Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною аліментів. Посилається в позові на те, що 09 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом в книзі реєстрації актів одруження № 928. З відповідачем [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів та поглядів на життя. З травня 2014 року Відповідач проживає окремо від сім'ї. Позивач разом із вином проживають у батьків [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Виходячи з того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить задовольнити позов. У судове засідання позивач не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає всебічному розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що 09 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом в книзі реєстрації актів одруження № 928. З відповідачем [PERSON] мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З моменту окремого проживання Відповідач мало цікавиться життям сина, рідко приймає участь в його вихованні та утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З позову вбачається, що відповідач участі в утриманні дитини фактично не бере, син знаходиться на повному утриманні позивача. Заробітної плати [PERSON] для утримання дитини не достатньо, відповідач допомоги на утримання не дитини не надає. Малолітній син потребує постійних витрат на харчування, купівлю одягу, лікарняні обстеження, утримання дитини потребує великих витрат, тому позивач не в змозі сама утримувати малолітнього сина. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved