Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 13 серпня 1994 року, який був зареєстрований міським відділом РАЦС Одеського обласного управління юстиції м. Одеси. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Позичка просить стягувати з відповідача, аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки, в розмірі 20 % від усіх видів заробітку, в зв'язку з тим, що [PERSON] добровільно не оказує матеріальної допомоги на утримання сина. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі вказуючи на те, що [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства та хворіє на ряд тяжких невиліковних хвороб, але відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати в належному розмірі надавати їй матеріальну допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та зазначала, що відповідач добровільно оказує матеріальну допомогу на неповнолітню доньку, але згоден щоб з нього стягувалися аліменти на утримання доньки аліменти в розмірі 15 % від усіх видів заробітку. Суд, проаналізувавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим і у відповідності зі ст.112, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, підлягаючим задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у сторін від шлюбу народилася донька [PERSON], яка є дитиною інвалідом, страждає ДЦП, дискинетичної форми, симптоматичною епілепсією, з генералізованими нападами та потребує постійного лікування. З відповідача на користь [PERSON], вже стягуються аліменти за двома іншими виконавчими листами на утримання синів в розмірі 35% та додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] в розмірі 15 % від усіх видів заробітку. У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальний стан платника аліментів. У відповідності зі ст..183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, встановлюється судом. Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Частина 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків. Однак, відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», це обмеження не поширюється на відрахування від заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 20 % від усіх видів заробітку.

Outcome: approved