Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Подальше збереження шлюбу з відповідачем являється не можливим, так як це суперечить спільним інтересам. Вона твердо має намір розірвати шлюб, на примирення не погоджується, неповнолітню доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO] на подальше проживання залишити з нею. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ТП №110239 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управлінням юстиції у Житомирській області, 01.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №11 ( а.с.4). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]»ю Сергіївну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №214329 (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися, шлюбних відносин не підтримують, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим, а тому він підлягає розірванню, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Позивачка в позовній заяві не зазначає про те, що відповідач заперечує щодо проживання доньки з нею, тобто не встановлено факту наявності спору щодо визначення місця проживання дитини, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Позивачка сплатила судовий збір в сумі 640,00 грн., який не бажає стягувати з відповідача.

Outcome: dismissed