Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1998 року вона та її син [PERSON] є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані вона, її син та онук [PERSON] Вона має намір отримати субсидію на житлово-комунальні послуги та звернулася з проханням знятися з реєстраційного обліку. Однак до даного часу внук з реєстраційного обліку не знявся, жодних витрат по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не несе. В квартирі внук зареєстрований з 20 вересня 2012 року, однак у квартирі ніколи не проживав та проживає, квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, речей, які б належали відповідачу в будинку немає. Вона самостійно утримує квартиру, оплачує комінальні послуги, проводить поточні ремонти. Перешкод в користуванні та проживанні в будинку вона внуку не чинила. У звязку з тим, що вона не може вирішити дане питання в добровільному порядку, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в засідання суду повторно не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином - повідомленням в газету «Черкаський край». Про причину своєї неявки відповідач суд не повідомив. А тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з`явився без поважних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на основі наявних в матеріалах справи доказів та у відсутності представника позивача, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, управління державної міграційної служби України в Черкаській області надіслало до суду заяву, в якій просять дану справу розглянути у відсутності представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Заслухавши позивачку, яка не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності відповідача та третьої особи, свідків, а також вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1998 року (а.с.6) позивачка [PERSON] та її син [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ВУЖКГ № 39 від 05 червня 2015 року (а.с.5) та копії будинкової книги (а.с.8-10) на даний час в будинку зареєстрована позивачка [PERSON], її син [PERSON] та онук [PERSON], який у квартирі зареєстрований з 20.09.2012 року, однак в будинку не проживає, будинком не користується, участі в утриманні будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує, речей які б йому належали в будинку немає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 25 травня 2015 року (а.с.7), а також дані факти в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно внук позивачки [PERSON] [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає, квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, речей, які б належали відповідачу в будинку немає. Проте знятися з реєстраційного обліку квартири відповідач в добровільному порядку не бажає. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено строк, протягом якого за особою зберігається житлове приміщення, такий строк становить шість місяців. Після спливу цього терміну, відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 48 Закону України «Про власність» та

Outcome: approved