overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що чоловіку позивачки та батьку відповідача [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. 15 лютого 2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана частина квартири. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка та відповідач. Відповідач відмовився від спадщини на користь позивачки. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про спадщину, в зв'язку з тим, що частина квартири яка належить померлому не зареєстрована у відповідному порядку. Тому позивачка змушена звернутися до суду, та просити суд визнати за нею право власності за спадщиною на 1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що чоловіку позивачки та батьку відповідача [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. 15 лютого 2014 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла вказана частина квартири. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка та відповідач. Відповідач відповідно до ст.ст. 1270,1273, 1274 ЦК України відмовився від спадщини на користь позивачки. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому згідно ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. Однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про спадщину, в зв'язку з тим, що частина квартири яка належить померлому не зареєстрована у відповідному порядку. Вказані факти підтверджено копіями свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, та одруження, свідоцтва про право власності, а також матеріалами спадкової справи. Таким чином за позивачкою слід визнати право власності на 1/3 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Сторони у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав повністю. Представник ІІІ-ї особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Справа розглядається без участі сторін та ІІІ-ї особи, за наявними в ній доказами. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка, яка є рідною сестрою померлої [INFO] в с. Павлівка Світловодського району Кіровоградської області [PERSON], вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця ІІ-ї черги, в зв'язку з необізнаністю в порядку спадкування та те, що нею лише в 2015 р. був встановлений факт родинних відносин із померлою особою. На даний час спадкова справа після померлої не зареєстрована, інших спадкоємців немає. Зазначене підтверджується копією рішення Світловодського міськрайонного суду по справі № 401/356/15-ц від 26.02.2015 р.; довідкою Світловодської районної нотаріальної контори. Враховуючи встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, позовна заява підлягає задоволенню. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу для тимчасового виїзду неповнолітніх дітей за межі України, посилаючись на те, що від шлюбу у неї із відповідачем народилися двоє дітей, які проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач з 2013 року жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] не надавав, та не приймає участі у їх вихованні. Позивачка тривалий час перебуває за межами України на заробітках та має дозвіл на проживання в Республіці Італії, а тому може турбуватися про своїх дітей за межами України, оскільки має постійний заробіток на посаді доглядальниці. В судовому засіданні представник позивачки уточнив позовні вимоги та просив надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей позивачки в її супроводі без згоди батька в республіку Італія на період літніх канікул 2016 року. Відповідач в судове засідання не з′явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди представника позивачки суд проводить заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки,третьої особи дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час фактично мешкають із батьками позивачки. Судом встановлено, що тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей в період літніх канікул до матері в Італію відповідає їх інтересам, оскільки позивачка має постійне місце проживання та роботу в Італії, може забезпечити нормальне оздоровлення своїх дітей, що підтверджено дозволом на проживання [NUMBER] від 02.09.2014 року, який дійсний до 15.09.2016 року та підтверджує право на роботу за наймом, а також посвідченням особи [PERSON], яке видане 11.02.2010 року, та підтверджує її професію доглядальниці і реєстрацію в [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.10 Конвенції про права дитини, яка схвалена резолюцією №50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право підтримувати на регулярній основі, за виключенням особливих обставин, особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. 3 цією метою і відповідно до зобов'язання Держав-учасниць за пунктом 2 статті 9 Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Таким чином, права дітей позивачки на особисте спілкування із матір'ю має бути захищено судом, оскільки воно відповідає їх інтересам. На підставі Конвенції про права дитини, ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька в супроводі матері та в супроводі бабусі, посилаючись на те, що вона проживає тривалий час за кордоном та бажає, щоб дочка приїхала до неї на канікули і побачила іншу країну, оскільки ніде раніше не виїжджала, а відповідач не може надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон оскільки його місцезнаходження їй невідоме. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та пояснив, що її довірителька працює за кордоном в Республіці Італія, вийшла там заміж, має постійну роботу і необхідне для проживання житло, однак не може отримати дозволу від відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, та не повідомив про причини неявки. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Допитана в якості свідка неповнолітня [PERSON] в суді дала покази, що вона є дочкою сторін по справі. Вона проживає в даний із матір'ю, однак останнім часом її вихованням більше займалася мамина мама у зв'язку із виїздом останньої на роботу за кордон. Із батьком вона бачилася коли їй було ще 2-3 року та ще один раз він дзвонив їй на день народження. Вона бажає поїхати в період шкільних канікул до мами в Італію, оскільки та там має власне житло і роботу. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України» та п.2 ст.4 та п.п. 16, 21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року за відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітньої особи за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] та позивачка є батьками [PERSON], [INFO], що засвідчено свідоцтвом про її народження. Тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини в період шкільних канікул разом із позивачкою за кордон відповідає її інтересам, оскільки пов'язаний із бажанням самої дитини, та сприятиме гармонійному розвитку її особистості. Щодо вимог про надання згоди на виїзд в супроводі бабусі [PERSON], то в задоволенні даних вимог слід відмовити, оскільки суду не було зазначено жодних підстав для таких вимог, та не надано жодних доказів, які б підтверджували родинні відносини та доцільність надання такого дозволу. На підставі ст.313 Цивільного кодексу України, ст.155 Сімейного кодексу України, п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в′їзду в Україну громадян України», суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від даного шлюбу у них народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на її утриманні. Рішенням Новоселицького районного суду від 26.02.2014 року шлюб між сторонами розірваний. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, розвитком доньок не цікавиться та ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Разом з тим, відповідач у добровільному порядку згоди на виїзд дітей за кордон на оздоровлення та відпочинок не надав, у зв'язку із чим, вона змушена була звернутися до суду із відповідним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що вона бажає поїхати із своїми двома дочками на відпочинок в Єгипет в період з 01.09.2017 року по 31.10.2017 року, однак немає дозволу від батька дітей на такий виїзд. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за офіційним місцем реєстрації повторно не з'явився та не повідомив суд про причину своєї не явки. У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.03.2003 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 142. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася , направила заяву в якій позов підтримала, просила розгляд провести у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, направив заяву в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.09.2000 року Чернівецьким відділом РАГСу , актовий запис № 1088. Посилається в позовній заяві позивач на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сімя розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] При проведенні судового засідання позивачка позов підтримала просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просила надати строк для примирення. Згідно ухвали суду від 17.01.2018 року сторонам був наданий 2-х місячний строк для примирення. Після 2-х місячного строку ситуація в сім»ї не змінилася, позивачка звернулася до суду з заявою, щодо розгляду справи у її відсутності та наполягала на розлученні. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сімя розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та ст.ст. ст.110, 111-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4-6,76-81,83,141,258-259,268,273,280-284,354-356 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.10.2014 року виконавчим комітетом Вашківської міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 27. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася , направила заяву в якій позов підтримала, просила розгляд провести у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив заяву в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.05.1997 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 461. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. При проведенні судового засідання позивачка в залі судового засідання позов підтримала, наполягала на розлучені. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.05.1974 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 706. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки, проживають окремо більше 10 років. В наслідок цього, вони припинили свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася, в своїй позовній заяві вказала, що просить розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він не бажає розлучатися. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.08.2007 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 1239. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім'я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася , направила заяву в якій позов підтримала, просила розгляд провести у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, направив заяву в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.08.2005 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 1155. Та просила неповнолітніх дітей залишити проживанням з нею. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сім`я розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не зявилася , направила заяву в якій позов підтримала, просила розгляд провести у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні не зявився, направив заяву в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сім`я розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Неповнолітні діти проживають з матірю і повинні залишитися на її вихованні та проживанні з нею. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.07.2015 року Чернівецьким міським відділом РАГСу, актовий запис № 1040. Посилається в позовній заяві позивачка на те, що з відповідачем різні характери, що заважає нормально будувати сімейні стосунки. В наслідок цього, вони неодноразово припиняли свої подружні стосунки. Вона прийшла до висновку, що сімя розпалась і подальше подружнє життя з відповідачем є неможливим. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася , направила заяву в якій позов підтримала, просила розгляд провести у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні не з»явився, направив заяву в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб. Суд вважає, що за такими обставинами даний шлюб слід розірвати, так як сімя розпалась остаточно і поновленню не підлягає. Шлюб між сторонами на даний час існує тільки формально і сам факт перебування їх в зареєстрованому шлюбі дає підстави сторонам для взаємних образ, скандалів і сварок. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved