Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

позивач М(Т)СБ України звернувся до судуз позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивує тим, що 01 травня 2011 року о 13 год. 30 хв. по вул. Саксаганського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Хонда», державний номер [NUMBER], та «Шкода», державний номер [NUMBER]. ДТП сталася в результаті порушення вимог ПДР України водієм автомобіля «Хонда» [PERSON], що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року № 3-4599/11. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Шкода», який належав [PERSON], а зазначена подія визнана страховою, що підтверджується довідкою ДАІ. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП не була застрахована, потерпілий [PERSON] 04 липня 2011 року звернувся до М(Т)СБ України і заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана подія була визнана страховою, на підставі чого [PERSON] було виплачено страхове відшкодуванняу розмірі 10 661,54 грн. Тобто, позивачем було виконано покладений на нього законом обов'язок по виплаті страхового відшкодування потерпілому у разі відсутності факту страхування цивільно-правової відповідальності особи, з вини якої заподіяно збитки. Таким чином, у М(Т)СБ України виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. У зв'язку з викладеним, позивач просить стягнути зі [PERSON] на свою користь в порядку регресу понесені витрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 10 661,54 грн. разом із судовими витратами. Представник позивача Автомонов Т.О. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, в тому числі через засоби масової інформації, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без його участі до суду не звертався. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 9 ст. 77 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року № 3-4599/11, яка набрала законної сили, встановлено, що 01 травня 2011 року о 13 год. 30 хв. по вул. Саксаганського в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю за участю автомобілів «Хонда», державний номер [NUMBER], та «Шкода», державний номер [NUMBER]. Даною постановою встановлено вину водія автомобіля «Хонда» [PERSON] у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок порушеннями ним вимог ПДР України (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Шкода», державний номер [NUMBER], належав потерпілому [PERSON] (а.с. 15). З даних централізованої бази даних М(Т)СБ України вбачається, що станом на 01 травня 2011 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована (а.с. 17). 04 липня 2011 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13). Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, виданою ВДАІ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, підтверджується, що у ДТП, яка сталася 01 травня 2011 року, було пошкоджено автомобіль «Шкода», державний номер [NUMBER] (а.с. 14). У протоколі огляду транспортного засобу від 06 червня 2011 року зафіксовано перелік пошкоджень автомобіля «Шкода» (а.с. 21, 22). Відповідно до висновку спеціаліста № 274/11 від 08 червня 2011 року, складеного судовим експертом [PERSON], та ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода» визначено у розмірі 12 793,85 грн. з ПДВ (а.с. 19-29). Наказом та довідкою М(Т)СБ України від 02 серпня 2011 року встановлено розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті потерпілого (а.с. 32, 33). 05 серпня 2011 року позивач М(Т)СБ України здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 10 661,54 грн. (без ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 34). На письмові вимоги позивача до відповідача відшкодувати збитки, які містяться у листах від 11 липня 2011 року та 05 жовтня 2011 року (а.с. 30, 31, 35), [PERSON] до теперішнього часу заборгованість не погасив. Статтею 1166 ЦК України передбачено обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Положеннями пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що позивач поніс витрати у розмірі виплаченого на користь [PERSON] страхового відшкодування. Оскільки ДТП сталася з вини відповідача, то позовні вимоги М(Т)СБ України про стягнення зі [PERSON] на свою користь витрат по виплаті страхового відшкодування цілком обґрунтовані та законні. Таким чином, позов М(Т)СБ України до [PERSON] підлягає задоволенню, а з останнього на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 10 661,54 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 1663 гривні 60 копійок (а.с. 1, 76). На підставі викладеного та

Outcome: approved