Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач надала до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, додаткових витрат у розмірі 1500 грн. щомісячно, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь за 3 роки з моменту розірвання шлюбу - 23 листопада 2011 року - у загальній сумі 10000 грн., посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, він є приватним підприємцем, сума доходу відповідача близько 10000 грн. щомісячно. Представник відповідача визнав позов частково, посилаючись на те, що відповідач в змозі сплачувати лише аліменти на дочку у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, додаткові витрати у розмірі 300 грн. щомісячно, у частині стягнення аліментів на користь [PERSON] за минулі 3 роки у розмірі 10000 грн. заперечив, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість цих вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 27 липня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду міста Одеси від 23 листопада 2011 року. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе стягувати з нього лише 1000 грн. аліментів щомісяця. Доказів, що відповідач [PERSON] може сплачувати щомісяця 3000 грн. на дитину, позивачем не надано. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з медичними довідками на ім'я малолітньої [PERSON], встановлено, що дитина народилася з родової травмою, яка полягає у наявності лише одної нирки, потребує постійного медичного обстеження, догляду за неї, тимчасових хірургічних операцій. З урахуванням матеріального становища відповідача, суд вважає за можливе стягувати з нього лише 500 грн. додаткових витрат на дитину до досягнення нею повноліття. Доказів, що відповідач [PERSON] може сплачувати додаткові витрати на дитину у розмірі 1500 грн. щомісячно, позивачем не надано. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш, як за три роки. Суд вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню лише з дня пред'явлення [PERSON] позовної заяви про стягнення аліментів - з 24 жовтня 2014 року, оскільки [PERSON] не надано доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів від [PERSON]

Outcome: partial