Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що її батько - [PERSON], який помер [INFO], згідно договору дарування від 16.10.2009 року, подарував їй 3-й кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням суду від 04.07.2012 року за позовом [PERSON] - відповідачки по даній справі, було визнано недійсними довіреність від 25.09.2009 р. на особу, яка уклала договір дарування, та визнано нікчемним вищевказаний договір дару\-вання квартири, скасовано право власності за [PERSON] на спірну квартиру. 24.03.2015 р. [PERSON] дізналась від відповідача [PERSON] про те, що остання є власником ? частин квартири на підставі договору дару\-вання, укладеного з [PERSON], яка в свою чергу, стала власником ? частин квартири на підставі судового рішення, про яке нічого не було відомо [PERSON], та запропонувала позивачці ви\-купити частину або продати свою ? частину квартири. 25.03.2015 р. [PERSON] звернулась із запитом у реєстраційну слу\-жбу м. Суми та отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого слідує, що ? частини 3-й кімнатної квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], а ? частин - [PERSON] на підставі договору дарування від 23.03.2015 р. Також, [PERSON] отримала копію рішення від 04.03.2014 р. у цивільній справі № 592/581/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], яким визнано за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS], з послідуючою державною реєстрацією прав на нерухомість у реєстра\-ційній службі м. Суми. [PERSON] вважає, що договір дарування від 23.03.2015 р., укладений між дарувальником [PERSON] та обдарованим [PERSON], укладений з порушенням вимог закону, так як на дату смерті [PERSON] [INFO] спадщина на спірну квартиру не від\-крилась, оскільки квартира вже була подарована, а договір дарування від 16.10.2009 року зареє\-стрований у встановленому законом порядку за [PERSON] Після задоволення 04.07.2012 р. позову у пов'язаній судовій справі № 1806/2-425/11 позову та визнання нікчемним договору дарування від 16.10.2009 р. та скасування права вла\-сності [PERSON], потрібно було виконати це рішення у частині скасування державної реєстрації права власності за [PERSON], як це передбачено нормою прямої дії - части\-ною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». У такому випадку по державному реєстру повинно поновити право влас\-ності попереднього власника [PERSON], і це буде моментом появи спадкового майна у вигляді спірної квартири. Однак, рішення від 04.07.2009 р. у цій частині не виконано, 1/4 частина спірної квартири по Реєстру значиться до даного часу на праві власності за [PERSON], а вона спадщину до даного часу не оформила, а при її зверненні 27.03.2015 р. до приватного нотаріуса Нагорної Н.В. про оформлення спадщини на ? частину спірної квартири, отримала відмову. Отже, на дату прийняття 04.03.2014 р. судового рішення у пов'язаній судовій справі № 592/581/13-ц, яким визнано в порядку спадкування право власності на ? частини спірної квартири за [PERSON], по державному реєстру речових прав на нерухоме майно такого спадкового майна, як квартира [ADDRESS], яке за\-лишилось після смерті [PERSON] не було. Також зазначає, що державний реєстратор повинен був би відмовити у реєстрації права власності на нерухоме майно, так як на підставі рішення від 04.03.2014 року № 592/581/13-ц неможливо ідентифікувати особу нового власника через відсутність ідентифікаційного номеру. На підставі наведених вище фактів позивачка просить визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 23.03.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. за реєстровим № 1376, скасувати державну реєстрацію договору дарування під номером запису про право власності: 9141537. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали. Від [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Від реєстраційної служби м. Суми Сумського управління юстиції надійшла заява, в якій просять розглядати справу без участі представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Приватний нотаріус Нагорна Н.В. надіслала пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, так як вона робила відповідні перевірки щодо накладення на спірне майно заборони, яка накладена саме на позивачку. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в ході розгляду справи, батько [PERSON] - [PERSON], який помер [INFO], подарував їй 3-й кімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування квартири від 16.10.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6, 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Згідно довідки КП «Сумижитло» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] До своєї смерті був зареєстрований і [PERSON] (а.с.9). Рішенням суду від 04.07.2012 року в тому числі визнано недійсною довіреність від 25.09.2009 р. на особу, як уклала договір дарування - [PERSON], та визнано нікчемним договір дару\-вання квартири, скасовано право власності за [PERSON] на спірну квартиру, що під\-тверджується копією зазначеного судового рішення (а.с. 10-14). Рішенням суду від 04.03.2014 року визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], з послідуючою державною реєстрацією прав на нерухомість у реєстраційній службі м. Суми, а також на 3/4 частини грошових збережень, які знаходяться в Ощадбанку м. Суми в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (а.с.15). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2015 року, власником ? квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], а власником ? є [PERSON] (а.с.16-17). Як убачається з даного витягу, підставою виникнення права власності у [PERSON] є договір дарування, серія та номер: 1376, виданий 23.03.2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. Також, згідно даного витягу, на нерухоме майно [PERSON] накладено заборону. Згідно пояснень приватного нотаріусу Нагорної Н.В. (а.с. 48) слідує, що 23.03.2015 року нею був посвідчений договір дарування 3/4 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] за р. № 1376, згідно яких Дарувальником була [PERSON], а Обдаровувана - [PERSON] Даний договір був посвідчений з дотриманням вимог діючого законодавства на підставі поданих документів, а саме: рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.03.2014 року, справа № 592/581/13-ц, провадження № 2/592/15/14, зареєстроване у встановленому законом порядку; довідки про зареєстрованих осіб; звіт про оцінку майна; Відповідно до п. 5 глави 1 II Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі якщо один з учасників спільної часткової власності продає належну йому частку і спільній власності іншій особі, нотаріус повинен упевнитись у тому, що продавець у письмовій формі повідомив усіх інших учасників спільної часткової власності про свій намір продати свою частку іншій осіб із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається ця частка. При посвідченні договору дарування правила даного пункту не застосовуються, що передбачено п.п. 5.5 п. 5 глави 1 ІІ Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, отже жодних згод від [PERSON] на укладення договору дарування іншими співвласниками не вимагалося. Крім того, на момент укладення договору дарування між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.07.2012 року, що набрало законної сили, яким договір дарування квартири, посвідчений 16.10.2009 року № 789 приватним нотаріусом Лермонтовою Н.М. визнано недійсним, не є власником 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки до теперішнього часу не оформила своїх спадкових справ після померлого батька [PERSON] Що стосується посилань позивачки, що у нотаріуса не було підстав для посвідчення договору дарування, оскільки діяла заборона на нерухоме майно від 03.08.2010 року, накладена судом, то дана заборона накладена саме на майно [PERSON], що вбачається з перевірок, які робились нотаріусом під час вчинення правочину та з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що сформований державним реєстратором Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області Швайкус Л.В. від 25.03.2015 року. [PERSON] не була стороною правочину, тому підстав для відмови у посвідченні договору дарування у не було. У відповідності зі ст. 717 ЦК України за договором дарування, одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих суду доказів, що містяться в матеріалах справи, не вбачається підстав для визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] від 23.03.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Доводи позивачки щодо неможливості посвідчення даного договору повністю спростовуються пояснення приватного нотаріусу Нагорної Н.В. та матеріалами справи. Надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачкою не доведено фактів, щоб слугували підставою для задоволення позовної заяви, а тому, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed