Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій згідно зменшених позовних вимог просить визнати її особистою приватною власністю автомобіль Mercedes-Benz VITO 111 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER]) особистою приватною власністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 березня 1998 р. позивач зареєструвала шлюб з Відповідачем по справі - [PERSON]. 01 лютого 2005 року Апеляційним судом Чернівецької області [PERSON] було позбавлено волі на вісім років шість місяців за ст. 187 ч. 4 КК України. 08 липня 2010 року його було звільнено умовно-достроково від невідбутої частини покарання - двох років сімнадцяти днів позбавлення волі на підставі постанови Крижопольського районного суду Вінницької області від 08 липня 2010 року. 17 листопада 2014 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області колишнього чоловіка позивачки було засуджено на шість років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Вирок вступив в законну силу 15 червня 2015 р. Згідно вироку суду автомобіль «Мерседес Віто» д.н. [NUMBER], який був у користуванні обвинуваченого [PERSON] і знаходиться на відповідальному зберіганні у [PERSON] звернути на користь держави в рахунок конфіскації майна обвинуваченого [PERSON]. Ще під час досудового слідства в рамках кримінальної справи, згідно постанови слідчого від 15 листопада 2012 p., на автомобіль, який належіть позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.06.2012 p., було накладено арешт. Дана обставина підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На момент скоєння злочину, січень - липень 2012 р., сторони фактично припинили шлюбні відносини. Дану обставину можуть підтвердити їх спільні знайомі, яких позивач просить суд допитати в якості свідків. Арештований автомобіль позиавач купувала самостійно за свої власні кошти. [PERSON], після повернення додому в 2010 році ніде не працював, ніяких доходів не мав. Фактично сидів на шиї позивачки. Вказані обставини і призвели до того, що сторони припинили шлюбні відносини. Більш того, тоді коли [PERSON] було затримано на автомобілі позивача, він знаходився за рулем машини незаконно. [PERSON] не надавала йому дозволу на управління та розпорядження своїм автомобілем. Але враховуючи попередні стосунки, [PERSON] не стала заявляти про це в органи міліції, так як не хотіла, щоб дана обставина якимсь чином посилила ступінь відповідальності [PERSON] Крім того позивач зазначає, що у всіх процесуальних документах вказано, що автомобіль знаходився у [PERSON] в користуванні. Тобто це не його майно. [PERSON] з 2004 року зареєстрована приватним підприємцем та має стабільний дохід. З отриманого доходу постійно сплачує податки відповідно до чинного податкового законодавства. Вказаний автомобіль купувався нею за кошти отримані від підприємницької діяльності та являється її знаряддям виробництва. Вказаний арешт майна позивача порушує її права власника, обмежуючи її право володіння, користування та розпорядження майна. Зважаючи на викладене позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право особистої власності на спірний автомобіль. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2015 року позовні вимоги в частині виключення майна з опису залишено без розгляду за заявою позивача [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не зявилися, однак позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність в якій зазначила, що позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує у повному обсязі. Просить визнати спірний автомобіль особистою приватною власністю. Відповідач до судового засідання не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, оскільки спірний автомобіль придбаний [PERSON] за власні кошти. Представник управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначено що служба при вирішенні вказаного спору покладається на розсуд суду. Представник органу виконавчої служби в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] він взагалі не знає, зазначив, що автомобіль на скільки йому відомо купувався за власні кошти [PERSON] та є її автомобілем на праві особистої приватної власності. Суд дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно із ст. 57 ч.1 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно цих вимог судом встановлено, що сторони з 03 березня 1998 року перебувають у шлюбі (а.с. 5). 01 лютого 2005 року Апеляційним судом Чернівецької області [PERSON] було позбавлено волі на вісім років шість місяців за ст. 187 ч.4 КК України. 08 липня 2010 року його було звільнено умовно-достроково від невідбутої частини покарання - двох років сімнадцяти днів позбавлення волі на підставі постанови Крижопольського районного суду Вінницької області від 08 липня 2010 року. 17 листопада 2014 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області позивачки колишнього чоловіка було засуджено на шість років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Вирок вступив в законну силу 15 червня 2015 р. Згідно вироку суду автомобіль «Мерседес Віто» д.н. [NUMBER] який був у користуванні обвинуваченого [PERSON] і знаходиться на відповідальному зберіганні у [PERSON] звернути на користь держави в рахунок конфіскації майна обвинуваченого [PERSON]. За час перебування у шлюбі, позивач придбала у власність автомобіль Mercedes-Benz VITO 111 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER]). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Mercedes-Benz VITO 111 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER]) є [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва серії В0№ № 388952, [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець від 30.03.2004 року. (а.с. 17). З заяви [PERSON] вбачається, що він стверджує той факт, що автомобіль Mercedes-Benz VITO 111, реєстраційний номер [NUMBER] є особистою приватною власністю [PERSON], оскільки участь у придбанні вказаного автомобіля не приймав (а.с 59). Оскільки під час судового розгляду справи знайшов підтвердження той факт, що автомобіль Mercedes-Benz VITO 111 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER]) був придбаний за власні кошти [PERSON], що підтверджено у заяві відповідача та поясненнями свідка [PERSON] Суд також бере до уваги, що позивач є фізичною особою-підприємцем з 2004 року, працює, має офіційний дохід, що підтверджує той факт, що вона мала змогу придбати на власні кошти спірний автомобіль, а також те що відповідач веде антисуспільний спосіб життя, офіційно не працював під час купівлі автомобіля, тобто не мав змоги прийняти участь у купівлі автомобіля, шляхом внесення власних коштів. А також ст. 174 ч.4 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач надав до суду заяву в якій позов визнав, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. А тому, суд приходить до висновку, що слід визнати особистою приватною власністю [PERSON] автомобіль Mercedes-Benz VITO 111 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] (номер кузова [NUMBER]). На підставі викладеного,

Outcome: approved