Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, вона є донькою померлої [INFO] року в с. Парасковіївка Артемівського району Донецької області [PERSON] . Зазначає, що після смерті чоловіка залишилася земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2.7101 га., що розташована на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Вказує, що вона єдина хто прийняла спадщину після смерті матері, так як проживала з нею на момент смерті, про те оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки втрачений оригінал документу, що посвідчували право власності померлої на зазначену земельну ділянку. В зв'язку з чим просить суд встановити факт належності померлій [PERSON] земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2.7101 га., що розташована на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області. У судове засідання сторони не з'явилися надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. У поданих до суду заявах позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, відповідач заявлений позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 серпня 1949 року та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06 листопада 1968 року позивачка [PERSON] є донькою [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року (свідоцтво про смерть від 25 грудня 2006 року серія [NUMBER] Звернувшись до суду з позовом про встановлення належності спірної земельної ділянки спадкодавцю та визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування, позивачка надала відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні її спадкових прав. На обґрунтування вказаного позивачка надали лист другої Артемівської Державної нотаріальної контори нотаріального округу Донецької області № 60-02/31 від 26.01.2015 року, яка містить відмову у оформленні спадкових прав за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку - Державного акту про право власності на землю та свідоцтва про право власності. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являючись спадкоємцем першої черги за законом, вважається такою, що прийняла спадщину, згідно ч.3 ст. 1268 ЦПК України, так як згідно довідки виконавчого комітету Парасковіївської сільської ради Артемівського району Донецької області на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом із померлою [PERSON]. Позивачкою надано суду достатньо доказів того, що спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2.7101 га., що розташована на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області належала за життя спадкодавцю [PERSON] Про це свідчить наявна в матеріалах справи копія Державного акту про право приватної власності на землю серії ЯГ №680706, згідно якого [PERSON] розпорядженням Голови Хорольської районної державної адміністрації № 349 від 04 жовтня 2004 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.7101 га., розташовану на території Староаврамівської сільської ради Хорольського району, для ведення особистого селянського господарства. Факт належності вказаного вище майна померлій [PERSON] доводиться також довідками Староаврамівської сільської ради Хорольського району. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем яка заявила намір про прийняття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved