Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просила стягнути заборгованість за аліментами в сумі 23\~379,45 грн. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 179\~135,03 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 20.01.2007 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа №2-1820/11 від 21.01.2011 року, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з відповідача стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.04.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом із позивачкою, відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Так, за період з 16.12.2010 року по 01.04.2015 року відповідач взагалі не сплачував аліменти і заборгованість за цей період за аліментами згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 27.04.2015 року складає 23\~379,45 грн. Крім того, на підставі ст. 196 СК України позивачка просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за вказаний період в сумі 179\~135,03 грн. надавши відповідний розрахунок. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за аліментами. В частині стягнення неустойки (пені) позивачка від позову відмовилась зробивши усну заяву. Ухвалою суду від 22.06.2015 року відмова позивачки від позову в частині стягнення неустойки (пені) була прийнята судом і провадження у справі в цій частині було закрито. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, оскільки сплачував аліменти на користь позивачки, але нерегулярно і за можливістю. Сплачені ним суми аліментів не відображені в довідці державної виконавчої служби напевно через те, що вони сплачувались не на рахунок державної виконавчої служби, а безпосередньо позивачці. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. З матеріалів справи суд вбачає, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавчий лист №2-1820/11 від 21.01.2011 року, виданий Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області на підставі рішення цього суду, про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. З огляду на те, що сторони не заперечують вказану обставину, на підставі ст. 61 ЦПК України суд вважає її встановленою і такою, що не потребує доведення. Відповідно до розрахунку Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 27.04.2015 року заборгованість відповідача за аліментами за період з 16.12.2010 року по 01.04.2015 року складає 23\~379,45 грн. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення заборгованості за аліментами фактично зводяться до повторного стягнення аліментів, стягнення яких на підставі виконавчого листа, виданого судом, вже перебуває на примусовому виконанні державної виконавчої служби. Крім того, ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами може бути стягнута за рішенням суду лише у разі, коли ці аліменти сплачуються відповідно до ст. 187 СК України, тобто на підставі заяви платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання, а не на підставі виконавчого документа суду про їх стягнення. Отже, вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки вони були вже розглянуті і задоволені судом, а зараз триває процедура виконання рішення суду про стягнення аліментів. Стягнення ж з відповідача заборгованості за аліментами повинно здійснюватися в рамках вже існуючого виконавчого провадження зі стягнення аліментів за виконавчим листом №2-1820/11 від 21.01.2011 року. З огляду на зазначене, суд вважає недоцільним перевірку доводів відповідача щодо часткового погашення ним заборгованості за аліментами за спірний період, оскільки вказані обставини повинні бути враховані державною виконавчою службою під час визначення розміру заборгованості за аліментами та/або їх стягнення з відповідача в рамках існуючого виконавчого провадження. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed