Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO], на спадкову земельну ділянку, площею 4,50 га, виділену в межах Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказувала, що після смерті батька залишилася в спадок зазначена земельна ділянка, яку вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через неналежне оформлення правовстановлюючого документу на неї, а саме - в пред'явленому нотаріусу Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку є незастережні виправлення. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, а Державним актом та витягом з нормативної грошової оцінки землі, наданим Держземагентством у Жовтневому районі Миколаївської області, підтверджується належність померлому земельної ділянки просила винести рішення про визнання за нею права власності на дане спадкове майно. Під час провадження в справі позивачка збільшила позовні вимоги: просила також надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування цих вимог вказувала, що через відсутність правової обізнаності не знала, що потрібно для прийняття спадщини подавати заяву до нотаріальної контори на протязі шести місяців після смерті спадкодавця. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі. Представник відповідача також надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер громадянин [PERSON] Ільгизар Валійович і після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку площею 4,50 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала йому згідно з Державним актом серії І-МК № 032475, виданим 26 листопада 2002 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка як дочка померлого [PERSON] є спадкоємицею першої черги після його смерті. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2013 року було встановлено факт родинних відносин між нею та померлим [PERSON] Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Однак позивачка не проживала разом з батьком на час його смерті і не звернулася в шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Між тим, в серпні 2013 року вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини на земельну ділянку, але отримали роз'яснення про неможливість вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, а в Державному акті не є виправлення в написанні реєстраційного номеру. На підставі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В ході судового розгляду справи було встановлено, що шестимісячний строк, передбачений законом для прийняття спадщини, позивачка пропустила через свою правову необізнаність і незнання порядку належного оформлення спадщини. За такого суд вважає, що строк було пропущено з поважних причин, і є можливим визначити їй додатковий строк в два місяця для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. Нотаріус не може прийняти для оформлення документи, які мають підчистки або описки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення. В той же час Державний акт про право власності на земельну ділянку серії І-МК № 032475 є діючим і не скасований, він підтверджує належність померлому на праві приватної власності земельної ділянки загальною площею 4,50 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності земельної ділянки померлому [PERSON] також підтверджується витягом з нормативної грошової оцінки ділянки від 10 жовтня 2013 року, складеним відділом Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало [PERSON] і після його смерті воно входить до складу спадщини і повинно перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивачки у справі, яка є його спадкоємцем першої черги. Інша спадкоємиця - сестра померлого [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову та визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved