Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з даним позовом , посилаючись на те, що 13.10.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 500 000 гривень, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 12.10.2014, з оплатою 30% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 8.2., 8.3 кредитного договору невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за кредитним договором, та/або умов договорів забезпечення, зазначених в п.1.4. кредитного договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. 1.1., 1.3., 3.3., кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісій та штрафів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. 8.З., 8.4. кредитного договору. У забезпечення виконання кредитного договору 13.10.2011 між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, згідно з яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] має загальну заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування ним, яка станом на 18.02.2014 складає 915 544, 21 грн. Тому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 915 544,21 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 915 544,21 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON] а саме: квартира [ADDRESS], шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Стягнути з відповідачів судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно заяви представника позивача просив слухати справу у свою відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання, не з»явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 13.10.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ВКЛ-2007682, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 500 000 гр. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 12.10.2014. Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 30% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит, що підтверджується меморіальним ордером. Згідно п. 1.1., 3.2., 3.3. договору, нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30- 31/365). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата процентів здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця наступного за звітним на рахунок, відкритий у кредитора. Згідно п. 9.1 договору, за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 3 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1, 2.3, 2.5, 3.3, 3.8 цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 8.2., 8.3 кредитного договору невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за кредитним договором, та/або умов договорів забезпечення, зазначених в п.1.4. кредитного договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. 1.1., 1.3., 3.3., кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, комісій та штрафів, а позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання в порядку, передбаченому п. 8.3., 8.4. кредитного договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання кредитором за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах кредитного договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п. 5.7. кредитного договору, що було зроблено у даному випадку, що підтверджується копією досудової вимоги на адресу відповідачів від 11.03.2014 за №№. 31.4.-08/2463/13, та 31.4-08/2474 також реєстром поштових відправлень на ім.»я відповідачів. Відповідно до п. 8.4. кредитного договору у випадку невиконання позичальником зазначеної у п. 8.3. кредитного договору письмової вимоги кредитора про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій та штрафів у строк, визначений в п. 8.3. кредитного договору, кредитор має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом за власним вибором кредитора, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору застави чи скористатися іншими видами забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором та/або пред'явити позов у відношенні позичальника та задовольнити свої вимоги, що випливають з кредитного договору, з будь-якого майна позичальника. У забезпечення виконання кредитного договору 13.10.2011 між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № б/н від 13.10.2011, згідно з яким предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення Києво- Святошинського районнього суду Київської області від 29.12.2008. , ухвали Києво-Святошинськогорайонного суду Київської області від 05.03.2009 . Право власності на предмет іпотеки зареєстроване КП«Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 24.05.2011 за реєстраційним номером 26374464, про що зроблено відповідний запис №476/1 в реєстрову книгу №4 та надано витяг про державну реєстрацію прав від 24.05.2011. Відповідно до п. 7.1. іпотечного договору іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо .у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані неналежним чином, та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні кредитного договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та іпотечним договором, а також у інших випадках передбачених кредитним договором, іпотечним договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 7.2. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 7.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2. іпотечного договору. Відповідач має загальну заборгованість за кредитним договором , яка станом на 18.02.2014 складає 915 544,21 грн.в т.ч. - 500 000 грн.; прострочена заборгованість за основним боргом - 0,00 грн.; Розмір нарахованих відсотків за кредитом в т.ч. - 75 714,61 грн.; прострочених відсотків за кредитом - 69 552,69 грн; Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 339 829,60 грн. Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його повернення, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. З рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не втсановлено договором або законом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 592 ЦК України заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави, зокрема у випадках, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 30.03.2012 право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до ст.ст. 7, 12, 33 Закону України «Про іпотеку» - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання; у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved