Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 363 гривні на користь малолітньої дитини до досягнення нею повноліття на особу або установу, в якій вона буде перебувати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації стало відомо про сім'ю матері-одиначки гр. [PERSON], [INFO], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO] року. На даний час встановлено, що малолітній [PERSON] службою у справах дійте Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації до Київського міського будинку дитини ім.. М.М. Городецького 09 квітня 2013 року був влаштований, де і знаходиться по теперішній час. [PERSON] цілком самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, не бере участі у її утриманні в грошовій і натуральній формі, у фізичному, моральному, духовному розвитку малолітнього, не цікавиться його здоров'ям, дитину в дитячому закладі не відвідує. В службі у справах дітей Дніпровської районної в м. Киві державної адміністрації малолітнього [PERSON] поставлено на облік як дитину, що опиналась у складних життєвих обставинах. Комісією з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] Уповноважений представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, суд про причини неявки не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглядати справу без їх участі, позові підтримують. Прокурор в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, представника третьої особи та прокурора, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чи ном повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно листа-повідомлення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 11 квітня 2013 року, працівниками служби у справах дітей 09 квітня 2013 року було виявлену новонароджену дитину, яка разом з матір'ю перебувала за адресою: [ADDRESS]. Мати дитини, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], згідно з копією посвідчення про взяття на облік, виданий філією центру обліку бездомних осіб від 30 січня 2013 року. [PERSON] [INFO] року народила хлопчика у пологовому будинку № 4 м. Києва (а.с.13). В подальшому, 08 квітня 2013 року відповідачем було подано до начальника служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації заяву, з проханням допомогти влаштувати дитину - [PERSON] в реабілітаційний центр (а.с.14). Направленням Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 3 від 09 квітня 2013 року, новонародженого було направлено до Відділення для тимчасового перебування дітей з невизначеним правовим статусом Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, де [PERSON] перебуває й досі (а.с.15). Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з заяви відповідача про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини, адресованої головному лікарю будинку дитини, [PERSON] просила прийняти свою дитину - [PERSON], [INFO] до будинку дитини на строк шість місяців у зв'язку з складними життєвими обставинами (а.с.21). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 30 квітня 2013 року, остання змушена була по сімейним обставинам віддати на тимчасове утримання свого новонародженого сина [PERSON], [INFO] року у дитячий будинок, який знаходиться у м. Ворзель, вул. Леніна, 35, у зв'язку з тим, що не мала документів, які не встигла зробити, так як її чоловік її покину, та після пологів вона себе погано почувала. Зазначила, що документи зробить найближчим часом. До дитини, яка знаходиться у дитячому будинку ім. Городецького вона приїжджає щотижня (а.с.11). В подальшому, спеціалістами Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з гр. [PERSON] було проведено профілактичну роботу під час якої було роз'яснено обов'язки батьків щодо утримання, виховання та навчання неповнолітніх дітей та попереджено про відповідальність у разі невиконання батьківських обов'язків належним чином (а.с.12). Згідно листа-повідомлення Київського міського будинку дитини ім.. М.М. Городецького від 10 квітня 2014 року № 226, на початку перебування дитини в їхньому закладі гр. [PERSON] відвідувала його часто, говорила про те, що має набір забрати, також вела мову про м. Дніпропетровськ, що у неї там є родичі і вони їй допоможуть у вихованні дитини. Але, на жаль, більше шести місяців гр. [PERSON] свою дитину не відвідувала (а.с.20). Відповідно до листа-повідомлення Центру обліку бездомних громадян Департаменту соціальної політики Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) від 16 квітня 2014 року, [PERSON], [INFO], зверталася до філії Центру обліку бездомних громадян за послугою отримання реєстрації та отримувала реєстрацію переважне місцезнаходження за юридичною адресою філії Центру обліку бездомних громадян у періоди з 29 жовтня 2010 року до 29 квітня 2011 року, з 06 серпня 2011 року по 06 лютого 2012 року та з 18 травня 2013 року до 18 листопада 2013 року. Організація надає лише реєстрацію без виділення місця для проживання тому реєстрація за їхньою юридичною адресою не являється фактичним місцем проживання особи (а.с.22). Як встановлено судом, станом на 17 квітня 2014 року гр. [PERSON] по м. Києву та Київській області зареєстрованою не значиться, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві (а.с.18). Відповідно до листа-повідомлення Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13 травня 2014 року, встановити фактичне місце знаходження [PERSON], [INFO], яка тимчасово була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на момент прийняття рішення по матеріалу не виявилось можливим (а.с.24). Згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії № 9 від 07 травня 2014 року), Комісією було встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Службі як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати-одиначка, [PERSON], на час народження дитини не мала документів та місця постійного проживання, зареєстрована в філії Центру обліку бездомних громадян за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від 16 квітня 2014 року № 21 Центр обліку бездомних громадян надає лише реєстрацію без виділення місця для проживання. В зв'язку з тим, що мати не мала постійного місця проживання та документів на дитину, по заяві матері [PERSON] малолітнього [PERSON] було влаштовано до Київського міського будинку дитини ім.. М.М. Городецького. На даний час [PERSON] не має місця реєстрації в Центрі обліку бездомних громадян, про місце її фактичного проживання невідомо. Відповідно до довідки від 10 квітня 2014 року № 226 КМБД ім. М.М. Городецького, [PERSON] дитину не відвідує більше шести місяців. У зв'язку з даними обставинами,орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що вона ухилилася від виховання та утримання дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на користь малолітнього сина у розмірі 363 гривень, то дані вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст. 193 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 254 Сімейного кодексу України, адміністрація дитячого закладу чи закладу охорони здоров'я здійснює щодо дитини, яка в цьому закладі проживає, функції опікуна або піклувальника, а тому, вона може пред'явити від імені дитини позов до батьків про стягнення аліментів, якщо вони не беруть участі в її утриманні. З огляду на викладене, враховуючи що позовні вимоги про стягнення аліментів заявлені Органом опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, а не закладом, де дитина безпосередньо перебуває, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, не підлягають задоволенню. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, що діє в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Враховуючи наведене та

Outcome: partial