Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову посилається на те, що з січня 2018 року по вересень 2020 року вони проживали разом без реєстрації шлюбу однією сім`єю. Під час спільного проживання [INFO] у них народився вин [PERSON] , батьком якого є відповідач. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а дитина проживає разом з позивачкою. Оскільки остання офіційно не працевлаштована, державної допомоги не отримує, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного з відповідачем сина у розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач молодий, здоровий, працездатний, а тому може сплачувати такий розмір аліментів. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що з відповідачем вони мешкають окремо, шлюб не реєстрували. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує 860 гривень щомісячно соціальної допомоги. Відповідач добровільно кожного місяця сплачує на її користь 1000 гривень для утримання спільного сина, проте цих коштів їй не вистачає на його утримання, а такий розмір аліментів з нею не погоджувався. Також пояснила, що відповідач інколи крім грошових коштів привозить дитині продукти харчування, солодощі, проте такої допомоги вважає не достатньо. Вважала, що ј частина від доходів відповідача буде перевищувати 1\~000 гривень, яку вона отримує на даний час. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав в частині розміру аліментів, проте не заперечував сплачувати аліменти. Пояснив, що він з сином спілкується, передає продукти харчування, а також кожного місяця сплачує по 1\~000 гривень на його утримання у зв`язку з тим, що даний час він втратив роботу, офіційно не працевлаштований. Також пояснив, що має на утриманні ще двох дітей від його першого шлюбу, яким також щомісяця сплачує по 1\~000 гривень на кожну дитину. Просив суд, під час вирішення розміру аліментів врахувати вказаний факт, стягнути з нього 1/8 частину від його заробітку, про що також зазначив у своєму відзиві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , яка про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, у судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та врахувати, що відповідач кожного місяця сплачує на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.50-51). З`ясувавши думку сторін, суд постановив здійснювати розгляд справи за відсутності [PERSON] , оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач регулярно надає кошти на утримання дитини в розмірі 1\~000 гривень, що не заперечувалося і позивачкою. В той же час такий розмір аліментів не узгоджувався між сторонами. Оскільки доказів щодо існування домовленості стосовно розміру щомісячного утримання дитини між сторонами не надано, тому суд вважає, що аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який надав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020-2021 роки (а.с.32), згідно яких судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований з 4 кварталу 2020 року. Крім того, судом враховано той факт, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.34), яка на даний час навчається в Державному навчальну закладі «Запорізьке вище професійне училище моди та стилю» з 01 вересня 2020 року по 14 червня 2023 року (а.с.31), а також є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.35). Згідно копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] (а.с.45), відповідач з серпня 2017 року щомісячно в добровільному порядку сплачує аліменти на дітей розмірі 2\~000 гривень, що також підтверджується і наданими суду копіями поштових переказів (а.с.52-53). Також суд враховує матеріальне становище і позивачки, яка не працює, стан здоров`я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~вимог ст.\~183\~СК України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Так, при визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2021 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» на одну особу віком до 6 років становить - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивачка так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати свою дитину. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати половині прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік». У зв`язку з тим, що відповідачем надано суду докази сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 є необґрунтованими, з огляду на те, що відповідач фактично має сплачувати аліменти на трьох дітей. Тому суд вважає, що аліменти в розмірі 1/6 частини будуть достатніми з урахуванням всіх обставин справи. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, часткове задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Крім цього, у зв`язку із частковим задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.\~ На підставі\~ст.\~ст.\~180-182,\~184\~Сімейного\~Кодексу\~України,\~

Outcome: partial