Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісячнодо досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2018 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вона фактично не проживає з лютого 2019 року, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утримання. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Їй відомо, що відповідач має стабільний дохід та перебуває в працездатному стані. Вона не може працювати, так як доглядає за дитиною Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь- якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2018 року, свідченням чого є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами не розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до відомості про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 10.12.2019 року за вих. № 19.03.03-25/І/10657/19, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За твердженням позивачки, вона не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною [INFO] . Джерел доходів. Крім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Позивачка в своєму позові зазначає, що їй відомо, що відповідач має стабільний дохід та перебуває в працездатному стані. Проте, дане твердження судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. За приписами ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із аналізу вказаних норм матеріального закону випливає, що дружина має право на утримання від чоловіка за умови, що здійснює догляд за дитиною до досягнення дитиною трьох років, та за умови того, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти, є обов`язковою умовою для їх стягнення. Для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм, встановлюється прожитковий мінімум для особи відповідного віку та статусу. В даному випадку, судом встановлено, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, так як здійснює догляд за дитиною до трьох років. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У відповідності із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум - це вартісна оцінка споживчого кошика, у якому мінімальний набір продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для забезпечення здоров`я людини та життєдіяльності. Таким чином, для забезпечення життєдіяльності особи, виходячи з її мінімальних потреб, необхідно мати матеріальні активи не менше закріпленого на законодавчому рівні прожиткового мінімуму. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи, що право на достатній життєвий рівень мають, як особа, яка отримує аліменти, так і платник аліментів, суд зазначає, що вирішуючи даний спір має бути забезпечено дотримання принципу рівності сторін в праві на достатній життєвий рівень. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивач не працює, не має джерела доходу у зв`язку з відпусткою по догляду за дитиною до досягнення ним трьох років, з урахуванням досліджених обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved