Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач Київський національний торговельно-економічний університет (далі - також КНТЕУ, Університет) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] (далі також - відповідач) про відшкодування збитків, а саме витрат за навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 01.10.2017 по 30.06.2018 у розмірі 10 942,93 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.09.2017 між позивачем в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та відповідачем укладено Договір 17/7-A/в про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктор філософії за рахунок коштів державного бюджету. Відповідач не виконав індивідуальний план без поважних причини, а саме: не відвідував засідання кафедри, не подав для рецензування розділи дисертаційної роботи та письмовий звіт про виконання індивідуального плану, не захистив дисертаційну роботу, чим порушив умови Договору. Наказом КНТЕУ від 25.06.2018 № 1854 «Про відрахування аспіранта» відповідача відраховано з аспірантури за невиконання індивідуального плану роботи з відшкодуванням вартості навчання згідно з розрахунком на суму 10942,93 грн. Оскільки відповідач порушив зобов`язання за договором, він повинен відшкодувати понесені позивачем витрати на його навчання, які є державними коштами. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.01.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.02.2021. 17.02.2021 та 10.03.2021 до суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести за відсутності позивача, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання розгляд справи відкладено на 05.04.2021. Однак у судове засідання 05.04.2021 сторони не з`явились. Відповідачем до суду не подано відзиву на позовну заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що наказом КНТЕУ № 2683 від 14.09.2017 [PERSON] з 01.10.2017 зараховано до аспірантури Університету зі спеціальності 071 Облік і оподаткування, за державним замовленням. 26.09.2017 між позивачем в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та відповідачем укладено Договір №17/7-A/в про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктор філософії за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання Відповідача згідно з Договором встановлено з 01.10.2017 по 30.09.2021. Відповідно до Витягу з протоколу № 3 від 26.10.2017 на засіданні Вченої ради КНТЕУ затверджено тему дисертаційної роботи, індивідуальний навчальний та план наукової роботи Відповідача. Також, з витягів з протоколів засідання засідання кафедри від 20.03.2018 та Вченої ради КНТЕУ 26.03.2018 вбачається, що на засіданні кафедри та на засіданні Вченої ради факультету за пропозицією наукового керівника, враховуючи, що відповідач не представив звіт та не з`явився на засідання, ухвалено рішення про відтермінування звітування відповідача про виконання індивідуального плану. На засіданні кафедри від 19.04.2018 науковий керівник доповіла, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням працювати над дисертацією за індивідуальним планом, Відповідач план не виконує, наукову роботу не здійснює, втратив зв`язок з кафедрою та не з`явився на засідання кафедри. На засіданні ухвалено рішення про невиконання Відповідачем індивідуального плану роботи та неатестацію Відповідача. Враховуючи наведені обставини, на засіданні Вченої ради факультету від 29.05.2018 ухвалено рішення про невиконання індивідуального плану Відповідачем, неатестацію та рекомендацію на відрахування. Постановою Вченої ради КНТЕУ від 21.06.2018 прийнято рішення відрахувати відповідача з аспірантури університету. Згідно з наказом КНТЕУ від 25.06.2018 №1854 «Про відрахування аспіранта» Відповідача відраховано з аспірантури за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин з відшкодуванням вартості навчання. Згідно з розрахунком витрат за навчання в аспірантурі КНТЕУ [PERSON] становлять 10942,93 грн. Позивачем 27.06.2018 відправлено лист № 1698/21 Відповідачу з повідомленням про відрахування з аспірантури та зазначено про необхідність відшкодувати вартість перебування в аспірантурі, даний лист Відповідач отримав 11.07.2018. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як свідчать матеріали справи, згідно з розділами 2, 3 Договору № 17/17-А/в від 26.09.2017 Університет зобов`язується за рахунок державних коштів забезпечити якісну підготовку аспіранта згідно з індивідуальним науковим планом роботи відповідача, а останній зокрема, зобов`язується: виконувати вимоги законодавства України з питань підготовки науково-педагогічних кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ Положення про підготовку здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії в КНТЕУ, накази ректора та ін. (пункт 3.2.1 розділ 3 договору); виконати індивідуальний план наукової роботи та індивідуальний навчальний план, систематично звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуальних планів роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету (пункт 3.2.3 розділ 3 договору); у термін, встановлений в індивідуальному науковому плані роботи аспіранта, захистити дисертацію або подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засіданні міжкафедрального семінару та рекомендації до захисту (пункт 3.2.7 розділ 3 Договору). Також, підпунктами 5, 6, 8 пункту 4.1 Договору № 17/17-А/в від 26.09.2017 передбачено, що аспірант може бути відрахований за порушення строків виконання індивідуального плану наукової роботи без поважних причин, порушення умов договору укладеного між Університетом та аспірантом, порушення Статуту КНТЕУ, Правил внутрішнього трудового розпорядку, невиконання рішень постанови вченої ради КНТЕУ та конференції трудового колективу, розпоряджень, наказів ректора. Пунктом 3.2.10 даного Договору встановлено, що у разі відрахування за підстав, визначених у підпунктах 2-9 пункту 4.1 Договору, аспірант зобов`язаний відшкодувати понесені Університетом затрати-збитки (державні кошти, що були затрачені на навчання, а саме: кошти, що були затрачені на виплату стипендії; кошти, що були затрачені на оплату за проведення навчальних дисциплін та наукових семінарів; кошти, що були затрачені на виплату заробітної плати науковому керівнику та інші витрати, що були затрачені на підготовку даного аспіранта). Відповідно до пункту 8.5. Статуту Київського національного торговельно-економічного університету, університет фінансується з державного бюджету. Бюджетним кодексом визначено, що витрати бюджету - це видатки бюджету, надання кредитів з бюджету, погашення боргу та розміщення бюджетних коштів на депозитах, придбання цінних паперів (пункт 14 стаття 2 БК України). Видатки бюджету - це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом (пункт 13 стаття 2 БК України). Система економічної класифікації видатків бюджету, яка призначена для чіткого розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12.03.2012: «Оплата праці» має код економічної класифікації видатків 2110 (нараховано 7 713,87 грн.); «Нарахування на оплату праці» - код 2120 (нараховано 1 697,05 грн.); «Використання товарів і послуг» - код 2200; «Придбання обладнання і предметів довгострокового код 3110; «Капітальне будівництво (придбання)» - код 3120; «Капітальний ремонт» - код 3130 (нараховано 1 532,01 грн.). Відповідно до Методики розрахунку орієнтовної середньої вартості підготовки одного кваліфікованого робітника, фахівця, аспіранта, аспіранта, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 346 розраховується орієнтовна середня вартість підготовки за державним замовленням, зокрема, одного аспіранта за освітньо-кваліфікаційним рівнем, науковим ступенем, спеціальністю, напрямом підготовки, галуззю знань, видом економічної діяльності (для професійно-технічного навчального закладу), професією та формою навчання з урахуванням мінімальних економічно обґрунтованих витрат для їх підготовки державними і комунальними професійно-технічними навчальними закладами, вищими навчальними закладами І-ІV рівня акредитації, науковими установами і закладами післядипломної освіти на плановий рік та два бюджетні періоди, що настають за плановим роком. Таким чином, зазначені та понесені позивачем витрати відносяться до поточних видатків (витрат) загального фонду державного бюджету. КНТЕУ в розумінні статті 2 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету. Отже, витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ внаслідок порушення, зокрема, умов угоди підлягають поверненню до загального фонду державного бюджету через зазначені у позові (казначейські) рахунки Університету. Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки аспіранта КНТЕУ відраховано з аспірантури за невиконання останнім індивідуального плану, рішень КНТЕУ, яким вирішено питання про його відрахування з аспірантури в установленому порядку аспірант не оскаржив, на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеної між сторонами угоди в розмірі, заявленому позивачем і розрахованому, виходячи із встановленого бюджетною програмою за відповідний період суми середніх витрат на одного аспіранта, який навчається з відривом від виробництва, і який аспірантом не спростовано (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 755/7554/18-ц). З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими належними, допустимими та достатніми доказами, їх спростування відповідачем не надано, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість навчання згідно з умовами укладеного між сторонами Договору від 26.10.2017 в сумі 10 942,93 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved