Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього доньки [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, на час навчання доньки, починаючи з 28 грудня 2020 року до досягнення нею 23-річного віку, за умов продовження навчання. Посиляється в позові на те, що відповідач, є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2522. Зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати аліменти з моменту звернення до суду (18.05.2018) і до досягнення дитиною повноліття. З метою виконання рішення в примусовому порядку вона звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) де було відкрито виконавче провадження №59805686. Станом на 01 серпня 2020 року існує заборгованість, яка становить 77 850, 89 грн. Дочка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та стягнення аліментів було припинено. Донька є студенткою І курсу факультету перекладознавства денної форми здобуття освіти Київського національного лінгвістичного університету (ІV рівень акредитації), навчання здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Період навчання в університеті з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, тому працевлаштуватися вона не може. Відповідач на своєму утриманні інших дітей не має, як і непрацездатних батьків та не обмежений додатковими витратами. Посилається, що на даний час на її утриманні крім доньки [PERSON] також перебуває її матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою. Зазначає, що працює на посаді секретаря у СЗШ №228 м. Києва з 01 серпня 2008 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №101 від 08 грудня 2020 року про роботу, виданою директором школи. Відповідно до довідки про доходи №1308, за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року її заробітна плата складає 47 741 грн. 19 коп. Інших доходів не має, самостійно несе витрати на навчання доньки. Вказує, що сплатила 17 805 грн. за 1 семестр 2020-2021 р.р. навчання своєї доньки. Крім того, комісія банку становить 178,05 грн. Таким чином, вона має сплатити в цьому році ще один платіж у розмірі 17 805 грн та подальше навчання доньки. Відповідно один рік навчання становить 35 610, 10 грн. Плата за один місяць навчання складає 3 956 грн. Також несе витрати на дитину на харчування, одяг, ліки, розваги, додаткові заняття, проїзд, подарунки до свят, книги, відпочинок та сплачує комунальні послуги за квартиру в якій вони проживають. Щомісячно вона витрачає на дитину понад 6000 гривень. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання. Виходячи з цього та беручи до уваги небажання відповідача добровільно виконувати свої обов`язки, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 22 січня 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви в справі 12 лютого 2021 року, / а. с. 50,51/. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2522. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати аліменти з моменту звернення до суду (18.05.2018) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки від 17 серпня 2020 року, виданої Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) старшим державним виконавцем А.М. Половець станом на 01 серпня 2020 заборгованість по сплаті аліментів становить 77 850, 89 грн. за період з 18 травня по 01 серпня 2020 року. Позивач працює на посаді секретаря у СЗШ №228 м. Києва з 01 серпня 2008 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №101 від 08 грудня 2020 року про роботу, виданою директором школи. Відповідно до довідки про доходи №1308, за період з травня 2020 року по жовтень 2020 року заробітна плата складає 47 741 грн. 19 коп. [PERSON] є студенткою І курсу факультету перекладознавста денної форми здобуття освіти Київського національного лінгвістичного університету (ІV рівень акредитації), навчання здійснюється за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Період навчання з 21 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року/ а.с. 31 / З матеріалів справи вбачається, що позивачкою сплачено за навчання дитини суму у розмірі 17 805 гр., а також 178, 05 грн. комісії. /а.с. 41/. За змістом ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину і обов`язок утримувати є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосуваня судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: -досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; -продовження ними навчання; -потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач, не надавши відзив на позов, заперечень проти стягнення аліментів у зазначеному в позові розмірі не надав. Позивачем до суду не надано будь- яких доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі заявлених позовних вимог на утримання позивача на період навчання доньки, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається. З урахуванням наведеного, а також розміру доходів позивача суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до закінчення дитиною навчання, а саме до 30 червня 2024 року. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 29 грудня 2020 року, оскільки позивачем направлений позов поштою 29 грудня 2020 року, про що є відмітка на конверті «Укрпошти» /а.с. 42/. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840, 80 гр. на користь держави.

Outcome: partial