Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» в особі представника - Жиляк Т.О. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 3022,90 гривні, яка утворилась за період з 01.06.2015 по 30.11.2020, а також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У порядку ч. 2 ст. 633 ЦК України між КП «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, та відповідачем, як споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 № 95/1 зі змінами, внесеними у 2007 та 2009 роках. Позивач зазначив, що він належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач на момент звернення до суду з даним позовом не здійснював дій щодо повного погашення заборгованості, внаслідок чого за адресою жилого приміщення, розташованого за адресою - [ADDRESS] , за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 3022,90 гривні. Посилаючись на ст. 382, 633, 322, 625 ЦК України, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 січня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника КП «Жилкомсервіс», в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, у заяві зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10.04.2012, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Прокопенком А.В., зареєстровано в реєстрі за № 1849, що знаходить своє підтвердження інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2020 № 228481986. Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини між власниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Отже, правовідносини власників жилих приміщень з утримання жилого приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями. Правилами ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизації державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Між Комунальним підприємством «Жилкомсервіс», як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради - спецвипуску газети «Слобода» від 28.11.2006 № 95/1 зі змінами, внесеними в 2007 та 2009 роках (надалі - «Публічний договір»), що передбачено ч. 2 ст. 633 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 22 Публічного договору, договір укладається строком на 3 роки і вважається продовженим на той строк, якщо за місяць до закінчення дії його терміну однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору чи необхідності його перегляду. Таким чином, Публічний договір є чинним в період нарахування заборгованості за надання відповідних послуг - з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2020 року, а власники багатоквартирних будинків, у тому числі й власник квартири [ADDRESS] , перебуває в договірних відносинах з Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» і зобов`язаний здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифам. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона -підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв від 24.06.2004 № 1875-1V, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 09.11.2017 № 2189-V111 ( який введено в дію з 01.05.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п. 7 Публічного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Сплата послуг здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Між позивачем та відповідачем існують відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а саме послуги по утриманню багатоквартирного будинку [ADDRESS] , споруд та прибудинкової території, зокрема, прибирання прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, тощо, а відповідач ними користується. Тарифи на послуги з утримання будинків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також перелік послуг КП «Жилкомсервіс» встановлені відповідними рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків. Позивач належним чином виконує свої обов`язки по забезпеченню надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012 № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади», рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»), № 318 «Про корегування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади від 11.05.2018». Відповідач на момент звернення до суду не здійснює дій щодо повного погашення заборгованості за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2020 року, згідно з наданим позивачем розрахунком, становить 3022,90 гривні. Відповідачем, у свою чергу, не надано доказів на спростування обставин наявності розрахованої позивачем заборгованості. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, доказів на спростування доводів позивача відповідачем протягом судового розгляду подано не було. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривні.

Outcome: approved