Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини- дочки [PERSON], 13.11.2012р.н., яка проживає з нею, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. на місяць, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не має офіційного місця роботи, має мінливий неконтрольований дохід, працює таксистом, має великі доходи, а дитині необхідно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток, оплату дитсадка та ліки. Відповідач позов про стягнення з нього аліментів на дитину визнав частково, згоден на виплату аліментів у розмірі 500грн., але у будь-якому випадку не більше 1000грн., посилаючись на те, що він має мінливий дохід, який складає від 3000 до 4000грн. на місяць, з доходу виплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у розмірі 1/4 частки доходу, також допомагає батькам похилого віку, тому не спроможний виплачувати аліменти у вказаній позивачкою сумі. З показань сторін, з свідоцтва про народження, з рішення про розірвання шлюбу встановлено, що сторони перебували у шлюбі, шлюб розірвано за рішенням суду від 29.08.2016р., після того сторони проживають окремо, мають неповнолітню дочку [PERSON], 13.11.2012р.н., яка проживає з позивачкою. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття. Той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини. При цьому, згідно п.2 ч. 1 ст. 182 СК, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального стану кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу; аліменти призначаються в частці від доходу, в виключних випадках- в твердій грошовій сумі. Таким чином, судом встановлено, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні виду аліментів суд враховує відсутність у відповідача постійного заробітку і постійного офіційного місця роботи, тому доцільним є стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що не суперечить закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує наступне: Відповідач з його слів має мінливий дохід від 3000 до 4000грн. на місяць. З даного доходу відповідач виплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], 24.09.2008р.н.,у розмірі 1/4 частки доходу. З наданих квитанцій видно, що відповідач виплачує аліменти у розмірі 410грн., відповідач погодився з тим, що виплачує аліменти у розмірі, меншому, ніж 1/4 частина доходу, і що в нього за даними аліментами виникла заборгованість. Наявності у відповідача більшого, ні ж він визнає, доходу, позивачка не довела і ніяких доказів з даного приводу суду не представила. Тому суд виходить з вказаного відповідачем розміру його доходу. Суд також враховує , що існує законодавче обмеження у стягненнях з заробітної плати, яке у загальному розмірі не може перевищувати половину доходу. Суд також виходить з того, що всі неповнолітні діти мають рівні права на батьківську допомогу. Тому суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1000грн. на місяць, що поставить дітей у приблизно рівні умови. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшій сумі, а зазначені позивачкою обставини нічим не підтверджені і не є підставою для стягнення аліментів у більшому розмірі. Аліменти підлягають стягненню з дати подання позову до суду, тобто з 24.02.2017р. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у визначеному законом «Про судовий збір» розмірі 640 грн.

Outcome: approved