Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, ТОВ «Агрофірма Дружба» с.Капустинці Яготинського району Київської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку за набувальною давністю, в котрій зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2000 року позивачці належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 02.10.2013 року було скасовано право власності на ? частину вищезазначеного будинку та визнано право власності за [PERSON]. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 05.11.2013 року, вказане рішення Яготинського районного суду Київської області скасовано в частині визнання права власності на ? частину вказаного будинку за [PERSON]. 15 січня 2014 року позивачка звернулася до ТОВ «Агрофірма Дружба» з заявою про приватизацію ? частини вказаного житлового будинку, проте на даний час відповіді не отримала. Позивачка вважає, що відкрито та добросовісно володіла ? частиною вказаного будинку та на підставі ст..344 ЦК України, просила визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку. Представник позивачки підтримав вимоги позову та зазначив, що на даний час ? вказаного будинку не перебуває на балансі відповідачів, оскільки вони не виявили бажання повернути вказану частину житлового будинку. Представники відповідача Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову. Представник ТОВ «Агрофірма Дружба» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлений. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивачкою було отримано будинок на законних підставах, відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області та рішення Апеляційного суду Київської області визнано частково недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло та в цій частині рішення Яготинського районного суду Київської області залишено без змін. При цьому, ст..344 ЦК України передбачає вимогу, якою є володіння особою чужим майном. А тому за таких обставин, вимоги позову є безпідставними. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, в судовому засіданні з копії паспорта (а.с.3-4), копії свідцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), копії свідоцтва на право власності на житло (а.с.6, 15), копії рішення Яготинського районного суду Київської обалсті від 02.10.2013 року, від 03.08.2012 року та 03.03.2014 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 05.11.2013 року (а.с.7-10, 33--35), копії заяви (а.с.11), копії посвідчення (а.с.12), копії технічного паспорта (а.с.16-17), копії листа (а.с.37) та оглянутих в судововму засіданні цивільних справ за позовом [PERSON] до ТОВ «Агрофірма Дружба», [PERSON], третя особа: Яготинське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності та визнання права власності на житловий будинок, за позовом [PERSON] до Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, треті особи: [PERSON], реєстраційна служба Яготинського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на ? частину будинку, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1990 року, котрий розірвали 28 липня 2006 року. За час шлюбу позивачка звернулася з відповідною заявою до органу приватизації та 15 вересня 2000 року отримала свідоцтво про право власності на житло, що розташоване по [ADDRESS]. Присутній технічний паспорт на вказаний будинок на ім'я позивачки. Відповідно до заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 3 серпня 2012 року, [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що розташоване по [ADDRESS]. Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2013 року позов [PERSON] до ТОВ «Агрофірма Дружба», [PERSON], третя особа: Яготинське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними розпорядження органу приватизації, свідоцтва про право власності та визнання права власності на житловий будинок, задоволено та визнано частково недійсним розпорядження від 02.08.2000 року органу приватизації ТОВ «Агрофірма Дружба» про приватизацію житлового будинку по [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON]. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 15.09.2000 року, видане на ім'я [PERSON], зареєстроване Яготинським БТІ на праві приватної власності в реєстровій книзі № 18 за реєстровим номером 23 від 27.10.2000 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 5 листопада 2013 року вказане рішення Яготинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2013 року скасовано в частині визнання за позивачем права власності на ? частину спірного будинку, а в іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно до рішення Ягоьтинського районного суду Київської області від 3 березня 2014 року позов [PERSON] до Капустинської сільської ради Яготиснького району Київської області, треті особи: [PERSON], реєстраційна служба Яготинського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на ? частину будинку, задоволено та визнано за [PERSON] право власності за набувальною давністю на 1/2 частину будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, а саме: гараж, сарай з прибудовою, погріб з шийкою, вбиральню, водопровід, огорожу, що розташовані по [ADDRESS]. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 2 червня 2014 року вказане рішення Яготинського районного суду Київської області від 3 березня 2014 року скасоване та ухвалено нове рішення, відповідно до якого відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Капустинської сільської ради Яготиснького району Київської області, треті особи: [PERSON], реєстраційна служба Яготинського районного управління юстиції Київської області про визнання права власності на ? частину будинку. 5 січня 2014 року звернулася до ТОВ «Агрофірма Дружба» з заявою про передачу їй у власність частину вказаного будинку. Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила ст.. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. В силу ч.1,4 ст..344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пйяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом… Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка не заволоділа чужим майном, а користувалася майном, яким володіла на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 2000 року та відповідно до рішення Яготинського райооного суду Київської обалсті від 2 жовтня 2013 року визнано частково недійсним розпорядження органу приватизації та вказане свідоцтво про право власності на житло. Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 5 листопада 2013 року рішення в цій частині залишено без змін. З дати вказаного рішення не минуло 10 років. З пояснення представника позивача вбачається, що на даний час частина вказаного будинку не перебуває на балансі у відповідачів. Докази оскарження заяви позивачки від 15 січня 2014 року про передачу їй у власність частини вказаного будинку відсутні. При цьому, відсутні також докази відмови позивачці відповідачами у реалізації її прав. Враховуючи вище викладене, а також вимоги ст.344 ЦК України, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до п.9 ч.1 ст..5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, як постраждала внаслідок Чорнобильської ЧАЕС ІІ категорії.

Outcome: dismissed