на час розгляду позову змінився сімейний і матеріальний стан позивачки, оскільки дитина стала дорослішою і вимагає більших витрат. Такі висновки дають підстави суду вважати, що заявлені позивачкою вимоги по їх суті належним чином обґрунтовані і підтверджені дослідженими доказами. Оскільки заявлений позивачкою до стягнення розмір аліментів майже відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом, в цій частині її вимоги суд вважає також обґрунтованими і доведеними. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved