overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1994р. який був зареєстрований [INFO], а/з №1246. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 14.05.2003р.н. який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Їх шлюбні стосунки припинено з липня 2014р. з причини постійних сварок, конфліктної обстановки в сімї, яка перешкоджає нормальному існуванню і життєдіяльності. Продовження спільного життя позивачка вважає неможливим. Спору про поділ майна не має. Тому просить розірвати їх шлюб, оскільки підстав для примирення та збереження їх сімї не вбачає. Крім того, у звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідач заперечень проти позову не надав, у судове засідання не зявився поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Позивачка після розірванням шлюбу бажає мати шлюбне прізвище [PERSON]. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105,110,112,180-183 СК України, оскільки судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, втратили повагу один до одного, із-за постійних сварок, позивачка стверджує, що їх подальше спільне життя не можливе, та наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, зберігати сімю вбачає недоцільним, крім того оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обовязків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2009р.» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у звязку зі зміною законодавства з цього питання. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів на утримання її неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку відповідача, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини свого заробітку щомісячно, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. Обґрунтування позовних вимог підтверджується свідоцтвом про народження дитини позивачки, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та ін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1994р. який був зареєстрований ВРАГС Ленінського району м. Запоріжжя, а/з №1246. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Їх шлюбні стосунки припинено з липня 2014р. з причини постійних сварок, конфліктної обстановки в сім'ї, яка перешкоджає нормальному існуванню і життєдіяльності. Продовження спільного життя позивачка вважає неможливим. Спору про поділ майна не має. Тому просить розірвати їх шлюб, оскільки підстав для примирення та збереження їх сім'ї не вбачає. Крім того, у зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідач заперечень проти позову не надав, у судове засідання не з'явився поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Позивачка після розірванням шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON]. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105,110,112,180-183 СК України, оскільки судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, втратили повагу один до одного, із-за постійних сварок, позивачка стверджує, що їх подальше спільне життя не можливе, та наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, зберігати сім'ю вбачає недоцільним, крім того оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обов'язків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2009р.» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів на утримання її неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку відповідача, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини свого заробітку щомісячно, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. Обґрунтування позовних вимог підтверджується свідоцтвом про народження дитини позивачки, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та ін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2010р. який був зареєстрований Васильківським міським управлінням юстиції РАЦС а/з №132. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Їх шлюбні стосунки припинено з серпня 2012р. з причини постійних сварок, конфліктної обстановки в сім'ї, яка перешкоджає нормальному існуванню і життєдіяльності. Продовження спільного життя позивачка вважає неможливим. Спору про поділ майна не має. Тому просить розірвати їх шлюб, оскільки підстав для примирення та збереження їх сім'ї не вбачає. Крім того, у зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідач допитаний судовим дорученням, заперечень проти позову не має, з розірванням шлюбу та стягнення з нього аліментів з мотивів зазначених в позові згодний. Позивачка після розірванням шлюбу бажає мати шлюбне прізвище - [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105,110,112,180-183 СК України, оскільки судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, втратили повагу один до одного, із-за постійних сварок, позивачка стверджує, що їх подальше спільне життя не можливе, та наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер, зберігати сім'ю вбачає недоцільним, крім того оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обов'язків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2009р.» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, в частині стягнення аліментів на утримання її неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частині заробітку відповідача, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини свого заробітку щомісячно, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. Обґрунтування позовних вимог підтверджується свідоцтвом про народження дитини позивачки, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, довідкою про склад сім'ї позивачки та ін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] ,[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 січня 1992 року між нею та відповідачем Козятинським райвідділом ЗАГС Вінницької області було зареєстровано шлюб за актовим записом № 10. Під час шлюбу у них народилося дівоє дітей : донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON] , [INFO]. На даний час донька повнолітня . Останній час вони з чоловіком не можуть знайти спільної мови, між ними виникають постійні сварки, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач в добровільному порядку участі у вихованні та утриманні сина не приймає, не надає допомоги, хоча зобов'язаний утримувати сина до його повноліття . Просить також неповнолітнього сина залишити проживати з нею . Позивачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи , однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи , суд прийшов до висновку , що визнання позову відповідачем необхідно прийняти , оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх -небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 січня 1992 року у Козятинському райвідділі ЗАГС Вінницької області ( а.с.9) . Під час шлюбу у сторін народилося дівоє дітей : донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 7), та син [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6) . На даний час донька повнолітня. . Подальше проживання неможливе, в зв'язку з тим, що сторони не можуть знайти спільної мови, між ними виникають постійні сварки, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач в добровільному порядку участі у вихованні та утриманні сина не приймає, не надає допомоги, хоча зобов'язаний утримувати сина до його повноліття . Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки в судовому засіданні доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків , передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 04 лютого 2006 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Якимівського РУЮ Запорізької області актовий запис № 04. Від цього шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечать їхнім з відповідачем інтересам. Сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім`ї неможливе, сім`я розпалась остаточно. Відповідач постійного місця роботи не має і таким чином має мінливий дохід. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. І ст.184 СК України). Відповідно до Закону України № 719 від 16 січня 2014 року «Про державний бюджет України на 2014 рік», в 2014 року прожитковий мінімум на одну дитину у віці до 6 років встановлено у розмірі 1 032 гривні, а на дитину у віці від 6 до 18 років - у розмірі 1 286 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ст. 197ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянув матеріали справи, заслухав думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Розгляд матеріалів справи показав, що збереження сімейних стосунків між сторонами неможливо, відновити сім`ю сторони не намагаються, сім`я розпалась остаточно. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. Просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 26.07.2010 року, стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося, чоловік вживає спиртні напої, вчиняє сварки, не надає матеріальної допомоги на дітей, хоча працює і має регулярний заробіток. З червня 2013 року проживають окремо. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав. Суду пояснила, що не працює, є інвалідом 3-ої групи по зору та доглядає дитину-інваліда. Відповідач позовні вимоги визнав, згідній на розірвання шлюбу та сплату аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.07.2010 року виконкомом Великонизгірецької сільради Бердичівського району Житомирської області, актовий запис № 4, мають трьох дітей, народжених до реєстрації шлюбу: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю.(а.с.4,5,6,7,8) Подружжя проживають окремо з червня 2013 року, миритись не бажають, сім'я існує формально, обидва згідні на розірвання шлюбу. За таких обставин шлюб можливо розірвати. Відповідач є батьком дітей, зобов'язаний утримувати її до повноліття, працює офіційно, має регулярний дохід, згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі ? частини свого заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою відповідач працює водієм Бердичівського хлібозаводу, отримує заробіток в розмірі 2200-2300 грн. в місяць. (а.с.9) Отже, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила, що з 14 березня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них є неповнолітня дитина [PERSON] [INFO]. Відповідач по справі не надає сімї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. А тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно та розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день слухання справи в суді. Причини його неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката [PERSON], позивачку, прийшов до висновку, що в подружжя [PERSON] склались непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, між сторонами часто виникають конфлікти, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сімї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер. Враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу та стягнення аліментів є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до часткового задоволення. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. У підтвердження своїх вимог суду пояснила, що 14 жовтня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбних відносин з яким має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Після першого року сумісного проживання в сімї почалися свари, що привело до того, що відносини з відповідачем стали ворожі, влітку 2013 року шлюбні відносини були припинені і вони почали проживати окремо один від іншого. Поновлювати шлюбні відносини не бажає. Просить розірвати шлюб. Дитина проживає з нею. На її утримання відповідач надає матеріальну допомогу, але не в повній мірі. Позивачка прохає стягнути, щомісяця, з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 /4 частки заробітку. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що шлюбні відносини дійсно припинені і поновленню не підлягає, тому він згоден на розірвання шлюбу. Він добровільно здійснює допомогу на утримання сина, купляючи тому одяг та інші речи. На цей час він є студентом, і не має самостійного заробітку, у звязку із чим зможе сплачувати аліменти лише після закінчення навчання, коли буде мати самостійний заробіток. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2011 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбних відносин з яким має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Влітку 2013 року шлюбні відносини були припинені і сторони почали проживати окремо один від іншого. Поновлювати шлюбні відносини ніхто із сторін не бажає, у звязку із чим суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач працездатний, не має захворінь, які перешкоджають праці, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, тобто відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1. стан здоров'я і матеріальне положення дитини; 2. стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; 3. наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4. інші обставини, що мають істотне значення. Ніяких обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які б могли вплинути на збільшення або зменшення розміру аліментів суду не надано. Суд вважає розумним та справедливим розміром аліментів на 1 дитину ? частину доходу батька дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що з 01 жовтня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на утримання дитини. У позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, спільне життя не склалось, позивачка втратила до позивача почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Позов просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково погодившись на розірвання шлюбу, але заперечує проти стягнення аліментів в сумі 1 000 гривень. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, відповідача, прийшов до висновку, що в подружжя [PERSON] існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, між сторонами часто виникають конфлікти, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім'ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер. Враховуючи те, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі вищесказаного та

Outcome: approved