Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивачка пред'явила позов до відповідача в якому просить стягувати з нього щомісячно аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 01.11.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Бершадському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 98. У спільному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Їхня з відповідачем сім'я не склалася і з весни 2014 року вони разом не проживають. Діти проживають разом з позивачкою. З недавнього часу добровільно матеріальну допомогу на утримання їхніх дітей відповідач не надає, хоча може надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки здоровий, працездатний і має змогу це робити. Просить задоволити свій позов з вище наведених підстав. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у ній доказах. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що на утриманні у позивачки знаходяться неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] батьком яких є і в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач. Ці факти підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 17.11.2005 року та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 06.02.2013 року. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на дітей добровільно не надає. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує обставини, викладені в ст. 182 СК України, а саме матеріальне становище платника аліментів і дитини. Згідно з ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлюючи розмір аліментів, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а саме стан здоров'я відповідача і позивачки та їх дітей, його матеріальний стан і матеріальний стан позивачки і дітей. Крім того, судом береться до уваги і вимога ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів. На думку суду, стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку буде законним, справедливим і відповідатиме інтересам неповнолітніх дітей та сприятиме їх належному утриманню, а сума аліментів є реальною для стягнення в даному випадку. При подачі позову позивачка була звільнена від оплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, тому оплату судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved