Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з 15.03.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося. За період спільного проживання через різні погляди на сімейні стосунки у них в сім'ї виникали непорозуміння та суперечки, які в кінцевому результаті привели до розпаду сім'ї. За період спільного проживання відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання їхнього сина не надавав, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення та добробут в сім'ї, не цікавився та фактично не приймав участі у вихованні і розвитку дитини. Позивачка також зазначає, що в жовтні 2016 року відповідач вигнав їх з сином з квартири, а тому вони змушені тимчасово проживати у її сестри. Вона знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі, хоча і працює, однак її заробітної плати вкрай не достатньо для утримання та забезпечення їхнього сина, а всі необхідні витрати вона несе самостійно. В період спільного проживання, відповідач працював водієм і його дохід складав приблизно 4 000 грн. щомісячно, а тому він має змогу надавати грошову допомогу на утримання сина без погіршення матеріального стану. В судове засідання позивачка не з'явилася, суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд, з урахуванням заяви позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 15 березня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За повідомленням позивачки інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб на забезпеченні [PERSON] не має, відповідач проживає окремо від сім`ї, матеріально дитину не утримує. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні, відповідач особа працездатного віку, матеріальну допомогу на забезпечення сина не надає, інших утриманців не має. У спростування вищевказаного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України у редакції чинній на час розгляду справи, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі ? частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання позову, а саме з 06 квітня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved