overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом та просить шлюб розірвати посилаючись на те, що 15 липня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Також в своєму позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги для виховання сина не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримла в повному об»ємі, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище-[PERSON], а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати при подачі позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, а також погодився сплачувати аліменти на утримання дитини, щодо стягнення з нього судових витрат на користь позивачки не заперечував. Відповідно до частини 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174,175 цього Кодексу. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи сторони вступили в зареєстрований шлюб 15 липня 2005 року (а.с.4). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім'ю не надається можливим Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд вважає, що відповідач може надавати позивачці кошти в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до повноліття дитини в зв'язку з тим, що він є працездатним, інших утриманців не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

позивачка звернулася з позовом у якому вказувала, що перебуваючи в шлюбі із відповідачем [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. Але шлюб подружжям розірвано, відтоді відповідач участі в утриманні дитини не бере. Місце проживання відповідача не відоме, оскільки він продав свою квартиру. Оскільки відповідач матеріальної допомоги для виховання доньки не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, а також просить оголосити розшук відповідача. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Направила на адресу заяву, в просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовільнити. Відповідач до суду не з'явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачки в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання [PERSON] встановлено. Свідоцтвом підтверджується те, що сторони 26.07.2011 року розірвали шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають доньку : [PERSON], [INFO] (а.с.). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому, суд вважає, що відповідач може надавати позивачці кошти в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини в зв'язку з тим, що він є працездатним, інших утриманців не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частки від його заробітку на місяць на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Також прохала допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць та покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 24.01.19 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини: сторони перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого народився [PERSON] [INFO]. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи вірогідно ( оскільки не спростовано письмовими доказами з боку [PERSON]С.) встановлено що відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом вірогідно встановлено що відповідач має задовільний стан здоровя, інших забов*язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе. У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти в розмірі ј частки ( але не менш 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі твердої фіксованої суми 2000 грн. на місяць на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В обґрунтуванні позову вказала що про доходи відповідача їй нічого не відомо. З 2013 року допомоги на дитину не надає в зв`язку з чим прохає стягнути з нього вказану суму аліментів починаючи із липня 2019 року. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 04.07.19 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини: сторони перебували в зареєстрованому шлюбі під час якого народився [PERSON] [INFO] . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом вирогідно встановлено що відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, оскільки доказами з боку відповідача інше не доведено. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошової сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом вірогідно встановлено що відповідач має задовільний стан здоров`я, інших забов*язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе. У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася з уточненим позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування уточненої позовної заяви посилається на те, що причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого стала її хвороба, а саме лікування в Шестірнянській лікарні з 15 червня 2006 року по 28 червня 2006 рік, а також сімейні обставини з приводу смерті рідного сина її чоловіка. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивачка і її представник позов підтримали повністю, відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка і її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. [PERSON] помер [INFO], якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,696 гектарів передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент відкриття спадщини позивачка є спадкоємицею за заповітом померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] за життя складено заповіт, згідно якого останній земельну ділянку площею 6,696 гектарів передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів позивачу. Постановою держнотаріуса від 18.11.2010 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] через порушення позивачем 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Комунального закладу «Широківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Шестірнянська амбулаторія ЗПСМ позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 15.06.2006 р. по 28.06.2006 р. В шестимісячний строк відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого, позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 15.06.2006 р. по 28.06.2006 р. Як стверджує позивач поважною причиною пропуску вищевказаного строку стала її хвороба та перебування на лікуванні, що підтверджується довідкою лікаря, а також сімейні обставини з приводу смерті рідного сина її чоловіка. Суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] з поважних причин, тому необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачка звернулася з уточненим позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування уточненої позовної заяви посилається на те, що причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого стала її хвороба, а саме лікування в Широківській лікарні з 10 вересня 1997 року по 19 вересня 1997 рік, а також вона не знала про наявність складеного на її ім'я заповіту. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивачка і її представник позов підтримали повністю, відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка і її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. [PERSON] помер [INFO], якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 5,630 гектарів передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент відкриття спадщини позивачка є спадкоємицею за заповітом померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] за життя складено заповіт, згідно якого останній усе його майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповів позивачу. Постановою держнотаріуса від 01.07.2013 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] через порушення позивачем 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки лікаря позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 10.09.1997 р. по 19.09.1997 р. В шестимісячний строк відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого, позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 10.09.1997 р. по 19.09.1997 р. Як стверджує позивач поважною причиною пропуску вищевказаного строку стала її хвороба та перебування на лікуванні, що підтверджується довідкою лікаря, а також її необізнаність про наявність складеного на її ім'я заповіту. Суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] з поважних причин, тому необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася з уточненим позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON]. В обґрунтування уточненої позовної заяви посилається на те, що причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої стала її хвороба, а саме лікування в Криворізькій лікарні з 06 жовтня 1997 року по 16 жовтня 1997 рік, а також вона не знала про наявність складеного на її ім'я заповіту. Сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в судове засідання не з'явилися, позивачка і її представник позов підтримали повністю, відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. Розгляд справи проводиться в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка і її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав в повному обсязі і безумовно. [PERSON] померла [INFO], якій на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,160 гектарів передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент відкриття спадщини позивачка є спадкоємицею за заповітом померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] за життя складено заповіт, згідно якого остання усе її майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла позивачу. Постановою держнотаріуса від 01.07.2013 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] через порушення позивачем 6-місячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки сімейного лікаря Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» виконкому Криворізької міської ради позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 06.10.1997 р. по 16.10.1997 р. В шестимісячний строк відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої, позивачка перебувала на амбулаторному лікуванні з 06.10.1997 р. по 16.10.1997 р. Як стверджує позивач поважною причиною пропуску вищевказаного строку стала її хвороба та перебування на лікуванні, що підтверджується довідкою лікаря, а також її необізнаність про наявність складеного на її ім'я заповіту. Суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] з поважних причин, тому необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася з цим позовом до суду і просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на: 1/2 частину квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа квартири 44,6 м2, житлова площа квартири 30,3 м2; на 1/3 частину квартири [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа квартири 49,9 м2, житлова площа квартири 28,2 м2, після смерті [PERSON], який помер [INFO]. На обґрунтування позовних вимог повідомила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], житель міста [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно: 1/2 частину квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та 1/3 частини квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. Заповіт чоловік не залишав. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка є дружина, інших спадкоємців першої черги за законом у нього немає. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем до дня смерті за однією адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 3391 від 04.03.2015 року виданою КП «Ладжитлосервіс». Однак, оформити свої права на спадкове майно вона не в змозі, оскільки право установчі документи на спадкове майно втрачено. Квартира - нерухоме майно і право власності на неї виникає з моменту державної реєстрації. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], житель міста [ADDRESS], який був чоловіком - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно: 1/2 частину квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS] та 1/3 частини квартири [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. Заповіт чоловік не залишав. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка є дружина, інших спадкоємців першої черги за законом у нього немає. Вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем до дня смерті за однією адресою: [ADDRESS]. Однак, оформити свої права на спадкове майно вона не в змозі, оскільки право установчі документи на спадкове майно втрачено. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання представником відповідача позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved