Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 18 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Їх сім'я розпалась з липня 2013 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звертатися з позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свої позовні підтримала та просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 грн. до досягнення дитини повноліття, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. та надав письмові заперечення, вказуючи, що він працює на посаді монтажника в ТОВ «Арка-Плюс», місце працевлаштування основне, заробітна плата становить 1700 грн., інших нарахувань немає. Його дохід не мінливий, а постійний у чітко визначеному еквіваленті, що спростовує вимоги позивача про надання твердої грошової суми в сумі 1000 грн., на утримання сина, оскільки він не має іншого доходу, окрім заробітної плати, і вона являється єдиним його заробітком та утриманням. Також з позову не вбачається з яких підстав [PERSON] виходить та вказує про стягнення саме такої суми аліментів з нього, не аргументовано нею визначений розмір, не враховано відсутність у нього іншого доходу, упущено принцип рівності прав та обов'язків по утриманню дитини, не зазначено, яке утримання позивач несе на сина. Він фактично себе утримує за дану заробітну плату і не ухиляється від утримання своєї дитини, а буде надавати кошти по мірі своєї фінансової можливості. Наявність у нього заробітної плати, основного місця роботи та чітко визначеного об'єму роботи не надає право позивачу вимагати стягнення з нього твердої грошової суми на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн., оскільки окрім даної роботи, він ніде не працює і зайвих коштів не отримує. Заслухавши покази сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення, так як відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Неповнолітній проживає разом зі своєю матір'ю та перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сім'ї ПП РЕУ-8, яка міститься в матеріалах справи. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що не має коштів на сплату аліментів у розмірі, який просить стягнути позивач, так як його місце працевлаштування основне, заробітна плата становить 1700 грн., інших нарахувань та іншого доходу він не має, заробітна плата являється єдиним його заробітком та утриманням. Однак, вказані заперечення не можуть слугувати підставою для звільнення від сплати аліментів в розумінні ст.182 СК України. Виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України) суд при визначені розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів суд виходить із того, що на 2014 рік відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (для дітей віком до 6 років): становить 1032 грн. З урахуванням матеріального, сімейного стану (за іншими виконавчими документами) відповідач стягнень не має, суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі 700 грн.

Outcome: approved