Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивувала тим, що з 09 вересня 1978 року по 14 червня 2006 року, вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Під час перебування у шлюбі, 08 грудня 1986 року, на підставі договору купівлі-продажу, вони придбали будинок № 32 по вул.. Карпмелюка, в м. Шостка, який в послідуючому був зареєстрований в КП «Шосткинське МБТІ» на ім*я відповідача. Після розірвання шлюбу відповідач не визнає права позивачки у спільній власності на будинок, тому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку у будинку № 32 по вул.. Кармелюка, в м. Шостка та відповідну 1/2 частку у прибудинкових забудовах за вказаною адресою, а іншу 1/2 частку у будинку та прибудинкових забудовах, визнати за відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному об*ємі, мотивуючи тими ж обставинами. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти права позивачки на 1/2 частку у спірному майні, але позов не визнає поскільки позивачка заперечувала вирішити питання визнання часток у добровільному порядку і раніше вони разом визначалися щодо продажу спірного домоволодіння, але що в даний час позивачка змінила свою думку і не бажає продавати домоволодіння. Вислухавши сторони, дослідивши докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено і ніким не заперечувалося, що під час шлюбного життя з позивачкою, відповідно договору купівлі-продажу будинку від 08 грудня 1986 року, відповідачем [PERSON] було придбано спірний будинок з надвірними будівлями за адресою - м. Шостка, вул.. Кармелюка, 32 ( а. с. 5 6 ). 14 червня 2006 року, шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], було розірвано ( а. с. 4 ). Згідно рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 24 вересня 2015 року ( а. с. 44 ), позивачці [PERSON] відмовлено в державній реєстрації права власності на спірний житловий будинок, на підставі ухвали Шосткинського міськрайонного суду від 13 липня 2006 року, про затвердження мирової угоди про поділ між [PERSON] та [PERSON] нерухомого та рухомого майна, як такої, що на відповідає вимогам, або не дає змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно ж наданого до матеріалів справи відповідачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, 07 жовтня 2015 року, відповідач на підставі зазначеного договору купівлі-продажу будинку, зареєстрував своє право 1/1 частку на спірний будинок з прибудинковими забудовами, тобто став єдиними власником спірного домоволодіння ( а. с. 36 ). Статтями 60, 68, 69, 70 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ст. 22 КпШС України (1963 року), що діяв на момент купівлі-продажу спірного домоволодіння, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 29 КпШС України (1963 року) передбачено, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Наведені вище обставини дають суду підстави вважати позовні вимоги [PERSON], щодо визнання за нею право власності на 1/2 частку у будинку № 32 по вул.. Кармелюка, в м. Шостка та відповідну 1/2 частку у прибудинкових забудовах, а іншу 1/2 частку у будинку та прибудинкових забудовах, визнати за відповідачем [PERSON], цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved