Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області яка належала йому на підставі державного акту серія ЯИ № 177725 від 26 січня 2010 року, у звязку з втратою його чинності, а також визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 1994 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, на яке 23 січня 1984 року вона склала заповіт на користь її брата [PERSON], посвідчений виконкомом Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі за № 8. 19 лютого 1999 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. 15 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 19 жовтня 2009 року її батько [PERSON] отримав державний акт серії ЯИ № 177725 про право власності на земельну ділянку по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області на підставі рішення № 201 від 07 вересня 2007 року. 22 серпня 2011 року її батько [PERSON] помер. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2014 року за нею зокрема визнано право власності на обов»язкову частку у спадщині, що складає 2/9 частини житлового будинку та визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04 червня 2015 року було затверджено мирову угоду, укладену між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до якої за нею визнано право власності на вказаний житловий будинок. У звязку з тим, що вона набула право власності на житловий будинок, вважає, що є підстави для визнання за нею права власності і на земельну ділянку, у зв»язку з чим звернулася до суду з позовом. Позивачка та її представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог та пояснили, що договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] набув право власності на житловий будинок, визнано недійсним, а тому вважають, що є підстави для припинення його права власності на земельну ділянку та визнання за позивачкою права власності. Представник Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Представник Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Представник [PERSON] [PERSON] до судового засідання не заявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що позов визнає і просить справу розглянути без її участі. [PERSON] був допитаний судовим дорученням, позов не визнав, наполягав на особистій участі у судовому засіданні, але до судового засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву визнав повністю, проти її задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 09 жовтня 1994 року померла [PERSON] матір позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, згідно договору купівлі-продажу від 26 жовтня 1977 року. 19 лютого 1999 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, після смерті [PERSON] 15 грудня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, посвідчений приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] Вказані обставини встановлені рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2014 року по цивільній справі № 1506/5986/2012, а тому у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. 19 жовтня 2009 року на імя [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області площею 0,2500 га, цільове призначення будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та постійного користування землею, договорів оренди землі 26 січня 2010 року за № 011051600481 (а.с. 4). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 червня 2014 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 лютого 1999 року, виданого державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області на ім»я [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 09 жовтня 1994 року на житловий будинок по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області; договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, укладений 15 грудня 1999 року між [PERSON] і [PERSON] визнано недійсним; за [PERSON] визнано право на обовязкову частку у спадщині 2/9 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, який належав її матері [PERSON], померлій 09 жовтня 1994 року (а.с. 5-6). Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 04 червня 2015 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за умовами якої за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок по вул. Гоголя, 4 в с. Троїцьке Біляївського району Одеської області (а.с. 12-13). Про набуття [PERSON] права власності на вказаний житловий будинок свідчить також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15). Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи, що договір купівлі-продажу, у відповідності до якого [PERSON] набув право власності на житловий будинок, визнано недійсним, а право власності на цей житловий будинок перейшло до позивачки, є підстави у відповідності до положень ч.1 ст. 120 ЗК України для припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, яка належала йому на підставі державного акту серія ЯИ № 177725 від 26 січня 2010 року у звязку з втратою його чинності і, відповідно, визнання права власності на цю земельну ділянку за позивачкою.

Outcome: approved