Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Кролевецького районного суду від 05 серпня 2014 року шлюб між ними розірвано. В даний час вони проживають окремо, син проживає з нею у орендованій квартирі, за яку сплачує сама. Вона не має можливості офіційно працевлаштуватися, на життя заробляє тимчасовими підробітками, тому не в змозі сама утримувати дитину та забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного та духовного розвитку дитини. Відповідач інколи надає кошти на утримання дитини, але їх розмір та періодичність визначає на свій розсуд. Син навчається в 2 класі Кролевецької ЗОШ №5. Вона самостійно несе витрати, пов'язані з навчанням сина, а саме: за харчування сина в школі (35 грн. на тиждень), придбання підручників та канцтоварів, сплачує кошти на ремонт школи, а також несе всі інші витрати, пов'язані з його матеріальним забезпеченням - придбання одягу та взуття, продуктів харчування, засобів особистої гігієни, ліків і т.д. Крім того, останні два роки дитина постійно хворіє, що потребує додаткових витрат на його лікування. Відповідач працює неофіційно в м.Боярка Київської області, отримує заробітну плату близько 7 тисяч гривень, Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши в клопотанні про те, що позов визнає частково, оскільки вважає, що розмір аліментів, зазначений в позовній заяві необґрунтовано завеликий, виходячи з його матеріального становища та наявності на його утриманні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка є дитиною інвалідом (а.с.46). Крім того, відповідач надав суду письмове заперечення у якому також зазначив, що він щомісячно надає позивачці кошти у розмірі 400 грн., на підтвердження зазначених обставин надав суду розписки про отримання позивачкою коштів на утримання дитини, квитанції про перерахунок позивачці коштів на дитину. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 20 жовтня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 05 серпня 2014 року (а.с.9). Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], у свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний батьком, [PERSON] - матір'ю (а.с.8). Як вбачається з позовної заяви та пояснення позивачки в судовому засіданні дитина проживає разом з нею в м.Кролевець Сумської області у винайманому нею житлі і навчається у Кролевецькій ЗОШ №5. Вона несе витрати пов'язані з проживанням, навчанням сина, а саме: за харчування сина в школі (35 грн. на тиждень), придбання підручників та канцтоварів, сплачує кошти на ремонт школи, а також несе всі витрати, пов'язані з його матеріальним забезпеченням. Від відповідача не надійшло заперечень щодо зазначених обставин. Відповідач на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому [INFO] народився син [PERSON] (а.с.23, 24). У поясненнях, наданих у письмовому запереченні, відповідач зазначив, що разом з ними проживає дочка його дружини [PERSON], 2002 року народження, яка є дитиною інвалідом (а.с.25, 26). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Вона займається тимчасовими підробітками, однак самостійно не може забезпечити дитину усім необхідним, створити нормальні умови для життя та розвитку дитини. Поряд з цим суд враховує, що відповідач працездатний, має мінливий дохід, утримує ще одну дитину, [INFO] (а.с.24). Що стосується посилання позивача на те, що з ними проживає дитини його дружини, то вказана обставина не може враховуватися при визначенні розміру аліментів, оскільки відповідач юридично не має зобов'язання щодо утримання цієї дитини. Таким чином відповідач повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки відносно свого малолітнього сина [PERSON], який проживає окремо, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме його життєві потреби. Що стосується згоди відповідача сплачувати аліменти у розмірі 400 грн., то вказана сума є недостатньою, щоб задовольнити навіть мінімальні потреби дитини, при тому, що на даний час мінімальний розмір аліментів становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 436,50 грн. (1455 грн. х 30%). За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня 2016 року - 1531 грн., з 1 грудня 2016 року - 1637 грн., оцінивши докази, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про повне задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved