Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач КП «Харківводоканал» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами. Відповідачі зареєстровані та мешкають в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються на підставі відкриття абонентського особового рахунку № 445375, та повинні регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їм підприємством послуг водопостачання і водовідведення, але свої обов'язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 22386,24 грн. з яких: \~ \~ \~ \~ 10075,37 грн. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2012 року по 28.02.2018 року; 8487,06 грн. за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.08.2012 року по 28.02.2018 року; інфляційні витрати 691,74 грн.; 3% річних від простроченої суми 3132,07 грн. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 року відкрито провадження по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю [PERSON], в якому вона просить суд розглянути справу за можливістю у порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подали заяву, в якій просили суд застосувати строк позовної давності до нарахованої заборгованості, а також залишити без розгляду графіки розрахунку щомісячних платежів, які надані позивачем на іноземній мові. 06.09.2018 року від представника позивача надійшло заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності, в якому просить не враховувати доводи відповідачів, які викладені у вищезазначеній заяві. Крім того, 01.11.2018 року через канцелярію суду представник позивача надала до матеріалів справи оновлений розрахунок заборгованості. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS]. Послуги позивача надаються за абонентським особовим рахунком № 445375, відкритим на імя [PERSON] Із зведеної картки абонента та інформації про оплату послуг позивача помісячно, із зазначенням періоду зарахування оплат, за відповідачами існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2012 року по 28.02.2018 року у розмірі 10075,37 грн., за надані послуги з центрального водовідведення за період з 01.08.2012 року по 28.02.2018 року у розмірі 8487,06 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач є виконавцем послуг водопостачання та водовідведення, визначений відповідним рішенням Харківської міської ради, має ліцензію на надання таких послуг, що підтверджено матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами у справі, що КП «Харківводоканал» надає відповідачам за адресою: [ADDRESS], послуги з водопостачання та водовідведення згідно Закону України «Про житлово-комунальні\~послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води». Статтею 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначені обов'язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку (ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та п. 17, 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судом встановлено, що в період з 01.08.2012 року по 28.02.2018 року відповідачі не сплачували вартість отриманих послуг. Разом з тим, у своїй заяві від 20.08.2018 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили суд застосувати до нарахованої КП «Харківводоканал» заборгованості строк позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Частинами 1, 5 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому в даному випадку позовна давність, в межах якої підлягає стягненню заборгованість, буде визначатись з часу звернення позивача до суду із даним позовом, тобто з 07.05.2018 року. Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості за період з 01.05.2015 року по 28.02.2018 року за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 9371,43 грн. та з централізованого водовідведення в сумі 6590,72 грн. В частині позовної вимоги про стягнення з відповідачів боргу за опалення та підігрів води за період з\~01.08.2012 року по 01.05.2015 року, у задоволенні позову належить відмовити у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності. У зв'язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов'язання. Правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобовязанням, в якому поміж інших прав і обовязків сторін на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст.\~625\~ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч. 3ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 3132,07 грн. та 3% річних у розмірі 691,74 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved