Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 8383,79 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 08.01.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №003-041674/13-00938-вкл-к, згідно вимог якого відповідач отримав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 5062,50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк 12 місяців. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Згідно даних поштових повідомлень судові повістки про виклик у суд [PERSON] повернуті у зв'язку з тим, що остання за зазначеною в позовній заяві адресою не проживає. На підставі даних сектора адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області відомості про місце реєстрації [PERSON] відсутні. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування відповідача та належного її повідомлення про час і місце розгляду справи. Так, в газеті «Запорізька правда» №112-113 була розташована об'ява про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання, призначене на 09-00 годину 07.10.2014 року. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.01.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк), та [PERSON] (клієнт) було укладено кредитний договір №003-041674/13-00938-вкл-к, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт на умовах його забезпечення строковості, повернення та плати за користування, а клієнт зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (а.с.4, 5, 6). Вказаний договір складається з заяв позичальника (а.с.4, 5), та умов кредитування (а.с.6). Згідно анкети-заяви від 08.01.2013 року [PERSON] акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на укладення договору про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування, погодився з тим, що анкета-заява разом із вищевказаною публічною пропозицією та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між клієнтом та банком договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки (а.с.4). Відповідно до умов кредитування та орієнтованої сукупної вартості за продуктом «Кредитна картка», програма «до 10000 гривень (нова)» кредит надається для споживчих цілей, строк кредитування - 12 місяців, тип процентної ставки - фіксована, розмір відсоткової ставки - безготівкового розрахунку у торгово-сервісній мережі 0,1% (пільговий період до 60 днів), після пільгового періоду та інших видів операції 60%, розмір відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт - 60%, штрафні санкції за порушення договору - 10 % від загальної суми отриманих кредитних ресурсів. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору №003-041674/13-00938-вкл-к від 08.01.2013 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 28.05.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 8383,79 гривень, а саме: 5062,50 гривень - заборгованість за кредитом, 9,69 гривень - прострочена (несанкціонована) заборгованість по кредиту, 3311,60 гривень - нараховані відсотки (а.с.8-9). Позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості у повному обсязі не вжила (а.с.10). Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №003-041674/13-00938-вкл-к від 08.01.2013 року позивач надав відповідачу кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках по ньому відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved