Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом та плати за надання та управління кредитом, в обґрунтування якого зазначив, що 04 серпня 2010 року між Комунальним підприємством «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та відповідачем був укладений кредитний договір №0182/2010, про надання кредиту на придбання житлового будинку у розмірі 60000,00 гривень строком на 15 років. Відповідно до Кредитного договору фактично отриманий відповідачем кредит, повинен повертатися рівними частинами чотири рази на рік у розмірі 1000,00 гривень основного боргу, починаючи з 04.11.2010 року згідно з встановленим графіком, та одночасно вносити плату за користування кредитом та управління кредитом, але відповідач порушив умови Кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, в наслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена. Заборгованість за Кредитним договором складає: заборгованість по кредиту у розмірі 14963,81 грн., відсоткам за користування кредитом у розмірі 747,40 грн., відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 3669,14 грн., а всього - 19380,31 грн. З метою уникнення подальшого зростання та накопичення боргу просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а всього стягнути 21 142,31 грн. Представник позивача Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 65, 66)., Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надходило. (а.с. 59, 63)., Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 04 серпня 2010 року Комунальне підприємство «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та [PERSON] уклали кредитний договір № 0182/2010 про надання кредиту на придбання житлового будинку у розмірі 60000,00 гривень строком на 15 років (а.с. 15)., Згідно з п. 2.5 цього кредитного договору відповідач був зобов'язаний здійснювати погашення кредиту рівними частинами чотири рази на рік по 1000,00 грн. та одночасно вносити плату за користування кредитом, надання та управління кредитом чотири рази на рік до четвертого числа листопада, лютого, травня та серпня місяців щорічно. Дата початку повернення кредиту - 04 листопада 2010 року, дата закінчення повернення кредиту - 04 серпня 2025 року. У п. 2.5.1 кредитного договору зазначається, що за користування кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати Фонду плату у розмірі трьох відсотків річних від суми кредиту, що знаходиться в користуванні, у строки, визначені цим кредитним договором. Нарахування відсотків починається з наступного дня після видачі кредиту позичальнику. Відповідно до п. 2.5.2 кредитного договору за надання та управління кредитом (оформлення документів, обслуговування кредиту, моніторинг цільового використання та своєчасного погашення кредиту) відповідач зобов'язувався сплачувати Фонду плату у розмірі трьох відсотків річних від суми кредиту, що знаходиться у користуванні, у строки, визначені цим кредитним договором. Нарахування відсотків починається з наступного дня після дня видачі кредиту. За змістом п. п. 3.2, 3.3. кредитного договору відповідач у випадку несвоєчасного повернення кредиту сплачує Фонду пеню (за кожен день прострочення платежів) із розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. У випадках невиконання чи неналежного виконання зобов'язань за цим договором позичальник відшкодовує Фонду збитки у повному обсязі. Сторонами було складено примірний графік повернення кредиту та сплати відсотків (а.с. 14)., Однак відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором № 0182/2010 від 04.08.2010 року, відповідач станом на 27.03.2018 року має заборгованість у загальному розмірі 19 380,31 грн., яка складається з наступного: заборгованість по кредиту у розмірі 14 963,81 грн., відсоткам за користування кредитом у розмірі 747,40 грн., відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 3669,14 грн. (а.с. 6,10,11)., Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з тим, що позов Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом та плати за надання та управління кредитом підлягає задоволенню, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст.11,509,525,526,527,530,543,599,610-611,627,1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved