overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 01.06.1991 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, знаходячись у нетверезому стані іноді поводиться агресивно, на її вимоги не вживати алкогольні напої не реагує. Крім цього, відповідач приховує від позивачки гроші, що змушує її більше працювати щоб прогодувати дітей. Лікуватися від залежності відповідач не бажає, бо алкоголіком себе не вважає. Навіть знаходячись у тверезому стані відповідач не приділяє уваги сім'ї та нічого вдома не робить. Також позивачка зазначає, що її сподівання зберегти сім'ю марні, за останні роки всі почуття до відповідача зникли, а почуття поваги давно не має. Постійне нервове напруження впливає на стан їхніх дітей. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просить не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 01 червня 1991 року, який зареєстрований відділом РАЦС Доманівського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 37 (а.с. 3). Від шлюбу мають дітей, малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 02.09.2009 року з яким мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, відмінності поглядів на сімейні стосунки і сімейні обов'язки по веденню спільного господарства і вихованню дитини. Позивачка вказує, що спільне господарство вони не ведуть з березня 2015 року, збереження сім'ї неможливе та суперечить їхнім інтересам. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просять не надвати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 02 вересня 2009 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1676 (а.с. 2). Позивачка та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 03.05.2012 року, з яким мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку із тим, що останнім часом їх стало зрозуміло, що у них зовсім різні погляди на життя. Крім того, вони не знаходили взаєморозуміння по жодному із питань, які виникали в їх житті, вони постійно сварилися, що негативно впливало на психологічний стан сім'ї. Також позивачка вказує, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2016 року, з того ж часу вони не ведуть спільного господарства, а шлюб існує формально. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просять не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 травня 2012 року, який зареєстрований Виконкомом Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 01 (а.с. 3). Позивач та відповідачка мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 05.06.2010 року, з яким мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що протягом останніх двох років вони з відповідачем не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У кожного із них нова родина, на примирення не згодна. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову. Крім цього позивачка просить після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 05 червня 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 566 (а.с. 5). Позивачка та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, проживають за різними адресами, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 07.05.1998 року. Позивачка зазначає, що з першого дня перебування у шлюбі усі найважливіші питання життя сім'ї вони намагалися вирішувати разом. Вона постійно працювала та фактично утримувала родину, відповідач своїми коштами розпоряджався на власний розсуд, при тому вона весь цей час намагалася створити вдома родинний затишок. Приблизно 5 років тому відповідач почав пізно приходити до дому, перестав цікавитися сім'єю та став грубо з нею поводитися, їхні стосунки стали погіршуватися. На її прохання давати кошти на придбання продуктів харчування та необхідних речей відповідач відповів відмовою. У зв'язку із цим вона дійшла висновку, що вони не є однією сім'єю, почуття любові втрачено, вони живуть різними життями, спільні інтереси в них відсутні, а тому шлюб існує формально і примирення між ними не можливе. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 07 травня 1998 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 416 (а.с. 9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 07.09.2007 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Між ними давно існують непорозуміння, що переросли у стійкий конфлікт, результатом якого стало те, що вони вирішили проживати окремо. Крім цього, позивачка вказує, що відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає її честь і гідність. Відповідач постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне проживання нестерпним. Спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Позивачка переконана, що збереження шлюбу з відповідачем не можливе, а надання строку для примирення не є доцільним. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд, що позов визнає, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 07 вересня 2007 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1593. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Судові витрати позивачка просила покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 07.10.2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що поступово, починаючи з літа 2014 року взаємовідносини з відповідачем загострювалися, що стало особливо негативно впливати на стан здоровя та, зокрема, нервової системи кожного з них і насамперед їхньої малолітньої доньки. Все це в сукупності призвело до того, що сімя розпалася, оскільки протягом останніх чотирьох місяців відповідач фактично проживає у своїх знайомих. Позивачка вказує, що вони фактично припинили шлюбні відносини, розділили сімейні бюджети, а сімя існує лише формально. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Представник позивачки в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову, строк для примирення просили не надавати. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 07 жовтня 2006 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 2048 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сімї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 09.06.2007 року. Позивачка зазначає, що останнім часом сімейне життя між ними поступово погішувалося, що в кінцевому результаті призвело до повної втрати взаєморозуміння та фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Як наслідок з жовтня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету. Всі спроби примирення між ними не принесли жодних результатів, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивачка вказує на те, що за час окремого проживання вона переконалась, що поновлення сімейних стосунків з відповідачем неможливе, а тому за глибоким переконанням позивачки, сенсу підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність. Позивачка в заяві вказала, що позов підтримує; відповідач повідомив суд про визнання позову. Крім цього позивачка просила після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 09 червня 2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 668 (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.06.2015 року сторонам надавався строк для примирення, однак примирення між позивачкою та відповідачем не відбулося. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в поданій до суду заяві просить змінити прізвище на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 09.11.1996 року, з яким мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через низку причин особистого характеру, в першу чергу психологічну несумісність, яка склалася через різні характери і несхожі погляди на життя. Протягом останнього часу все це зробило їхнє життя вельми конфліктним і важким, спричиняючи багато стресів і нервових зривів. Позивачка вказує, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення спільного господарства між ними та сумісне проживання припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явились, суду подали заяви з проханням розглянути справу у їхню відсутність; відповідач повідомив суд про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 листопада 1996 року, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений відповідний актовий запис за № 1329 (а.с. 6). Позивачка та відповідач мають двох дітей, серед яких малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе, відповідач визнає позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved