Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 14.12.2016 року о 17.30 годині в смт Макарів Київської області по вулиці Фрунзе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ2101 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] водієм якого на момент зіткнення був [PERSON] . Власником автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП була [PERSON] . 15.12.2016 року до позивача із повідомленням про ДТП звернувся водій автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] - [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області по справі №370/25/17 від 14.02.2017 року, встановлена вина відповідача у настанні ДТП та притягнуто до відповідальності по ст.124 КУпАП. таким чином, вина відповідача та обставини настання ДТП встановлена судом та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. 03.03.2017 року від представника потерпілої особи [PERSON] позивач отримав заяву про виплату страхового відшкодування. За результатами перевірки централізованої бази даних МТСБУ позивачем встановлено, що на дату настання ДТП, відносно автомобіля ВАЗ2101 державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не отримував. За результатами проведеного автотоварознавчого дослідження, оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» складено Звіт про оцінку вартості автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] №7317/4 від 16.01.2017 року, був визначений розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] , яка складає 6505.44 гривень. 09.06.2017 року платіжним доручення №4869рв представнику потерпілої особи перераховано 6505.44 гривень. Крім того, за проведення автотоварознавчого дослідження позивач 16.06.2017 року платіжним дорученням №38211рв перерахував ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» грошові кошти у розмірі 1300.00 гривень. Позивач просить: стягнути з відповідача в порядку регресу 6505.44 гривень; витрати за проведення оцінки розміру шкоди в розмірі 1300.00 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921.00 гривня. Згідно ухвали від 06.12.2019 року розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач в позовній заяв вказав на розгляд справи у відсутність свого представника в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час, місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті Макарівського районного суду Київської області, відзив не надав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України наявні всі умови для проведення заочного розгляду справи. Ухвалою від 11.03.2020 року суд прийняв ухвалу про прийняття заочного рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 14.02.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340-.00 гривень. Відповідно повідомленню про дорожньо-транспортну пригоду від 15.12.2016 року [PERSON] повідомив Моторно (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 14.12.2016 року в смт Макарів за участю автомобіля ВАЗ 2101 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] /4 під його, [PERSON] керуванням. Згідно заяви від 03.03.2017 року до Моторно (транспортне) страхове бюро України. [PERSON] просив здійснити належне відшкодування шляхом перерахування коштів на відповідний розрахунковий рахунок. З звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» про визначення вартості матеріальних збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16.01.2017 року, вбачається розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Маzda СХ-7 державний реєстраційний номер [NUMBER] , який складає 6505.44 гривень. Відповідно рахунку-фактурі №38211 від 14.02.2017 року Моторно (транспортне) страхове бюро України перерахувало ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» 1300.00 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно наказу №4869 від 06.06.2017 року Моторно (транспортного) страхового бюро України наказано сплатити [PERSON] шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 6505.44 гривень, які згідно платіжному дорученню №4869рв від 09.06.2017 року перерахована на рахунок [PERSON] . Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об1єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1. шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2. за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3. за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимогами ст.1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна з результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 9.4. ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ зобов`язане направити свого представник (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно вимог п.39.1., 39.2.2 п.39.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом. У відповідності до вимог п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до підпункту «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач спричинивши майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену шкоду у розмірі збитків.

Outcome: approved