Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування Саксаганської районної у місті раді, в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично проживала разом зі своєю неповнолітньою донькою - [PERSON], [INFO], по [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] [INFO] року помер. Сім'я [PERSON] з 16.07.2013 року перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою налагодження стосунків в родині, підвищення рівня батьківської відповідальності, забезпечення матеріальних потреб сім'ї тощо. Неповнолітня [PERSON] з листопада 2013 року перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому Саксаганської у місті ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, через ухилення матері від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] зловживала алкогольними напоями, зникала з дому на декілька днів, присягалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Неповнолітня [PERSON] в теперішній час повторно перебуває у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської раді. За час знаходження дитини у зазначеному закладі мати її жодного разу не провідувала. [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню доньки. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина. В судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради - Головіна І.Я. позов підтримала у повному обсязі та наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання за адресою: [ADDRESS], неодноразово направлялися судові повістки про виклик до суду, однак поштові конверти повернулися до суду з (а.с. 36,38-39, 56,57). Також, [PERSON] повідмллася про час та місце розгляду справи телефонограмою № 1458, яку особисто прийняла 18.11.2015 року (а.с. 72) А отже відповідач вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, відповідно до положень ст. 74, ст. 76 ЦПК України. Прокурор, в ході судового засідання, вимоги позивача підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представники третіх осіб: КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради - Станокова О.В та Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - Лисенко Н.І., в ході судового засідання, кожна окремо, вимоги позивача підтримала та не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження дітей серії [NUMBER] від 21.04.2003 року (а.с. 11 зворот). Як вбачається з копії актового запису про народження № 635 від 15 листопада 2001 року та Повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, народження [PERSON] зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відомості про батька дитини в актовому записі про народження внесені на підставі визнання батьківства від 15.11.2001 року на підставі чого змінено прізвище неповнолітньої з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 43-45). Батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] року, що вбачається з листа Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції № 183/16-30 від 27.01.2015 року (а.с 24). Сім'я [PERSON] з 16.07.2013 року перебуває на обліку в Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з метою налагодження стосунків в родині, підвищення рівня батьківської відповідальності, забезпечення матеріальних потреб сім'ї тощо. Неповнолітня [PERSON] з листопада 2013 року перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому Саксаганської у місті ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, через ухилення матері від виконання батьківських обов'язків, про що в позові зазначав позивач та підтвердили в судовому засіданні представники позивача та третіх осіб, а також підтверджено матеріалами справи (а.с. 5,10-11) . Як встановлено в судовому засіданні неповнолітня [PERSON], [INFO], з 20.01.2015 року перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків. Дитина знаходится в зазначеному закладі вже вдруге, вперше перебувала з 05.11.2013 року по 02.06.2014 року. За час перебування в закладі неповнолітньої [PERSON], її мати [PERSON] жодного разу доньку не відвідача, в телефонному режимі з адміністрацією та педагогічним колективом закладу зв'язку не підтримує, долею дитини не цікавиться, що підтверджується листом КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради від 13.03.2015 року (а.с. 13). Згідно довідки Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] з неповнолітньою донькою - [PERSON], [INFO], однак фактично за місцем реєстрації не проживають (а.с. 28). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17 березня 2015 року № 45 Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], , а саме вона не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що підтверджується вищезазначеними доказами, то суд вважає за необхідне, в інтересах дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з цим, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати свою неповнолітню доньку, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на користь майбутнього опікуна або державної установи, до якої буде влаштована дитина, починаючи стягнення з 06.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved