Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.06.2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Перебуваючи в шлюбі з [PERSON] вона уклала з кредитною спілкою «Херсонський кредит» договір споживчого кредиту № 4753, за яким одержала гроші в сумі 3600 грн., сума процентів по кредиту - 877,21 грн., всього в сумі 4477,21 грн., вказані кошти були витрачені на потреби сім'ї. Вона сплачувала кредит згідно графіку погашення місячних платежів. Останній платіж 06.02.2014 року в сумі 4804,78 грн. вона внесла після розлучення та укладення шлюбу з іншим чоловіком. 27 лютого 2013 року [PERSON] уклав з кредитною спілкою «Херсонський кредит» договір споживчого кредиту № 4812, за яким одержав гроші в сумі 6000 грн., сума процентів по кредиту - 1511,35 грн., разом 7511,35 грн., вказані кошти були витрачені на потреби сім'ї. 27.02.2013 року між нею та КС «Херсонський кредит» укладено договір поруки № 4812. За п.2.1 вказаного Договору у разі невиконання позичальником зобов'язань з відповідним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Гроші витрачені на потреби сім'ї. [PERSON] оплачував кредит частинами. 06.02.2014 року гроші в сумі 3732, 58 грн. прийнято від [PERSON] за [PERSON], вказані кошти вона внесла перебуваючи в шлюбі з іншим чоловіком. 01.01.2009 року у Приватбанку нею було відкрито картковий рахунок [NUMBER].Відповідно до виписки з особового рахунку, грошові суми були зняті з кредитної картки в 2011 році під час перебування в шлюбі з відповідачем. Останній внесок за картковим рахунком нею було сплачено 26.02.2014 року на суму 3607,82 грн. на час перебування в шлюбі з [PERSON]. Нею було сплачено грошові кошти за споживчими кредитами № 4753 від 28.02.2013 року в розмірі 4804,78 грн., №4812 від 27.02.2013 року в розмірі 3732,58 грн., за основною карткою [NUMBER] карткового кредиту в розмірі 3607,82грн., за прострочення платежу по картковому рахунку в розмірі 588,51 грн. Просила суд стягнути з відповідача на її користь частину боргу, який був нею сплачений в сумі 6367,14 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позову не визнав, вказавши, що гроші не витрачалися на потреби сім'ї, за вказані гроші вони робили ремонт в квартирі, яка після розподілу майна залишилася у позивачки. Гроші з картки позивачка витрачала на косметику, про всі договори він знав, свій кредит він погасив частково в сумі 3 994,19 грн. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено. 28.01.2013 року між [PERSON] та КС «Херсонський кредит» укладено договір споживчого кредиту на суму 3600 грн. зі сплатою процентів в розмірі 42 % річних. Кредит надається строком на 12 місяців. З графіку місячних платежів до вказаного Договору та квитанції до прибуткового касового ордеру № 471 від 06.02.2014 року слідує, що [PERSON] сплатила 4 804,78 грн. в рахунок повного погашення кредиту, згідно договору споживчого кредиту № 4753 від 28.01.2013 року. 27 лютого 2013 року між [PERSON] та КС «Херсонський кредит» укладено договір споживчого кредиту на суму 6000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 44 % річних. Кредит надається строком на 12 місяців. 27 лютого 2013 року між КС «Херсонський кредит» та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному об'ємі за своєчасне і повне виконання зобов'язань [PERSON] за Договором споживчого кредиту № 4812 від 27 лютого 2013 року. З графіку місячних платежів до вказаного Договору та квитанції до прибуткового касового ордеру № 469 від 06.02.2014 року слідує, що [PERSON] сплатила за [PERSON] в рахунок часткового погашення кредиту згідно договору споживчого кредиту №4812 від 27.02.2013 року гроші в сумі 3732,58 грн. З виписки ПАТ «Приватбанк» по картковому рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 01.01.2009 року до 17.09.2014 року вбачається, що 26.02.2014 року на картку зараховані гроші в сумі 3019,31 грн. З квитанцій ПАТ «Приватбанк» від 26.02.2014 року слідує, що [PERSON] внесені гроші на картковий рахунок [PERSON] в сумі 3019,31 грн. та 588,51 грн. З виписки по лицьовому рахунку [PERSON] слідує, що штраф за просрочку понад 30 днів становить 638, 51 грн. На даний час ПАТ «Приватбанк» повідомив [PERSON] про закриття карткового рахунку [NUMBER]. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 17 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та позивачка змінила прізвище на [PERSON]. Відповідачем в судове засідання надано квитанцію від 10.02.2014 року про сплату в рахунок повного погашення кредиту, згідно договору споживчого кредиту № 4812 від 27.02.2013 року грошей в сумі 3994,19 грн. Під час розподілу майна, як слідує, з ухвали апеляційного суду Херсонської області від 13.08.2014 року судом не взято до уваги кредитні зобов'язання подружжя. Відповідно до ст. 65 ч.4 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Судом встановлено, що за час спільного життя, подружжя [PERSON] укладали договори споживчих кредитів та сплачували місячні платежі, [PERSON] була відкрита кредитна картка в ПАТ «Приватбанк», гроші взяті за кредитами та зняті з кредитної картки використовувалися сторонами в інтересах сім'ї як встановлено судом, на час розірвання шлюбу борги не були сплачені, під час розподілу майна в судовому порядку, зобов'яззання подружжя не враховувалися, після укладення шлюбу з іншим чоловіком позивачка за себе та колишнього чоловіка [PERSON] сплатила гроші в сумі 6367,14 грн. Проте, за споживчим кредитом від 27 лютого 2013 року, укладеним між [PERSON] та КС «Херсонський кредит» позивачкою сплачено гроші в сумі 3732,58 грн., відповідачем також сплачено в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором гроші в сумі 3994,19 грн., загальний борг за договором 7511 грн. 35 коп., тобто позивачкою виконано зобов'язання подружжя, в частині, що підлягає до сплати саме нею не як поручителем, а як дружиною [PERSON], бо гроші отримані в кредит витрачалися на потреби сім'ї. Що стосується боргу сплаченого за договором споживчого кредиту від 28.01.2013 року, укладеного між [PERSON] та КС «Херсонський кредит», позивачкою сплачено після розірвання шлюбу в рахунок повного погашення кредиту 4 804,78 грн., до вказаної суми входять подвійні відсотки, які передбачені як відповідальність за порушення умов кредитного договору, що не відноситься до зобов'язань подружжя, а є відповідальністю за неналежне виконання зобов'язання позивачкою. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню частина грошових коштів, сплачених позивачкою в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним в період шлюбу з відповідачем, в сумі 1668,10 грн. Для закриття карткового рахунку, відкритого позивачкою в період шлюбу з відповідачем у ПАТ «Приватбанк» [PERSON] сплачено гроші в сумі 3019, 31 грн. на погашення боргу та 588,51 грн. - в рахунок штрафу за прострочення платежів, що не підлягають стягненню з відповідача, бо є відповідальністю позичальника, а не зобов'язанням подружжя. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що гроші, одержані за кредитними договорами не використовувалися в інтересах сім'ї, оскільки вони не підтверджені доказами, проте вказані зобов'язання виникли під час перебування [PERSON] в шлюбі з позивачкою, частково зобов'язання виконувалися [PERSON], про що свідчить квитанція, він не заперечував проти поповнення карткового рахунку «Приватбанку». Таким чином, з відповідача підлягає стягненню частина грошових коштів, сплачених позивачкою в рахунок погашення спільних подружніх зобов'язань за кредитними договорами в сумі 3572,65 грн. З них за споживчим кредитом від 27 лютого 2013 року, укладеним між [PERSON] та КС «Херсонський кредит» - 394,90 грн., за договором споживчого кредиту від 28.01.2013 року, укладеного між [PERSON] та КС «Херсонський кредит» - 1668,10 грн., за договором карткового рахунку [NUMBER] [PERSON] в ПАТ «Приватбанк» - 1509,65 грн. В іншій частині позов не підлягає задоволенню. За таких обставин, на підставі ст. 65 ч.4 СК України, 24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial