Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про зняття арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері [PERSON] 06.06.2017 року відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом на 2/3 частини будинку є вона. Під час оформлення спадщини виявилося, що постановою державного виконавця ВДВС Бобровицького РУЮ, Марченко І.Ю. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 25.11.2010 року на вищевказаний будинок було накладено арешт. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, станом на 25.11.2010 року власником вказаного будинку начебто був [PERSON] . Однак, на час винесення постанови про накладення арешту на майно власником житлового будинку була [PERSON] , яка набула право власності на вказаний будинок згідно договору купівлі-продажу та за життя не була боржником. Вона зверталася до Бобровицького РВ ДВС із заявою про зняття арешту із належного їй майна, але арешт знятий не був, однак відповіді на час звернення із позовом не отримала. Враховуючи те, що в позасудовому порядку вона позбавлена можливості зняти арешт з майна боржника, просить зняти арешт, накладений на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просила зняти арешт із будинку, не стягуючи з відповідача понесених судових витрат. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] . Виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно боржника завершено. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 05.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу, Янчук В.О., [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.7-8). Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав, 24.11.2010 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.10). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Спадщину після її смерті прийняла позивачка в справі, однак у видачі свідоцтва про право на 2/3 частини житлового будинку, належних померлій їй було відмовлено у зв`язку із наявністю арешту, накладеного на майно спадкодавиці (а.с.17). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №158479248 від 05.03.2019 року, 25.11.2010 року реєстратором на підставі постанови державного виконавця ВДВС Бобровицького РУЮ, Марченко І.Ю. про арешт майна боржника, [PERSON] огли б/н від 25.11.2010 року було внесено відомості про накладення арешту на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.12). З метою зняття арешту з майна [PERSON] звернулася до Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби. З наданого суду клопотання відповідача вбачається, що Виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем Марченко І.Ю. 25.11.2010 року було накладено арешт завершено. Вказаний арешт було накладено при виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.30). Згідно з вимогаи ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходівзабезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Всупереч вимогам, викладеним вище, державний виконавець не вчинив дій, передбачених даною статтею, порушивши при цьому право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна. Враховуючи те, [PERSON] не була боржником за виконавчим провадженням, в рамках якого було накладено арешт на її майно, виконавче провадження на даний час завершено та на виконанні не перебуває, відділ державної виконавчої служби не має змоги зняти арешт із успадкованого майна, що порушує права [PERSON] на спадкування, а також та те, що вона є спадкоємцем лише 2/3 частин майна, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зняттю підлягає арешт із вказаної частини успадкованого майна.

Outcome: partial