Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване у [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав до дня смерті у вказаному вище житловому будинку. За життя батько склав заповіт, відповідно до якого заповів усе своє майно позивачці. Позивачка спадщину прийняла, однак через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач Новоушицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11 січня 2016 року. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 січня 1959 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 червня 1981 року, підтверджується те, що позивачка є дочкою [PERSON] (а.с.7). Даними заповіту, складеного 28 квітня 2006 року [PERSON] , підтверджується, що останній заповів усе своє майно дочці [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідок Новоушицької селищної ради за № 215, 216, 217, 218 від 21 листопада 2018 року [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в належному йому будинку в [ADDRESS] . Разом із [PERSON] проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] , яка померла [INFO] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] . Дочка [PERSON] після смерті спадкодавця вступила в управління та розпорядження спадковим майном (а.с.10,11). Позивачці повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується повідомленням нотаріуса від 20 листопада 2018 року (а.с.17) . Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Із матеріалів спадкової справи №88-2016 вбачається, що вона заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримала свідоцтво на земельні ділянки. Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] , що належало [PERSON] становить 253670,00 гривень. Реєстрація права власності на нерухомі об`єкти за вказаною адресою на ім`я [PERSON] не проводилась, свідоцтво про право власності не видавалось (а.с.18,19). Нормами \~статей \~1217,\~1218,\~1223,\~1268\~ ЦК\~України \~визначено,\~що спадкування\~здійснюється за\~законом і\~за заповітом.\~Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зібрані по справі докази вказують, що позивачка є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , яка відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, прийняла спадщину, заяву про відмову від спадщини не подавала, до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] . Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. У позовній заяві [PERSON] просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на професійну правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. та судового збору у розмірі 2536 грн. 70 коп. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач клопотання про зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із їх неспівмірністю, не заявив. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачка подала суду: ордер про надання правової допомоги серії ХМ №017446; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] ; копію договору про надання правової допомоги від 22 листопада 2018 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Солов`єм О.В., відповідно до якого за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 1500 гривень; розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; квитанцію про оплату гонорару від 22 листопада 2018 року у сумі 1500 гривень; копію акту приймання-передачі виконаної роботи до договору №173 від 22 листопада 2018 року (а. с. 20-26). Відповідно до даних акту приймання-передачі виконаної роботи (а.с.21), адвокатом виконані наступні послуги: вивчено матеріали справи та надано консультацію 350 грн; підготовлено позовну заяву 700 гривень; підготовлено клопотання про витребування доказів 350 грн; представництво у судових засіданнях 700 грн. Однак адвокат не брав участі у судових засіданнях, оскільки подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно позивачкою доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1400 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Розподіляючи судові\~витрати у\~виді судового\~збору,\~суд керується\~ частиною\~першої статті\~141\~ЦПК України, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Позивачка 27 листопада 2018 року подала позов майнового характеру, що ґрунтується на визнанні за нею права власності на домоволодіння, вартістю 253670,00 грн., що становить ціну позову. Судовий збір, який підлягав сплаті за подання до суду даного позову та був сплачений позивачем становить 2536 грн. 70 коп. ( 1 % від ціни позову). Отже, враховуючи задоволення позову, витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 2536 грн. 70 коп., підлягають компенсуванню відповідачем.

Outcome: approved