Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить поділити майно, набуте подружжям в період шлюбу; а саме визнати за нею право особистої приватної власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], а за відповідачем визнати право особистої приватної власності на Автомобіль SKODA FABIА, д.н.-[NUMBER], кузов [NUMBER]. При цьому посилається на те, що з 10.09.2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. За період шлюбу ними було придбано наступне майно: капітальний гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] та автомобіль SKODA FABIА, д.н. [NUMBER], кузов [NUMBER]. З метою захисту своїх прав вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Відповідачем надано відзив на позов, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, просить визнати за ним право особистої приватної власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], а за позивачкою визнати право особистої приватної власності на Автомобіль SKODA FABIА, д.н. [NUMBER], кузов [NUMBER]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2004 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, зареєстрований в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, номер запису в книзі реєстрації актів про одруження - 1157 від 10 вересня 2004 року. (а.с. 5) Від шлюбу у сторін є дитина, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, і це не заперечується сторонами. (а.с. 6) Як вбачається з позовної заяви, наданих суду доказів та пояснень сторін, за період шлюбу сторонами було придбано наступне майно, яке є предметом поділу у даній справі: капітальний гараж, розташований за адресою: [ADDRESS], автомобіль SKODA FABIА, д.н. [NUMBER], кузов [NUMBER]. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Сторонами відповідно до пояснень визнано, що вищезазначений предмет спору по даній справі є спільним сумісним майном подружжя. Також судом в ході судового розгляду справи досліджувались обставини користування сторонами спірним автомобілем, оскільки як відповідач, так і позивач, аргументуючи свою позицію, посилались на те, що спірний автомобіль в їхньому користуванні не перебуває. З метою встановлення обставин використання спірного автомобіля судом допитані свідки як з боку позивача, так і з боку відповідача. Допитані з боку позивача свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили що позивача вони на спірному автомобілі не бачили останні 2-3 роки, зі слів позивача, авто знаходиться в користування відповідача. Більше того, допитаний свідок [PERSON] зазначила, що вона неодноразово на протязі 2018 року чула безпосередньо від відповідача, що спірне авто перебуває в нього, та позивач спірне авто взагалі не побачить. Інші допитані свідки з боку позивача зазначили про прослуховування ними запису телефонної розмови відповідача, в якій відповідач прямо зазначив про те, що спірне авто перебуває в нього, і позивачу він його надавати не збирається. Суд критично ставиться до показань свідків з боку відповідача, [PERSON], [PERSON], які зазначили про те, що відповідач користується іншим авто, і вони одного разу в 2017 році бачили, що відповідач надавав позивачу якісь документи, щодо яких він в подальшому пояснив свідкам, що це були документи на спірний автомобіль. Такі показання не можуть розцінюватись судом як належний та допустимий доказ перебування спірного автомобіля в позивача. Також суд критично оцінює показання відповідача, який зазначає, що спірний гараж використовується ним для ремонту автомобілів, і є його джерелом існування, оскільки документів на право здійснення відповідачем підприємницької діяльності, суду не надано. Суд окремо наводить свою думку стовно оцінки спірного майна. Позивач у своєму позові зазначила, що вартість спірного гаражу складає 200000,00 (двісті тисяч) гривень, вартість автомобіля складає 200000, 00 (двісті тисяч гривень). Відповідач з такою оцінкою не погодився, зазначивши, що вартість гаражу складає 130000,00 (сто тридцять тисяч гривень), вартість автомобіля - 180000,00 (сто вісімдесят тисяч гривень). В ході судового розгляду позивач погодилась з оцінкою предмету спору відповідача, та зазначили, що відмовляється від відповідної компенсації вартості майна, у випадку задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги оцінку предмету спору, визначену сторонами, факт користування спірним автомобілем на протязі останніх років, проживання спільної дитини з позивачем. Також судом приймаються до уваги положення Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року, згідно яких: «При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).» З урахуванням наведеного,

Outcome: approved