Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 04.10.2003 року Виконкомом Новогригорівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через втрату почуття поваги та любові один до одного . Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду її представником - адвокатом Сікорським М.М. надана заяву із клопотаням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, причини неявки та заперечення проти позову до суду не надав. Про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 04.10.2003 року Виконкомом Новогригорівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 2, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки припинені через втрату почуття поваги та любові один до одного . Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] що підтерджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 23.02.2004 року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їхній дитині, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України,суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Крім того, позивачем не заявлено клопотання про стягнення сплаченого судового збору. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved