Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с. 87-90), просить визнати незаконним та скасувати рішення 12 сесії ХХХІІІ скликання Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 січня 2000 року щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,050 га, кадастровий номер 5121082400:02:002:0787, що розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с. Дачне вул. Софіївська (колишня Щорса), 67; визнати частково незаконним та скасувати рішення Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 998-V від 19 лютого 2008 року щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,060 га, кадастровий номер 5121082400:02:002:0787, що розташована за адресою: Одеська область Біляївський район с. Дачне вул. Софіївська (Щорса), 67; визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯМ № 244071, зареєстрований 29 грудня 2012 року за № 5121000001006951 на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] на підставі рішення Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 998- V від 19 лютого 2008 року та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 5121082400:02:002:0787; скасувати реєстрацію та присвоєння кадастрового номеру 5121082400:02:002:0787 на вказану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі Національної кадастрової системи. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 1996 року між нею та [PERSON] було розподілено майно подружжя та визнано право власності на будинок № 67 по вул. Софіївській (раніше Щорса) в с.Дачне Біляївського району Одеської області в рівних частках. Згідно погосподарської книги за вказаним будинком значиться земельна ділянка площею 0,1189 га. Між співвласниками склався порядок користування земельною ділянкою, частині будинку, яка належить їй на праві приватної власності, була присвоєна адреса: с. Дачне Біляївського району Одеської області вул. Софіївська (Щорса), 67а. На підставі рішення Дачненської сільської ради від 19.02.2008 року [PERSON] було надано право на отримання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,060 га. Рішенням Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 квітня 2013 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,0589 га за адресою: вул. Софіївська (колишня Щорса), 67а с. Дачне Біляївського району Одеської області. До цього часу закінчити виготовлення документів та отримати право власності на земельну ділянку за вищевказаною адресою вона не може, так як під час виготовлення технічної документації було встановлено, що при виготовленні документів та державного акту на ім»я [PERSON] було порушено порядок, передбачений чинним законодавством і на даний час земельні ділянки накладаються одна на одну. Земельна ділянка, на якій розташована її частина будинку, передана у власність [PERSON], чим порушено її права. У зв»язку з викладеним вона звернулася до суду з позовом. Представник позивача до судового засідання не з»явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні позову наполягає в повному обсязі і просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні погодився з тією обставиною, що частина житлового будинку, який належить на праві приватної власності позивачці, розташований на належній йому земельній ділянці. Разом з тим проти задоволення позову заперечував. Після перерви відповідач до судового засідання не з»явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Представник Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з»явився, але від нього надійшло заперечення на позову, в якому він зазначив, що із заяви [PERSON] вбачається, що вона отримала дозвіл на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку площею 0,0589 га, чому в будь-якому випадку передувало проведення геодезичної зйомки ділянки, в якій відображаються суміжні землевласники та збір вихідних документів для подачі заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку. Представник Управління Держгеокадастру у Біляївському районі Одеської області до судового засідання не з»явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У відповідності до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 1996 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку, розташованого по вул. Щорса, 67 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, за кожним (а.с. 8). Згідно даних по господарської книги Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області за [PERSON] значиться земельна ділянка площею 0,06 га, за [PERSON] 0,0589 га (а.с. 9-10). Рішенням Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12 січня 2000 року № 19-ХХІІІ [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га по вул. Щорса, 67 в с. Дачне Біляївського району Одеської області (а.с. 65-66). 19 лютого 2008 року до вказаного рішення було внесено зміни щодо площі земельної ділянки, зазначено, що площа земельної ділянки, яка передана у власність [PERSON], становить 0,06 га (а.с. 64). 29 грудня 2012 року на імя [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що розташована по вул. Щорса, 67 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт виданий на підставі рішень Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області від 12.01.2000 року № 19-ХХІІІ та 19.02.2008 року № 998-V (а.с. 46-47). Згідно з ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Стаття 152 ЗК України передбачає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив ту обставину, що частина житлового будинку, яка належить позивачці [PERSON], знаходиться на належній йому земельній ділянці, а тому ця обставина у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. У зв»язку з викладеним позивачка позбавлена оформити правовстановлюючі документи на належну їй земельну ділянку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved