Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника звернулося до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому. В обґрунтування позову позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України посилається на те, що 09.01.2019 року в м.Чернівці по вул. Головній 187, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «JEEP», д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою від 12.02.2019 року Першотравневого районного суду м.Чернівці. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Toyota Prius», д.н.з. [NUMBER] на синьому фоні. На момент вказаної події у відповідача був відсутній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим позивачем було сплачено на користь потерпілої сторони страхове відшкодування в розмірі 16826 грн., крім того з метою визначення суми завданих потерпілій стороні збитків було проведено експертне дослідження на яке витрачено 920 грн. Таким чином, загальний розмір витрат позивача становить 17746 грн., які відповідно до вимог ст.1191 ЦК України, п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З метою позасудового врегулювання даного спору, на адресу відповідача направлялась відповідна письмова вимога, яка залишена останнім поза увагою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 17746 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив проводити розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити та не висловив заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився всудове засідання не зважаючи на те,що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі, а також у встановлений строк не подав відзиву. Згідно ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, зі змісту постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.02.2019 року вбачається, що 09.01.2019 року о 04 год. 35 хв. у м.Чернівці по вул. Головній, 187, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «Jeep» номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не забезпечив безпеки руху та не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Prius» номерний знак [NUMBER] на синьому фоні. Таким чином своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 10.9 ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а/с 5). Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно вимог пп. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено,що у зв`язку з відсутністю у відповідача договору страхування цивільно-правової відповідальності на момент вчинення ДТП, потерпілий 10.04.2019 року звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди (а/с 20). Відповідно до висновку експертного дослідження № 421857 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Toyota Prius» номерний знак [NUMBER] на синьому фоні з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 16907 грн. (а/с 8). За проведення вказаного дослідження позивач поніс витрати в розмірі 920 грн., що підтверджується рахунком № [NUMBER] від 17.04.2019 року (а/с 6). Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем визначено суму, яка підлягає сплаті потерпілому внаслідок спричиненої відповідачем ДТП у розмірі 16826 грн., що підтверджується довідкою №1 від 29.05.2019 року (а/с 21). Так, на підставі наказу №5620 від 06.06.2019 року та відповідно до платіжного доручення №966409, позивач виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 16826 грн. (а/с 21, 22). Як вбачається зі змісту п. п 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Так, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що відповідач належить до категорії осіб визначених в п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За таких обставин, враховуючи вище наведені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановленою, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved