Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 2008 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Вказує на те, що їх дочка є студенткою 4 курсу педагогічного коледжу Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, а розмір її заробітної плати є недостатнім для утримання дочки, яка навчається. Зазначає, що відповідач є молодим, здоровим чоловіком працює у людей по найму, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання їх дочки на період навчання в розмірі 500 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказував на те, що він ніде не працює, постійної роботи не має, а час від часу підробляє по найму у людей, сплачувати аліменти в такому розмірі, як просить позивачка він не має можливості. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 14 березня 2008 року. За час шлюбу у подружжя народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] року, [INFO] та [PERSON] [INFO]. [PERSON] є студенткою 4 курсу педагогічного коледжу Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича заочної форми навчання, що підтверджується довідкою, виданою педагогічним коледжем Чернівецьким НУ імені Юрія Федьковича № 42 від 12 грудня 2014 року. Відповідно до договору від 13 серпня 2013 року [PERSON] зобов'язана вносити плату за рік навчання в сумі 4 000 гривень. Крім того, судом встановлено, що на даний час у відповідача є зобов'язання по сплаті аліментів на утримання двох його неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] року, [INFO] та [PERSON] [INFO], а саме по 350 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Дані обставини визнаються сторонами та не потребують доказування в силу вимог ст. 61 ЦПК Укрпїни. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено в судовому засіданні відповідач працює по найму, є молодим, здоровим чоловіком та має можливість сплачувати аліменти на утриманні своєї дочки на період її навчання. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] має зобов'язання по сплаті аліментів на утримання своїх двох неповнолітніх дітей. А тому су вважає, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в такому розмірі, як просить позивачка. З урахуванням матеріального становища платника аліментів, та інших обставин, які мають значення при визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON], суд приходить до висновку, що необхідно визначити аліментів у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19 грудня 2014 року до закінчення навчання останньою, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син. За змістом зазначених статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього, який повинен бути позивачем у зазначеній справі, а з врахуванням того, що повнолітня дочка є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь, в т.ч. коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial