Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач, ПАТ «Альфа-Банк» , звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення заборгованості за договором кредиту №500949674 від 27.06.2014р. в загальній сумі 36800,34 грн. В обґрунтування поданих вимог зазначає, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір. Банк свої зобовязання виконав, надав відповідачу кредитні кошти, однак останній умови договору порушує та в повному обсязі не сплачує кошти передбачені графіком, внаслідок чого банк просить сягнути достроково заборгованість за договором кредиту, яка складається із кредиту в сумі 32344,51 грн., відсоткам в сумі 1294,49 грн., комісії в сумі 1761,34, штрафу в сумі 1400 грн. Позивачем подана заява про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON], в запереченнях проти позову та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що позивачем не доведений розмір заборгованості, відсутні первинні документі в підтвердження заборгованості. Крім того, у звязку із наявною у нього хворобою він звертався до банку про реструктуризацію боргу, надавав чисельні документи, однак банк його вів в оману та звернувся до суду про дострокове стягнення усієї суми за договором. Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. 27.06.2014 року між сторонами був укладений кредитний договір №500949674. Відповідно до умов договору позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 34468,38 грн., у строк з 27.06.2014 року до 01.07.2019 року, шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором №500901843 від 14.01.2013р., а відповідач повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків в розмір 15,99%. Судом встановлено та визнано відповідачем у судовому засіданні, що договір підписаний та кредитні кошти видані шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором №500901843 від 14.01.2013р. Посилання позивача на введення його в оману при підписанні договору кредиту, судом не приймається, оскільки судом встановлено, що саме відповідач звернувся до банку щодо отримання кредиту, що підтверджується його анкетою-заявою, метою отримання кредиту було погашення попередньої заборгованості за іншим кредитом. Договір підписав власноруч, жодних зауважень до договору при його підписані відповідач не зазначив. Більш того, відповідно до ст.. 230 ЦК України та розясненнях які містяться в ПП ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, однак відповідач вказаних обставин не довів. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не свідчить про ведення її в оману. Згідно п. 2.6 договору, повернення кредиту та відсотків здійснюється щомісячно , рівними частинами у сумах передбачених графіком , який є невідємною частиною договору. Також за п. 2.6 договору встановлюється комісія за управління кредитом в розмірі 0,73% від суми кредиту. Відповідно статті 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у строк відповідно до умов договору. Згідно із ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Починаючи з лютого 2015р. відповідач став порушувати умови договору, щодо сплати чергового щомісячного платежу, внаслідок чого у позивача виникло право щодо дострокового повернення усієї суми за договором кредиту. Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що станом на 23.07.2015р. заборгованість по сплаті кредиту складає - 32344,52 грн., заборгованість по відсоткам складає 684,49 грн., заборгованість по комісії складає 1761,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку та чеками на перерахування коштів, що є належними і допустимими доказами. Заборгованість відповідача за відсотками в сумі 610 грн., є не підтвердженою, оскільки сплачена відповідачем, згідно чеків від 30.07.2015р. та від 27.08.2015р., що узгоджується з п.17 договору, відповідно до якого спочатку погашається заборгованість за відсотками. Також відповідно до п.13 загальних умов кредитування за кожен випадок порушення сплати зобовязань встановлюється штраф в розмірі 50 грн., коли порушення триває більше 5 днів, ще встановлюється штраф в сумі 150 грн. Враховуючи, порушення відповідачем строків сплати щомісячних платежів, більш ніж на 5 днів банком нарахований штраф в сумі 1400грн., який відповідачем не сплачений. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Наявність у відповідача хвороби, внаслідок якої він не може працювати, не звільняє його від виконання взятих на себе, за договором кредиту, зобовязань. Враховуючи зазначене загальна заборгованість позивача за договором кредиту №500949674 перед банком склала 36190 грн. 34 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту - 32344,52 грн., заборгованість по відсоткам - 684,49 грн., заборгованість по комісії - 1761,34 грн., штраф 1400 грн., яка підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial