Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої позовні вимоги тим, що тривалий час проживала з відповідачем однією сімєю без укладання шлюбу. Від даних спільних відносин 10.07.2014 року народився син [PERSON]. З часом сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення їх спільного проживання однією сімєю. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі в його вихованні, хоча згідно з законом відповідач зобовязаний приймати участь в утриманні та вихованні дитини. Сума аліментів повинна складати 1/4 частину заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі і просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без укладання шлюбу і від даних відносин у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ФП № 211803 від 18.07.2014 року (а.с. 5). Неповнолітній син проживає разом з позивачкою та потребує матеріальної допомоги на утримання з боку відповідача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатного віку, не є інвалідом, проживає окремо, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі наведеного, враховуючи, що у позивачки є неповнолітній син, який проживає з нею та потребує матеріальної допомоги, відповідно до ст. 180-183,191 СК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, на період до повноліття сина, починаючи з 02.02.2017 року. Крім того, на підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України та ст. 88 ч. 3 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць і стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved