Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , а остання успадкувала, але належним чином не зареєструвала після смерті [PERSON] . Оскільки правовстановлюючий документ на успадковану земельну ділянку відсутній, то нотаріус відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на вищевказану спадщину. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] можливості в повній мірі реалізувати свої права на успадковану нею земельну ділянку, тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися до суду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; позивач та її представник просять позов задовольнити; відповідач відзиву на позов не подав, проти задоволення позову не заперечує. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , яка за життя, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2004 року після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку розміром 3.38 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.9, 12, 14,18). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 004511 , [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2004 року № 2-4062 є власником земельної ділянки площею 3.38 га (пай 674) на території Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відомості про реєстрацію даного акта в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, відсутні (а.с.18). Відповідно до довідки Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області від 08.11.2019 року № 578 [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.41). Згідно із заповітом від 14.11.2008 року №2439, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, [PERSON] все своє майно, а також грошові збереження заповіла [PERSON] (а.с.8). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 31.10.2019 року № 253/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита 08.07.2011 року за заявою [PERSON] ; у справі наявний заповіт від 14.11.2008 року на ім`я [PERSON] ; видано свідоцтва про право на частину спадщини (а.с.35). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.02.2012 року, [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого Дмитрівською селищною радою Бахмацького району Чернігівської області 14.11.2008 року №2439, після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку розміром 3.05 га, надану для ведення особистого селянського господарства на території Дмитрівської селищної ради (а.с.11) Як вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 004511 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2004 року №2-4062 є власником земельної ділянки площею 3.38 га на території Дмитрівської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, вказаний правовстановлюючий документ не зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с.18). Таким чином, позивачка належним чином звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки розміром 3.38 га по причині відсутності правовстановлюючого документа на дане майно (а.с.13). Згідно з п.2.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Досліджені в судовому засіданні обставини підтверджують право позивачки в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3.38 га, яка розташована на території Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Положеннями ст.16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. З огляду на вищевикладене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно у виді земельної ділянки площею 3.38 га, яка розташована на території Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва оскільки, виходячи з вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved