Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Тернопільводоканал» звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 5495,86 грн. - за послуги водопостачання та водовідведення, 159,63 грн. інфляційних донарахувань та 65,73 грн. 3% річних за користування чужими коштами станом на 01 листопада 2018 року. Позов обґрунтовано тим, що позивач надає послуги водопостачання та водовідведення житла, яке займають відповідачі, однак останні своєчасно не проводять оплату наданих послуг в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01 листопада 2018 року виникла заборгованість у зазначеному розмірі. В судове засідання представник позивача не з'явився однак подав суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав та просить розглядати справу в його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин неможливості прибуття їх в судове засідання суд не повідомили. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» здійснює забезпечення водопостачанням та водовідведенням житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з чим відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг [NUMBER]. Згідно з довідкою виданою 13.10.2017 року ПП «Східний масив», відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS]. Власником особового рахунку вказаного житлового приміщення є [PERSON] Згідно поданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за спожиті послуги водопостачання та водовідведення за період з листопада 2016 року по листопад 2018 року складає 5495,86 гривень. У зв'язку з несвоєчасністю оплати за оримані послуги позивачем нараховано 69 грн. 90 коп. інфляційних втрат, та 10 грн. 48 коп. - 3 % річних за користування чужими коштами. Позивачем направлено на адресу відповідачів письмову вимогу про погашення боргу, яка залишилася без відповідного реагування. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення. Згідно п.п. 17, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Статтею 1 ваказаного Закону передбачено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, навіть за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Відповідачі в судове засідання не з'явились та не надали суду доказів щодо безпідставності позовних вимог. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, а також те, що відповідачі: які зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, надаються послуги з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого абонентського особового рахунку, однак вони не здійснюють їх оплату, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання відповідачами обов'язку з оплати вартості отриманих послуг, істотно порушені права позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував, надаючи відповідачам вказані послуги. З цих підстав позов підлягає до задоволення шляхом солідарного стягнення із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства «Тернопільводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з листопада 2016 року по листопад 2018 року у розмірі 5495 грн. 86 коп., інфляційних втрат в розмірі 159 грн. 63 коп., та 65 грн. 73 коп. - 3 % річних за користування чужими коштами. Крім того, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідачів в користь КП «Тернопільводоканал» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 156 ЖК України, ст.44 ВК України, Правилами про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, ст.ст. 20, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved