Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач - ПАТ «БТА Банк» звернувся з позовними вимогами до відповідачів - [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором по донарахованих процентах та штрафних санкціях в розмірі 25 452, 50 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «БТА Банк» та [PERSON] (позичальником) було укладено Кредитний договір № 006/019/08-22-4, за умовами якого банк надав позичальнику у строкове платне користування (кредит) грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. строком кредитування, починаючи з 02 квітня 2008р. по 02 квітня 2010р. включно. В свою чергу, позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит та сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі 21% відсотка річних, а також виконувати належним чином інші умови кредитного договору. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору - кредитні кошти, згідно заяви позичальника від 02.04.2008 року, були у повному обсязі видані їй через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами між банком, позичальником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 006/019/08-22-4 (ДП) від 02.04.2008р. В порушення умов Кредитного договору та Цивільного кодексу України, позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання, не здійснює своєчасне погашення кредиту та процентів за користування ним, не сплачує позивачу пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів. 26.01.2011року Ірпінським міським судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 2-153/10 про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, яка виникла станом на 16.08.2010р., - в загальному розмірі 48 800,57 грн. Вищевказане рішення суду не виконується. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та рішення суду, розмір заборгованості за процентами та пені щоденно змінюється в сторону збільшення, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 24.01.2013р, загальна сума заборгованості позичальника по процентам та штрафним санкціям складає 25 452,50 грн. Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання щодо повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушують умови кредитного договору і договорів поруки, позивач просить захистити своє право на належне виконання зобов'язань шляхом солідарного стягнення з відповідачів наявної заборгованості. 22.10.2013 року представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог мотивуючи тим, що рішення яке було ухвалено 26.01.2011 року Ірпінським міським судом Київської області у справі № 2-153/10 про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, яка виникла станом на 16.08.2010р., - в загальному розмірі 48 800,57грн виконано. 26.10.2011 року. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.01.2012 року у справі № 2-379/12 стягнуто на користь позивача заборгованість та пеню, яка не була врахована в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 26.01.2011 року у справі № 2-153/10. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29.03.2012 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.01.2012 було змінено та солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача борг в розмірі 18 359,36 грн а саме: - прострочена заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 8 359, 36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення тіла та відсотків за кредитом у розмірі 10 000, 00 грн. Станом на день подачі заяви до суду дане рішення не виконане у зв'язку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів: -пеню, за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі - 16 213,99 грн.; -інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків - 88,27 грн.; -3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 265, 86 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі про місце, час та дату судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «БТА Банк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «БТА Банк», та [PERSON] (позичальником) було укладено Кредитний договір № 006/019/08-22-4, за умовами якого банк надав позичальнику у строкове платне користування (кредит) грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. строком кредитування, починаючи з 02 квітня 2008р. по 02квітня 2010р. включно. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору розмір процентів за користування кредитом складає 21,0 відсотків річних. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит банку до 02.04.2010 року включно, частинами - у розмірах та у строки згідно з графіком повернення кредиту, зазначеного у Додатку № 1 до договору. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти у розмірі, що зазначений в пункті 1.2 цього договору, а згідно п. 6.2 Кредитного договору проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплачувати банку неустойку (пеню), а згідно з п. 10.2 Кредитного договору за несвоєчасне виконання будь-якого із грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує банку 3% річних від простроченої суми. Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань, передбачених Кредитним договором, є майнова порука [PERSON] згідно з договором поруки № 006/019/08-22-4(ДП) від 02 квітня 2008 року. Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки відповідно до цього договору поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору № 006/019/08-22-4 (ДП) від 02 квітня 2008р. як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 Договорів поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі , за повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі. Відповідно до п. 1.4 Договорів поруки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26.01.2011 року у справі № 2-153/10 про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, яка виникла станом на 16.08.2010р. - в загальному розмірі 48 800,57 грн. позов задоволено. Дане рішення виконано 26.10.2011 року. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24.01.2012 року у справі № 2-379/12 стягнуто на користь позивача заборгованість та пеню, яка не була врахована в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 26.01.2011 року у справі № 2-153/10. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29.03.2012 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.01.2012 було змінено та солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача борг в розмірі 18 359,36 грн., а саме: - прострочена заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 8 359, 36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення тіла та відсотків за кредитом у розмірі 10 000, 00 грн. Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5 від 30.03.2012р. - зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Оскільки відповідачами не надано доказів виконання рішення суду і сплати процентів за його користування, позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла у зв»язку з нарахуванням пені за несплату процентів за користування кредитом, пені та 3% річних, що у сукупності становить 16568,12 грн., є обгрунтованими. Отже, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 16 568 грн. 12 коп., яка складається з: Пені нарахованої за несвоєчасне погашення відсотків - 16 213,99 грн.; інфляційних втрат - 88,27 грн.; 3% річних - 265,86 грн.. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 229,40 грн., оскільки солідарне стягнення з відповідачів судових витрат чинним ЦПК України не передбачене. Враховуючи викладене,

Outcome: approved