Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач, Одеський державний університет внутрішніх справ, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі - 4 726 (чотири тисячі сімсот двадцять шість) гривень 55 копійок, та понесених судових витрат по справі, а саме, судового збору в сумі - 243,60 гривень, посилаючись на наступне. 04.09.2010 року між [PERSON], Кримським юридичним інститутом Одеського державного університету внутрішніх справ та Головним управлінням МВС України в АР Крим було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утримання за нормами затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації (п. 2.1 договору). [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.09.2010 року по 02.11.2011 року, так як 01.11.2011 року звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не виконав умови договору, а сам п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 та 2.3, а також порушив п. 3 договору, в якому передбачені підстави відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Позивач просить стягнути з відповідача витрати в сумі - 4 726,55 гривень, а також понесені судові витрати по справі, а саме, судовий збір у розмірі - 243,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд, вважає за можливе слухати справу заочно, без участі відповідача, за наявними у справі документами. Суд, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.09.2010 року між [PERSON], Кримським юридичним інститутом Одеського державного університету внутрішніх справ та Головним управлінням МВС України в АР Крим було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, харчуванням, речовим майном та грошовим утримання за нормами затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації (п. 2.1 договору). Відповідно до п. 2.3 вказаного договору, особа, яка навчається зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитись до навчання, оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити, заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету, дотримуватись вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС. Відповідно до вимог наказу МВС України «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС» № 490 від 28.07.2011 року та наказу Одеського державного університету внутрішніх справ № 140 о/с від 10.08.2011 року, рядового міліції [PERSON] - курсанта факультету підготовки фахівців кримінальної міліції Кримського юридичного інституту ОДУВС, з 01.09.2011 року було переведено на 2-й курс факультету підготовки фахівців кримінальної міліції Одеського державного університету внутрішніх справ. Згідно постанови КМУ «Про вдосконалення мережі вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» № 77 від 2008 року, Кримський юридичний інститут передано до складу одеського державного університету внутрішніх справ. [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.09.2010 року по 02.11.2011 року, оскільки 01.11.2011 року звернувся до керівництва університету з рапортом про звільнення за власним бажання та наказом ОДУВС від 02.11.2011 року № 185/о/с відповідач був відрахований з університету за власним бажанням та звільнений з органів внутрішніх справ. Таким чином, відповідач не виконав умови договору, а сам п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6 та 2.3, а також порушив п. 3 договору, в якому передбачені підстави відшкодування витрат на підготовку, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни. Відповідно до «порядку відшкодування особами втрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС», затвердженого постановою КМУ від 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; платою комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У відповідності до ст. 525, 526, ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, у відповідності до ст. 629 ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги належним чином, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат в сумі - 243,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved