Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами, яка померла [INFO]. Зазначає, що пропустила зазначений строк з поважних причин, оскільки вона доглядала і доглядає за хворим чоловіком; проживала з спадкодавцем на час її смерті без реєстрації, доглядала її; помилково вважала, що після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця вона може звернутися до нотаріальної контори, а щодо шляхів реалізації свого права їй стало відомо після звернення до нотаріальної контори. За таких умов просить задоволити позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. додала, що ще однією поважною причиною слугувало те, що вона не могла знайти документи на будинковолодіння. В той же час не заперечувала, що ці документи знаходилися в будинку станом на 2004 рік, і вона їх бачила, але потім вони кудись зникли. Також пояснила, що її мама проживала в місті Рівне в квартирі позивачки, щороку, в період з жовтня по квітень, а решту часу мешкала в селі Дуби Рівненського району Рівненської області. Після смерті мами вона доглядала за будинком, робила там ремонти, сплачувала за житлово-комунальні послуги. Вважає ці обставини такими, що є поважними в розумінні ч.3 ст. 1272 ЦК України, у зв'язку з чим просить суд задоволити позов. Представник Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно до заяви, просять справу слухати без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] пояснив суду, що він заперечує проти задоволення позову. Так, будинок перебував в занедбаному стані, в ньому був відсутній газ. Позивачка не докладала ніяких зусиль для покращення стану будинку, не проживала в ньому. Саме [PERSON] з 2008 року сплачував за житлово-комунальні послуги. Вважає, що звернення позивачки обумовлене тим, що на даний час стан будинку значно кращий, ніж на час відкриття спадщини. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] в селі Дуби Рівненського району Рівненської області померла [PERSON], яка була мамою позивачки. Позивачка не зверталася з заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством строк. Лише 25.06.2014 року вона подала до суду позов про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що нема підстав для задоволення заявленого позову, виходячи з наступного. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України, згідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, спадкодавець померла [INFO], до часу набрання чинності ЦК України 2003 року (який набрав чинності з 01.01.2004 року). Отже, в нашому випадку час відкриття спадщини - грудень 2003 року. Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За положеннями пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК України 2003 року. В матеріалах справи наявна відповідь Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області від 17.07.2014 року, згідно якої спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася. З урахуванням наведеного та з огляду на положення пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України 2003 року. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, в ході судового розгляду не були встановлені обставини, що у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини; та що несвоєчасність звернення до нотаріальної контори було викликане поважними причинами, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка покликається на те, що вона доглядала та доглядає за хворим чоловіком. Допитані в судовому засіданні свідки надали показання про те, що позивачка опікується хворим чоловіком, постійно за ним доглядає; також підтвердили, що мама позивачки в зимовий період проживала в неї вдома. На доказ своїх пояснень позивачка надала суду копії епікризів та іншої медичної документації. З наданим матеріалів слідує, що чоловік позивачки періодично перебував на лікуванні, і таке лікування тривало, як правило протягом десяти днів, в наступні періоди: 24.03.2004 - 07.04.2004 18.04.2006 - 06.05.2006 31.08.2006 - 13.09.2006 19.07.2007 - 31.07.2007 22.10.2007 - 08.11.2007 21.04.2008 - 30.04.2008 04.12.2008 - 16.12.2008 17.03.2009 - 27.03.2009 19.08.2009 - 31.08.2009 10.09.2009 - 22.09.2009 08.12.2009 - 28.12.2009 01.02.2010 - 12.02.2010 15.03.2010 - 26.03.2010 29.09.2010 - 08.10.2010 01.02.2011 - 11.02.2011 Дата не чітка.03.2011-01.04.2011 14.09.2011 - 23.09.2011 04.04.2012 - 13.04.2012 04.10.2012 - 16.10.2012 12.11.2013 - 22.11.2013 19.06.2014 - 27.06.2014 Таким чином, з часу смерті спадкодавця до часу, коли чоловік позивачки вперше потрапив до лікарні, минуло майже чотири місяці (з 25.12.2003 до 24.03.2004 р.). На думку суду, позивачка об'єктивно мала можливість і могла протягом цього часу звернутися до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав. Навіть після закінчення лікування чоловіка (07.04.2004 року) ще не минуло шість місяців з часу відкриття спадщини. Суду не було надано доказів того, що чоловік позивачки проходив лікування з 07.04.2004 року і по 25.06.2004 року, і як наслідок це унеможливило звернення позивачки до нотаріальної контори у визначений законом строк. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. Відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів щодо спадкового майна, невірне інформування сторони щодо порядку і строку звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини (юридична необізнаність позивача), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину не є поважними причинами в розумінні відповідних положень ЦК України. В ході судового розгляду справи позивачка додатково надала пояснення про те, що в 2004 році їй було відомо, що будинковолодіння було оформлене на її сестру, яка виявила волю заповісти це майно позивачі. Таким чином, звернення до суду з відповідним позовом в строк понад дев'ять років з часу відкриття спадщини є невиправдано великим терміном, поважність якого не була спростована (обґрунтована) наданими суду доказами, що надавало б суду можливість застосувати положення ч.3 ст. 1272 ЦК України 2003 року та визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Підставу позову становлять юридичні факти, якими позивач обґрунтовує матеріально-правову вимогу до відповідача. Отже, заявлений позов є як безпідставно заявленим, так і недоведеним, а тому не підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed