Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батька [PERSON], померлого 28.09.2007 року, відкрилася спадщина у вигляді: житлового будинку літ. А-1, сіней літ. а-1 погреба літ. а/п, житлової прибудови літ. А1-1, тамбура літ. а2-1, майданчиків: літ. а1, літ. а3, сараїв: літ. Б-1, літ. Е-1, вбиральні літ. Г-1, літнього душу літ. Д-1, вимощення «І», огорожі № 1-3, по вулиці Головіна, 10 в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 114,60 кв. метрів, житловою площею 69,20 кв. метрів. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є вона та дружина померлого [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини на її користь, про що надала відповідну заяву до нотаріальної контори. [PERSON] померла 27.03.2008 року. Сама вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вчасно, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. Постановою державного нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори № 1135/02-31 від 30.05.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю державної реєстрації правоустановчих документів на спірний житловий будинок, а тому вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з даним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. У судове засіданні позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. А-1, сіни літ. а-1, погреб літ. а/п, вимощення «І», огорожа № 1-3, по вулиці Головіна, 10 в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 51,1 кв. метрів, житловою площею 24,4 кв. метрів, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 28.09.2007 року. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] також надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, рішення просила прийняти на розсуд суду, заперечень проти уточнених позовних вимог не мала. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів для вирішення по суті спірних правовідносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки на право забудови житлового будинку від 20.05.1959 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2010, [PERSON] було надано земельну ділянку площею 600 кв.м., за адресою: вул. Головіна, 10 м. Маріуполь Донецька область /а.с. 10-11/. На підставі дозволу на проведення будівельних робіт № 283 від 01.06.1959 року [PERSON] було забудовано вищевказану земельну ділянку та зведено житловий будинок /а.с. 12/. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів № 84 від 09.02.1983 року було затверджено акт прийому вищевказаного житлового будинку в експлуатацію /а.с. 13-15/. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту № 6822, виготовленого МКП «Маріупольське БТІ» 13.05.2016 року, на імя [PERSON], за адресою: вул. Головіна, 10 м. Маріуполь Донецька область розташовані наступні будівлі: житловий будинок літ. А-1, сіни літ. а-1 загальною площею 51,1 кв. метрів, житловою площею 24,4 кв. метрів, погреб літ. а/п, вимощення «І», огорожа № 1-3 /а.с.4-7/. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-АИ № 676590 від 04.05.2008 року (видане повторно) /а.с. 17/. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії ЮН № 158169 від 15.05.1950 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.1949 року /а.с. 16/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 227233 [PERSON] помер 28.09.2007року /а.с. 19/. Згідно заяви від 03.03.2008 року, зареєстрованої в реєстрі за № 954, [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] на користь дочки померлого [PERSON] /а.с. 22/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 277539 [PERSON] померла 26.03.2008 року /а.с. 20/. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1135/02-31 від 30.05.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 28.09.2007 року [PERSON], яке складається з житлового будинку № 10 по вул. Головіна в м. Маріуполі Донецької області, у звязку з відсутністю правоустановчих документів /а.с. 29/. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 28.09.2007 року, другий спадкоємець за законом [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки, та 26.03.2008 року померла, інших спадкоємців першої черги за законом немає, крім того, позивачка позбавлена можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, а тому суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею у судовому порядку право власності на житловий будинок літ. А-1, сіни літ. а-1, погреб літ. а/п, вимощення «І», огорожа № 1-3, по вулиці Головіна, 10 в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 51,1 кв. метрів, житловою площею 24,4 кв. метрів, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 28.09.2007 року.

Outcome: approved