Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької областізвернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області із позовом про позбавлення батьківських прав.Позов мотивований тим, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO], але фактично вихованням дитини вона не займається, матеріально її не забезпечує, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, умовами проживання та перебування в навчальному закладі. Дитину залишила у своєї матері - [PERSON], яка за місцем свого проживання характеризується негативно, надати належне утримання та виховання дитині не має змоги. Внаслідок зазначеного Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином повідомлялась за зареєстрованим та останнім відомим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження [PERSON], виданого повторно 21 лютого 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, його матір'ю є [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень 26 червня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 75 ( а.с. 3) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 21 лютого 2017 року, номер актового запису 75, дата складання 26 червня 2007 року, матір'ю [PERSON] [INFO] вказана [PERSON] [INFO], відомості про батька вказані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (а.с. 4-5). Відповідно до подання від 16 лютого 2017 року за № 52, рада опіки та піклування при виконкомі Михайлівської селищної ради просить порушити питання про відібрання малолітнього [PERSON] [INFO] від матері - [PERSON], [INFO] та позбавити її батьківських прав, в зв'язку з тим, що мати відмовилася від виховання та утримання своєї дитини. На даний час [PERSON] перебуває на довготривалому лікуванні в м. Запоріжжі. Сина залишила у своєї матері [PERSON], яка за місцем свого проживання характеризується негативно. Надати належне виховання та утримання малолітньої дитини жінка не в змозі (а.с. 6). Згідно рішення Михайлівської селищної ради від 16 лютого 2017 року за №1, рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Михайлівської селищної ради вирішила відібрати [PERSON] 2007 року відібрати [PERSON] [INFO] у матері [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з тим, що мати дитини відмовилася від виховання та утримання сина, а подальше проживання дитини в кризовій сім'ї призведе до загрози його здоров'я та життя ( а.с. 7). Відповідно до довідки - характеристики від 15 лютого 2017 року за № 478, виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], за час проживання на території Михайлівської селищної ради зарекомендувала себе посередньо, має середню освіту, схильна до розгульного, безвідповідального способу життя, ніде не працює, по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO] постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 8). Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 15 лютого 2017 року за № 479, [PERSON] власного житла не має. На даний час перебуває на лікуванні в м. Запоріжжі. До лікарні проживала у сім'ї співмешканця [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Проживали вдвох з співмешканцем у добудованій до житлового будинку частині, в іншій частині житла лише одна кімната, санвузол та коридор. ( а.с. 9). Відповідно до довідки виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області 15 лютого 2017 року за № 1146, [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS], зареєстрована в [ADDRESS], склад її сім' - [PERSON], [INFO], [PERSON], співмешканець ( а.с. 10). Згідно з характеристикою на учня 3-Б класу КЗ «Михайлівська ООШ I-III ступеней №3» [PERSON], фізично розвинутий, дуже рухливий, має добрі здібності, але навчається нижче своїх можливостей за відсутності старанності та постійної зміни місця проживання, один час проживав з матір'ю та вітчимом, потім з бабусями, потім у тітки, після чого з батьком, тому часто забував посібники, книги, ручки, зошити. З вересня 2016 року [PERSON] з матір'ю не проживає, а проживав з біологічним батьком - [PERSON], який успіхами дитини цікавився, підтримував телефонний зв'язок з вчителем, приходив до школи. З вересня 2016 року, мати успіхами дитини не цікавилася, на збори не приходила, зв'язатися з нею не було можливості, так як телефонні номери, які вона залишила, були недійсними або на телефонні дзвінки мати не відповідала. Хлопчик за матір'ю не скучав та повертатися додому до неї не хотів. На даний момент хлопчик проживає з бабусею ( а.с. 11). Згідно до довідки видраної КЗ «Михайлівська загальноосвітня школа I-III ступенів №3» Михайлівської районної ради Запорізької області, [PERSON], [INFO] року, дійсно навчається в 3-Б класі вказаного закладу ( а.с. 12). Відповідно до повідомлення Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області [PERSON], [INFO] в 2014 році притягувалася до кримінальної відповідальності в зв'язку з вчиненням кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ( а.с. 13). Згідно наказу Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17 лютого 2017 року за № 01-07/015, [PERSON], [INFO], було влаштовано на виховання та спільне проживання в родину громадянина [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS], як дитину, яка залишилася без батьківського піклування, зобов'язано [PERSON] піклуватися про підопічного, створювати належні умови для розвитку та виховання ( а.с 14). Відповідно до висновку Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 21 лютого 2017 року за № 01-14/087, громадянка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], згідно довідки Михайлівської селищної ради фактично проживає за адресою: [ADDRESS], має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки -характеристики Михайлівської селищної ради Запорізької області [PERSON] за час проживання на території селищної ради зарекомендувала себе посередньо. Власного житла не має. Схильна до розгульного, безвідповідального способу життя. Ніде не працює. Має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Останній час проживала разом зі співмешканцем [PERSON].02 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до служби у справах дітей з проханням надати інформацію щодо можливого тимчасового влаштування свого малолітнього сина до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей. Причиною такого звернення, зі слів матері, було те що, співмешканець [PERSON], ображає дитину, та не бажає, щоб в його будинку проживав малолітній [PERSON]. Згідно характеристики КЗ «Михайлівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3» Михайлівської районної ради від 16 лютого 2017 № 01-1 1/053, мати з вересня місяця 2016 року успіхами дитини не цікавилась, шкільні збори не відвідувала, не телефонувала. [PERSON] за матір'ю не сумував і повертатися додому не бажав. Згідно подання Михайлівської селищної ради від 16 лютого 2017 № 1 рада опіки та піклування звертається з проханням порушити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно її малолітнього сина [PERSON] в зв'язку з тим, що мати відмовилась від виховання та утримання своєї дитини. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей районної державної адміністрації від 17 лютого 2017 року № 01-07/015 малолітній [PERSON] тимчасово влаштований в родину дідуся [PERSON], в зв'язку з тим, що залишився без батьківського піклування. [PERSON] вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, станом його здоров'я, матеріальної допомоги не надає, не цікавиться його фізичним і духовним розвитком, тим самим ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при Михайлівській районній державній адміністрації від 21 лютого 2017 № 2 та у зв'язку з тим, що мати не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям, станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не утримує матеріально, орган опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини - [PERSON],[INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, коштів на її утримання не надає. В матеріалах справи є наявні чисельні докази винної поведінки відповідача, яка, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків. Своєю поведінкою відповідач не забезпечує своїй дитині рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Мати, в даному випадку, не несе відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Характер поведінки відповідача, його особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини, відсутні підстави для надання переваги інтересам відповідача, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи, суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON], маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається її вихованням, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав. При цьому, застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно своєї дитини, відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача, в дохід держави, підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved