Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану, Тростянецького району Вінницької області 11.11.1999, за актовим записом № 145. Просила залишити їй прізвище «[PERSON]». На обґрунтування позову повідомила, що 11 листопада 1999 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї стали неможливими. Миритися з відповідачем не бажає. 30.04.2015 року позивачка подала до суду заяву про уточнення свої позовних вимог. В заяві просила після після розірвання шлюбу визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з батьком - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, попередньо подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просила задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву в якій позов [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнав повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу з ним, розгляд справи просив провести у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 174 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що вони в даний час не підтримують сімейних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, відповідач позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, сторонами узгоджено місце проживання дитини а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам їх дитини, виходячи з чого є всі підстави розірвати шлюб, а неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з позивачем. При реєстрації розірвання шлюбу, залишити позивачці прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України,

Outcome: approved