Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки за минулий час, а саме з жовтня 2015 р. по серпень 2018 р. В обґрунтування заявленого позову зазначила, що неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти із утриманням дочки, але останній відмовлявся. Внаслідок цього 03.08.2018 р. зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину і з того часу відповідач сплачує відповідні платежі. Стверджує, що у судовому рішенні про розірвання їх шлюбу вказано, що з жовтня 2015 р. подружні відносини припинені й дочка залишилася проживати з нею. Покликаючись на ч. 2 ст. 191 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 13.05.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 19.07.2019 р. на 12:50 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач у відзиві просив відмовити у позові. В обґрунтування цього зазначив, що дитина проживала до повноліття з ними й перебувала на його утриманні. Твердження позивачки вважає бездоказовими. Вказав, що аліменти сплачував добросовісно. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 22.02.2019 р. шлюб між сторонами був розірваний. В описовій частині рішення у стислому викладі позиції позивача зазначено те, що з жовтня 2015 р. шлюбні відносини сторін припинені, дитина залишається проживати з позивачкою. Актом № 92 від 17.07.2019 р. стверджується те, що відповідач з січня 2015 р. по квітень 2019 р. проживав разом з дочкою [PERSON] у своїй квартирі за адресою [ADDRESS] . Як видно з довідки адресного бюро від 15.04.2019 р., довідки виконавчого комітету Соснівської міської ради Львівської області від 16.07.2019 р., відповідач та дочка [PERSON] зареєстровані у вище вказаній квартирі з 25.05.2005 р. Відповідно до довідки Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 18.07.2019 р., постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.07.2019 р., відповідач сплачував аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходу з 03.08.2018 р. по 15.04.2019 р., заборгованість відсутня. Довідка директора й класного керівника Червоноградської ЗОШ № 7, що надана позивачкою, суд до уваги не прийняв, оскільки вона є неналежними доказом, адже не містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 265 ЦПК України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин. В описовій частині рішення зазначається, зокрема, стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У мотивувальній частині рішення зазначаються, з поміж іншого: фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Фактичні обставин у світлі викладених приписів законодавства свідчать про необґрунтованість позову, оскільки позивач не надала суду будь-яких доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Твердження позивачки про те, що у судовому рішенні про розірвання їх шлюбу констатовані факти припинення шлюбних відносин з жовтня 2015 р. та проживання дочки з нею - є надуманими й безпідставними, тому що в описовій частині рішення суду викладена позиція позивача такою, як вона зазначена у позові, і ніщо не встановлюється й не визнається доведеним, на відміну від мотивувальної частини. У мотивувальній частині вище вказаного рішення суду немає жодних згадок про встановлення подібних фактів. До того ж, доводи й аргументи позивачки з приводу того, що з жовтня 2015 р. дитина проживала лише з нею, спростовуються іншими доказами у справі. За таких обставин та міркувань суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з позивачки у користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого вона була звільнена при подачі позову.

Outcome: approved