Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з своїм вищезгаданим позовом, за яким зазначила, що сторони мають спільних двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач вже кілька місяців перестав надавати допомогу на утримання дітей сторін, через що вона просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання обох дітей в розмірі 2000 гривень, починаючи з 01.06.2014 року щомісяця і до повноліття дітей. В судове засідання сторони не явилися, просили справу розглядати без їх участі, при цьому відповідач з позовом погодився. Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та рішенням Шевченківського районного суду від 28.05.2013 року. Як вбачається із наданої стороною позивача довідки від 06.11.2014 року, і позивач, і діти сторін проживають разом, через що у суду немає підстав не довіряти поясненням позивача про те, що неповнолітні перебувають на утриманні своєї матері. Відповідач матеріальної допомоги не надає з червня 2014 року, у зв'язку з чим позивач просила у судовому порядку стягнути з батька дітей аліменти на утримання останніх у розмірі 2000 гривень щомісяця. Задовольняючи позов та стягуючи на користь позивачки аліменти на утримання дітей сторін в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що відповідач не має регулярного прибудку, тому аліменти слід стягнути відповідно до положень статті 184 СК України. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін та їх дитини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги положення статті 180 СК України, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, однак на теперешній час постійного доходу не має, але при цьому доказів того, що відсутність у нього постійної роботи обумовлена об'єктивними, а не суб'єктивними причинами, суду надано не було, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню. За вимогами ч.1 та 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Відповідач своєю заявою суду з позовом погодився повністю, а тому у суду немає підстав не довіряти поясненням позивача про те, остання з червня 2014 року вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не могла їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, через що суд постановляє рішення про стягнення аліментів за минулий час - з 01.06.2014 року. Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору за подання позову в даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved