Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування Бердичівської міської ради звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав відповідачку - [PERSON], [INFO], проживаючу за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Крім того, стягнути з останньої аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], по 500,00 грн., щомісячно, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні Ощадбанку України, та передати малолітню дитину [PERSON], [INFO], на опікування органу опіки та піклування Бердичівської міської ради. Позовні вимоги мотивуються тим, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], батько записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, та яка проживає за адресою: [ADDRESS]. У грудні 2014 року службою у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах: [PERSON], [INFO] (старший син відповідачки) та [PERSON], [INFO] відповідно до наказу від 16.12.2014р. за №128. Згодом, [PERSON], [INFO], був засуджений 03.09.2014 року Бердичівським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробувальним терміном протягом 1 року 6 місяців іспитового строку. Працівниками служби було неодноразово відвідано дану сім'ю за адресою проживання, обстежено матеріально-побутові умови. За результатами обстежень було складено акти: 08.09.2016, 30.08.2016, 11.10.2016, 17.10.2016, 12.01.2017, на момент обстеження санітарний стан житлового помешкання був незадовільний. Служба у справах дітей неодноразово зверталась до Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Згідно постанов Бердичівського міськрайонного суду від 12.12.2014р., 30.09.2016р, відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП. Відповідно вироку Бердичівського міськрайонного суду від 07.06.2016р. її визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Також, в інформації Бердичівського міськрайонного суду зазначено, що кримінальне провадження №3989/16-к відносно неї за ст.185 ч.3 КК України на даний час не розглянуте. В ході профілактичного рейду 12.01.2017р. комісією обстежено умови проживання сім'ї та встановлено, що санітарний стан житлового приміщення незадовільний, відповідачка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, спала на підлозі, на зауваження членів комісії не реагувала. Дитину було поміщено до дитячого відділення центральної міської лікарні для обстеження стану її здоров'я згідно з актом від 12.01.2017р. З 12.01.2017р. по 31.01.2017р. у дитячому відділенні ЦМЛ перебувала вказана дитина, за цей період мати (відповідачка) до дитини не з'явилася, що підтверджується листом ЦМЛ від 02.02.2017р. за №192. За направленням служби у справах дітей облдержадміністрації вищевказану дитину з 31.01.2017р. влаштовано до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації «Сонячний дім», де малолітня знаходиться по даний час (направлення від 25.01.2017р. за №103). На адресу служби у справах дітей 26.01.2017р.надійшов лист КЗ «Бердичівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» за №87 з повідомленням про те, що медичними працівниками 18.01.2017р. та 20.01.2017р. проводились відвідування сім'ї відповідачки за адресою: [ADDRESS]. При відвідуваннях остання перебувала в нетверезому стані, помешкання не опалювалося, в кімнатах не прибрано, що підтверджено листом центру від 26.01.2017р. за №87. Згідно інформації Бердичівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді сім'я вона перебувала на обліку в центрі з 16.04.2013р. Спосіб життя жінки, небажання виконувати рекомендації соціальних, медичних працівників створило загрозу життю та здоров'ю малолітньої доньки (інформація центру від 27.01.2017р. за №64). Тому, 25.01.2017р. на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердичівської міської ради було розглянуто питання про стан виконання батьківських обов'язків відповідачкою відносно малолітньої дитини, та, вивчивши обставини даної справи, дослідивши зібрані документи, діючи в інтересах дитини, членами комісії було прийнято рішення про позбавлення батьківських прав відповідачку відносно доньки [PERSON], [INFO] В судове засідання представник позивача [PERSON] з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином згідно ст.74-78 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Представник Бердичівської місцевої прокуратури Базилевська О.Г. В судове засідання з'явилась та підтримала позовні вимоги, надавши суду письмову заяву. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін (відповідачки) розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Абзацом першим частини другої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Крім того, Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України). Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до частин першої та третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved