Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який розірвано та зареєстровано розірвання шлюбу у відділі РАЦС Приморського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 107. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], якій виповнилось 18 років, і вона навчається у Запорізькому національному технічному університеті на денному відділенні, контрактна форма навчання. В зв`язку з цим вона не має можливості десь працювати, потребує коштів та оплати витрат на навчання та матеріальної допомоги, проживає в гуртожитку, і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач перебуває на обліку в УПФУ в Приморському районі Запорізької області та отримує пенсію, з його пенсії утримувались аліменти до досягнення донькою 18 років, однак на даний момент добровільно не виплачує аліменти. Інших утриманців він не має. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення донькою 23 років (а.с.1). Позивач [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, подала письмову заяву, в якій зазначила, що просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення донькою 23 років, справу просила розглядати без її участі (а.с.21). Третя особа [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує. Просить справу розглянути у її відсутність (а.с.20). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, згоден виплачувати аліменти до закінчення донькою [PERSON] навчального закладу (а.с.22). В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність. Тому суд ухвалив на підставі ст.169 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом фактично встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05 грудня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON] народилася 18 березня 1999 року в м.Приморську Запорізької області, її батьками записані: [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно з довідкою Запорізького національного технічного університету [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання юридичного факультету за спеціальністю «Право», на контрактній основі, стипендію не одержує. Термін навчання на 1 курсі з 01.09.2016 по 30.06.2017 (а.с.7). Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі Запорізької області № 308 від 24.02.2017, на обліку перебуває та отримує пенсію по інвалідності [PERSON], [INFO]. З його пенсії утримуються аліменти згідно виконавчого листа № 2-346 від 20.07.2006 на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Отримувач аліментів [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Судом встановлено, що у теперішній час повнолітня дитина відповідача [PERSON], [INFO], навчається у навчальному закладі на денному відділенні, їй виповнилося 18 років, вона не працює, потребує матеріальної допомоги. Повнолітня дочка проживає разом з матірю [PERSON], перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, але даної допомоги не достатньо. Батько допомогу не надає. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує її стан здоров'я, матеріальне становище, суму оплати за навчання, навчальних матеріалів, канцелярських товарів та підручників, проїзду, вартість харчування, одягу; враховує стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів дітей, інших утриманців. Як видно з доводів відповідача він не відмовляється від підтримки доньки. Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає, що він спроможній сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Зазначений розмір аліментів не порушує законні права відповідача, в нього залишається достатньо коштів для забезпечення власних потреб, залишок коштів після відрахування аліментів перевищує мінімальний прожитковий мінімум працездатної особи. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, починаючи з 21 березня 2017 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Вимоги в частині того, що розмір аліментів повинен бути не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, не підлягають задоволенню, оскільки дане положення передбачено діючим законодавством при визначенні розміру аліментів для утримання неповнолітніх дітей і не передбачено при визначені розміру аліментів для утримання повнолітніх дітей. Так ст.201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і повнолітніми дітьми щодо надання утримання останнім застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу; при цьому не зазначена ст.182 СК України, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved