Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька неповнолітньої дитини у свідоцтві про народження дитини відповідача записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] перебуває в полі зору всіх зацікавлених структур з приводу недбалого ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків останніх півроку. Неповнолітній [PERSON] навчається в 2 класі СЗШ №6 м. Сєвєродонецьк Луганської області та належить до категорії дітей з інвалідністю, у зв'язку з чим потребує постійного догляду, медичного обстеження та прийому ліків. Відповідач не проживає з сином, повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків по його догляду та утриманню, залишивши його на бабусю та прабабусю. З 23.07.2018 року [PERSON] перебуває в Сєвєродонецькому обласному дитячому протитуберкульозному санаторії, до якого відповідач не зверталась і не цікавилась життям дитини. З відповідачем [PERSON] неодноразово проводилася адміністрацією СЗШ №6 м. Сєвєродонецьк Луганської області профілактична робота з приводу неналежного виконання батьківських обов'язків. Відповідач отримує державну соціальну допомогу на дитину та пенсію по інвалідності, яку вона використовує не за призначенням. Відповідач не створила належних умов для проживання, виховання та нормального розвитку її сина, не змінила своє життя, враховуючи той факт - вона ігнорує поради та рекомендації відповідних спеціалістів, не працює, з урахуванням цих обставин, виходячи з інтересів дитини, позивач звернувся з позовною заявою до суду та з урахуванням уточнених позовних вимог просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Данько К.В., який є представником третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від неї не надходило. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником 2-а класу ЗОШ №6 та знайома з неповнолітнім [PERSON], який навчається у ЗОШ №6 з 1 класу. У першому семестрі 1 класу з неповнолітньою дитиною все було добре, оскільки [PERSON] до школи водила його матір [PERSON] чи бабуся. На той період часу мати цікавилася дитиною, відвідувала шкільні свята. Потім мати дитини перестала цікавитися своїм сином. Хлопчиком займалася прабабуся. [PERSON] телефонували, проводили бесіди щодо належного виконання своїх батьківських обов'язків. Проте через деякий час знову [PERSON] приводила до школи прабабуся. Згодом [PERSON] перестала відповідати на телефонні дзвінки. В липні 2018 року неповнолітнього [PERSON] забрали у санаторій. Свідок була вдома у [PERSON] в грудні 2018 року. Вказана родина живе в однокімнатній квартирі. Квартира була чистою, в ній проживають прабабуся, яка доглядає свою доньку - бабу [PERSON]. Неповнолітній [PERSON] був доглянутий. Матері дитини в квартирі не було. Прабабуся повідомила, що з липня 2018 року [PERSON] в квартирі з родиною не проживає та не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання свого сина [PERSON]. [PERSON] живе в іншому місці з чоловіком. Також є відомості, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Фактично вихованням та утриманням неповнолітнього [PERSON] займається прабабуся. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є прабабусею неповнолітнього [PERSON] та бабусею [PERSON], яка не займається вихованням свого сина [PERSON]. [PERSON] покинула свого сина [PERSON] та свою лежачу хвору матір. Іноді [PERSON] з'являється вдома, де проживає її родина. [PERSON] приходила 7, 8 та 9 липня 2018 року, потім вона зникла і більше не з'являлася. Її онуку цікавлять подруги та алкогольні напої. Де її онука перебуває зараз, їй невідомо. За рік до того моменту, коли її онука взагалі пішла з родини, вона періодично з'являлася на один чи два дні. [PERSON] матеріально не утримує свого сина [PERSON]. Приблизно 3 роки назад [PERSON] працювала, потім вона жила за рахунок соціальної допомоги і пенсії на дитину, які вона витрачала на себе фактично. Матір [PERSON] виховувала [PERSON] з трирічного віку. В судовому засіданні за участю вихователя-методиста Балюх Ю.В. неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що йому 8 років та він півроку проживає у протитуберкульозному санаторії. До санаторію він жив зі своїми бабусями та з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Він ходив до школи №6, де навчався у першому класі. З другого класу він перейшов до санаторію. До школи він ходив самостійно, мама його не водила. Йому допомагали робити домашні завдання бабусі. На заняття до Червоного Хреста його записала прабабуся. Його мати не весь час жила з ними. В нічній час його мати ходила до дяді [PERSON], а зранку приходила додому. Зрідка вона залишалися з ним. Було таке, що його мати уходила на півроку з дому. Коли його матері не було вдома, то їм займалася прабабуся. Мати йому не телефонувала та за весь час перебування у санаторії його не відвідувала жодного разу. Його у санаторії відвідує лише прабабуся. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14.01.2019 року було залучено Службу у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 14.01.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, пояснення неповнолітньої дитини, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 21.07.2018 року Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Вказана обставина також підтверджується витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 26.07.2018 року №00020640022, виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, в якому крім того вказано, що відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.09.2018 року №33287, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: [ADDRESS], станом на 20.09.2018 року неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю [PERSON]. [PERSON] навчається в 2-а класі СЗШ №6 м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується копією довідки СЗШ №6 м. Сєвєродонецьк Луганської області від 16.07.2018 року. Згідно з листами листа Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію від 10.12.2018 року №447 та від 18.09.2018 року №334 [PERSON], [INFO], знаходиться в санаторії з 23.07.2018 року по теперішній час. За час його перебування в санаторії [PERSON] не відвідувала сина, життям та долею дитини не цікавилась. Згідно з актом первинного обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього учня 2-а класу СЗШ №6 м. Сєвєродонецьк Луганської області [PERSON], [INFO], від 17.07.2018 року, при перевірці житлово-побутових умов проживання [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], встановлено, що у вказаній квартирі проживають [PERSON] та її онук [PERSON], а також зареєстрована, але не проживає з січня 2018 року, мати дитини - [PERSON] Мати дитини отримує державну допомогу одинокої матері та пенсію по інвалідності дитини, які використовує на себе. У вказаній квартирі в наявності усі комунальні послуги, створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку дитини. [PERSON] хворіє та потребує стороннього догляду. За дитиною доглядає прабабуся [PERSON], яка отримує пенсію у розмірі 2000 грн., за рахунок якої родина проживає. [PERSON] навчається у 2-а класі СЗШ №6 м. Сєвєродонецька Луганської області. Він належить до категорії дітей з інвалідністю, який потребує постійного догляду. Він проживає разом з матір'ю та бабусею [PERSON], яка є людиною з інвалідністю, на яку [PERSON] залишає дитину. Мати перестала відвідувати школу, цікавитися навчанням її сина. Зі слів прабабусі [PERSON], яка за відсутності [PERSON] доглядає за неповнолітнім [PERSON], матері дитини часто не буває вдома, при цьому вона повертається у будь-який час. Вказані обставини підтверджуються копією повідомлення Середньо загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №6 м. Сєвєродонецька Луганської області від 16.07.2018 року №160, копією повідомлення Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 23.07.2018 року №580, копією заяви [PERSON] від 17.07.2018 року та характеристикою [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] Мати дитини часто залишає вдома свого сина [PERSON] на його бабусю, не доглядає за ним. [PERSON] повертається до дому в будь-який час і знову уходить, у зв'язку з чим останні півроку догляд за дитиною здійснює прабабуся [PERSON] Внаслідок чого [PERSON] 23.07.2018 року був поміщений до Сєвєродонецького обласного дитячого протитуберкульозного санаторію. оскільки його матір'ю не виконуються батьківські обов'язки. Вказані обставини також підтверджуються свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 02.10.2018 року №5342 [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням свого сина [PERSON]. В зв'язку з чим, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно її сина [PERSON], зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для його життя та здоров'я. З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], фактично позбавлений батьківського піклування, суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати його на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд відзначає наступне. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання її неповнолітнього сина [PERSON]. В силу вимог ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 2 ст. 166, ч. 5 ст. 183 СК України, відповідач [PERSON] зобов'язана утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved