Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачка у травні 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що у період з 01 серпня 2013 р. по 05 квітня 2014 р. у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем, що підтверджується рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2015 р. У період проживання однією сім'єю з відповідачем, як подружжя, позивачка [INFO] народила сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що під час спільного проживання однією сім'єю з відповідачем у жовтні 2013 р. сторонами був придбаний автомобіль Chery Amulet д.н.з. [NUMBER] вартістю 42 000 грн., тобто у період фактичного шлюбу сторін, хоча правовстановлюючий документ оформлений на відповідача. Позивачка вказує, що зазначений вище автомобіль був придбаний за її особисті кошти, які зберігались на її особистому рахунку як соціальна (матеріальна) допомога від підприємства, в якому працював та трагічно загинув перший чоловік позивачки. У зв'язку з чим позивачка просить суд визнати за нею право власності на вказаний вище автомобіль, припинити право власності відповідача на вказаний автомобіль та стягнути з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію, що становить ? частину автомобіля Chery Amulet д.н.з. [NUMBER] в розмірі 21 000 грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с. 27, 34), причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2015 р., встановлено факт проживання з 01 серпня 2013 р. по 05 квітня 2014 р. однією сім'єю, як подружжя без реєстрації шлюбу сторін: [PERSON] з [PERSON] Також, вказаним рішенням встановлено факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] та стягнуто аліменти на утримання останнього (а.с. 12). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Встановлено, що позивачка просить суд визнати за нею право власності на автомобіль Chery Amulet д.н.з. [NUMBER] , який був придбаний за 42 000 грн. у період її проживання з відповідачем [PERSON] без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що 15.06.2015 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про зобов'язання відповідача [PERSON] надати оригінал технічного паспорту та Довідку-рахунок щодо спірного автомобіля Chery Amulet д.н.з. [NUMBER], яку в судовому засіданні представник позивачки не підтримав. Як встановлено вище, відповідач [PERSON], який повідомлений належним чином, до суду не з'явився, правовстановлюючі документи на спірний автомобіль суду не надав. Проте, представником позивачки, будь-яких клопотань, в порядку ст. 137 ЦПК України, щодо витребування доказів з відповідних державних органів щодо спірного автомобіля в судовому засіданні заявлено не було. Таким чином, суд постановляє судове рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. Так, позивачка обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що спірний автомобіль Chery Amulet д.н.з. [NUMBER] був придбаний за її особисті кошти, які зберігались на рахунку, відкритому в Ощадний Банк України та відповідно до виписки з особового рахунку, 24.10.2013 р. з вказаного рахунку позивачкою було знято грошові кошти в розмірі 20 000 грн. Проте, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та належного обґрунтування, що зняті позивачкою [PERSON] з її особового рахунку 24.10.2013 р. в розмірі 20 000 грн. були частково внесені у вартість придбаного автомобіля Chery Amulet д.н.з. [NUMBER], вартість якого, зі слів позивачки, становить 42 000 грн. В судовому засіданні взагалі не встановлено придбання сторонами автомобіля Chery Amulet д.н.з. [NUMBER] та оплату його вартості в розмір 42 000 грн. саме позивачкою. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. згідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] та в судовому засіданні її представник, всупереч ст. 60 ЦПК України не довели позовних вимог, у зв'язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позову. На підставі ст. ст. 57, 60, 69, 71 СК України,

Outcome: dismissed