Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, мотивуючи це тим, що вона разом зі своїм чоловіком - [PERSON], 22 грудня 1992 року придбали житловий будинок, розташований по [ADDRESS], з 04 вересня 1997 року разом з позивачкою та її чоловіком почав проживати син чоловіка [PERSON]. [INFO] помер чоловік позивачки, після його смерті позивачка отримала свідоцтво про право власності на ? частину в спільному сумісному майні, придбаному нею і покійним чоловіком під час шлюбу - будинку по [ADDRESS]. Крім того, після смерті чоловіка позивачки, залишилася спадщина у вигляді належної йому ? частини зазначеного житлового будинку. Як дружина померлого, позивачка успадкувала за законом ? частини належної померлому чоловікові частки майна цього житлового будинку, а іншу ? частину спадкового майна успадкував його син - [PERSON], який постійно проживав з позивачкою та її чоловіком. Внаслідок чого позивачка стала власницею ? частин вказаного будинку. Після смерті свого чоловіка, позивачка із сином покійного чоловіка, продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, на спільні кошти придбавали продукти харчування, утримували будинок, обробляли город, здійснювали догляд одне за одним. Однак, [INFO] син покійного чоловіка - [PERSON] помер. За результатами звернення щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме ? частини житлового будинку, успадкованої ним після смерті [PERSON], позивачка отримала відмову, обґрунтовану тим, що не можливо встановити факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем [PERSON] Крім того, виявилося, що у свідоцтвах про право на спадщину, виданих після смерті чоловіка позивачки, на ім'я позивачки та на ім'я померлого [PERSON] нотаріусом допущено помилку - а саме вказано, що вони є власниками ? частини будинку, хоч насправді померлому чоловікові належала ? частина будинку і позивачка з його покійним сином успадкували по 1/4 частині будинку. В той же час, бюро технічної інвентаризації реєструючи право власності згідно цих свідоцтв, у штампах зроблених на цих свідоцтвах вказали, що позивачка з сином її покійного чоловіка є власниками ? частини будинку, а тому позивачка просить суд встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю. Представник Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримав. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні подружжя позивачки та її чоловіка - [PERSON], яке розташоване по [ADDRESS], з 04 вересня 1997 року разом з ними почав проживати син чоловіка - [PERSON], дана обставина підтверджується домовою книгою (а.с.6-8) та довідкою Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області від 09.09.2014 року № 1262 (а.с.22) . [INFO] помер чоловік позивачки (а.с.9), після його смерті позивачка отримала свідоцтво про право власності на ? частину в спільному сумісному майні, придбаному нею і покійним чоловіком під час шлюбу - будинку по [ADDRESS] (а.с.10). Крім того, після смерті чоловіка позивачки, залишилася спадщина у вигляді належної йому ? частини зазначеного житлового будинку. Як дружина померлого, позивачка успадкувала за законом ? частини належної померлому чоловікові частки майна цього житлового будинку, а іншу ? частину спадкового майна успадкував його син - [PERSON], який постійно проживав з позивачкою та її чоловіком. Внаслідок чого позивачка стала власницею ? частин вказаного будинку. Після смерті свого чоловіка, позивачка із сином покійного чоловіка, продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, на спільні кошти придбавали продукти харчування, утримували будинок, обробляли город, здійснювали догляд одне за одним. Однак, [INFO] син покійного чоловіка - [PERSON] помер (а.с.13). За результатами звернення щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], а саме ? частини житлового будинку, успадкованої ним після смерті [PERSON], позивачка отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2014 року вих. № 728/02-31 (а.с.14), обґрунтовану тим, що не можливо встановити факт її проживання однією сім'єю з спадкодавцем [PERSON] Крім того, встановлено, що у свідоцтвах про право на спадщину, виданих після смерті чоловіка позивачки, на ім'я позивачки та на ім'я померлого [PERSON] (а.с.11-12) нотаріусом допущено помилку - а саме вказано, що вони є власниками ? частини будинку, хоч насправді померлому чоловікові належала ? частина будинку і позивачка з його покійним сином успадкували по 1/4 частині будинку. В той же час, бюро технічної інвентаризації реєструючи право власності згідно цих свідоцтв, у штампах зроблених на цих свідоцтвах вказали, що позивачка з сином її покійного чоловіка є власниками ? частини будинку. Вказані обставини справи підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] проживав разом зі своїм батьком [PERSON] та позивачкою з 04 вересня 1997 року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень, які містяться у п.п.21,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30травня 2008 року № 7, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасенки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved