Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відносини між подружжям погіршились та вони стали проживати окремо. Дитина залишилась разом з матірю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріально сімї не допомагає. В звязку з цим, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошові й сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки її власних коштів не вистачає на забезпечення життєвих потреб доньки в харчуванні, одязі та інших речах. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що окрім спільної з позивачем доньки має також на своєму утриманні сина [PERSON], [INFO] Крім цього, зазначив про відсутність регулярного доходу, оскільки офіційно не працевлаштований та займається сезонними заробітками. Згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-КГ № 089923. На теперішній час подружжя разом не проживає, донька знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувалось. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, стабільний заробіток відсутній, має на утриманні ще одну дитину, позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку з яким також погодилась і позивач в судовому засіданні, а тому приймаючи до уваги матеріальне становище сторін та вимоги сімейного законодавства, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі погодженому сторонами в судовому засіданні. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial