Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 04 квітня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Цей реєстрації шлюбів за актовим записом № 45. У шлюбі у них і лютого 2013 року народився син [PERSON]. З самого початку їх сімейне життя не складалося, у них постійно виникали непорозуміння через зловживання відповідачем спиртним, які спричиняли систематичні конфлікти, а після народження сина відповідач ще й відмовився працювати в інтересах сім'ї, через що їх сімейні стосунки більше двох років назад були повністю припинені, відповідач переїхав жити до своїх батьків в с. Нижня Апша, вони цей період проживають окремо, кожен у своїх батьків. Тому вважає, що їх шлюб розпався, так як разом вони не живуть, спільне господарство не ведуть, спільного сімейного бюджету не ведуть. Єдиним спільним зобов'язанням є утримання сина, але цей обов'язок вона фактично виконую сама. Між нею та відповідачем остаточно і безповоротно втрачені почуття любові та поваги, без чого не може повноцінно існувати жоден шлюб. Відповідач тривалий час проживає з іншою жінкою, що принижує її гідність. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Тому вона просить розірвати шлюб. Примирення між ними не можливе. Син після переїзду батька до своїх батьків залишився проживати з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач і зараз не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Всі доходи, які він отримує, працюючи по найму вдома та на заробітках за межами області використовує на особисті потреби. Вона має періодичні доходи від сезонних робіт, за рахунок яких забезпечує дітей, сама займається їх вихованням. Відповідач відмовився у добровільному порядку укласти угоду про сплату аліментів чи надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Зважаючи на те, що відповідач періодично працює по найму, має нерегулярний, мінливих дохід, хронічних хвороб не має, фізично здоровий, аліменти нікому не платить і тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання їх сина [PERSON] в найближчі роки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривен. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. . Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що позивачка 04 квітня 2012 уклала шлюб з відповідачем, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 09.11.2012 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.02.2013 року, який перебуває на повному утриманні та вихованні у позивачки. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є: 1. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом позивачка та відповідач спільним життям не проживають більше двох років, він проживає з іншою жінкою. Таким чином, суд вважає, що фактичних сімейних стосунків між сторонами не має, а тому приходить до висновку, що шлюб між ними носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Разом з цим, судом встановлено, що позивачка ніде не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач не має постійного місця роботи, а тому його доходи носять мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст..184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення , суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1000 щомісячно на дитину до його повноліття.

Outcome: approved