Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 03 жовтня 2018 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Родинні стосунки з померлою підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08 вересня 1959 року горбюро ЗАГС м. Суми та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 22 вересня 1979 року відділом ЗАГС міськвиконкому. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з майна померлої, зокрема, земельної ділянки № 17 для ведення садівництва у садівничому товаристві «Автомобіліст», що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії II - CM № 007309 виданим 12.10.1995 Сумською міською радою народних депутатів та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВМО № 601085 виданим 24.11.2009 Державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І.. Ще за життя [PERSON] склала заповіт на її користь, проте згодом вирішили, що усе своє майно вона подарує її онуці - [PERSON] , щоб уникнути зайвих витрат, що підтверджується заповітом серії ВТТ 731086 посвідченим 26.06.2014 державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори та договором дарування квартири від 17.06.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 39191613 від 17.06.2015. Позивач дуже важко переживала втрату найдорожчої на світі людини, загострились її хронічні захворювання, а також потрапила до лікарні з гіпертонічним кризом 16 березня 2019 року, що підтверджується довідкою, від 16.03.2019, випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 2650 від 29.03.2019, консультативним висновком спеціаліста від 09.04.2019, випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 03.06.2019. При цьому вона є пенсіонером та отримую пенсію у мінімальному розмірі, що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою про доходи від 03.06.2019, а тому на той час майже усі кошти витратила на лікування і не мала можливості звернутись до нотаріальної контори. Після одужання приблизно у середині травня 2019 року під час перевірки документів на майно з`ясувала, що за життя [PERSON] так і не подарувала онуці земельну ділянку для ведення садівництва. Вважаючи, що при наявності заповіту вона автоматично прийняла спадщину та може звернутися до нотаріуса у будь-який час, звернулась до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Марченко Інни Володимирівни, яка в усній розмові повідомила, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, наявність заповіту не впливає на перебіг цього строку, а тому необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці. В судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Але надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що покладаються на розсуд суду при вирішенні даного позову. Прдставник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 03 жовтня 2018 року Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 08 вересня 1959 року горбюро ЗАГС м. Суми, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 22 вересня 1979 року відділом ЗАГС міськвиконкому, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після шлюбу прізвище подружжя « [PERSON] » та « [PERSON] ». (а.с.10) Згідно Заповіту серії ВТТ 731086 посвідченим 26.06.2014 державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори, Сенецька К.Є. заповіла належну їй квартиру за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку № 17 для ведення садівництва у садівничому товаристві «Автомобіліст», своїй доньці [PERSON] (а.с.14) Отже, спадкодавець, за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Отже, суд находить позовні вимоги такими, що можливо задовольнити і вважає, що двомісячний строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є достатнім.

Outcome: approved