Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням суду, яке набрало законної сили 15.07.2011 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, дбаючи про її всебічний розвиток, але матеріальний стан не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потребу дитини на її повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби. Також, дитина навчається у школі з поглибленим вивченням французької мови, з метою подальшого розвитку здібностей та отримання кваліфікованих знань вона потребує постійних додаткових платних занять з репетиторами. З моменту розірвання шлюбу вони з відповідачем домовилися про тверду грошову суму, яку відповідач буде перераховувати на її банківську картку щомісяця на утримання дитини, яка становила 1400,00 грн. щомісяця. Проте, відповідач перераховує матеріальну допомогу на утримання доньки після її нагадувань, заборгованість за минулі місяці у разі несплати відповідач взагалі ігнорує, відповідно виникли заборгованості по шкільним щомісячним витратам, які необхідно сплатити до вересня цього року. Відповідач відмовляється приймати участь у розвитку та вихованні дитини, за три роки жодного разу не був присутнім на батьківських зборах у школі, не цікавиться ні основними ні додатковими витратами на дитину. Позивач зазначає, що відповідач є приватним підприємцем, не утримує інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, не має нового шлюбу та має фінансову можливість допомагати їй у вихованні дитини та задоволенні матеріальних потреб і розвитку здібностей доньки. Вона разом з дитиною мешкає у трикімнатній квартирі, яку дедалі стає важко утримувати самотужки. На день подання позову фактично щомісячні витрати на утримання дитини складають 2690 грн. в літку та 4140 грн. взимку. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1888 грн. щомісячно, але не менше 1400 грн.; стягнути з відповідача заборгованість за минулі несплачені місяці 2014 року, а саме: лютий, березень, квітень, травень, червень у розмірі 7000,00 грн. В судове засідання позивач не з»явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове заперечення проти позову, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на невеликий розмір своєї заробітної плати, просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2000 року. Від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 25.10.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис № 941. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.07.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. [PERSON], [INFO], після розірвання батьками шлюбу проживає з матір'ю за адресою [ADDRESS] і на її утримання за домовленістю з позивачкою відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу. Разом з цим, останнім часом відповідач перестав надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки регулярно та в обумовленому між ними розмірі, в зв»язку з чим позивач перебуває в скрутному матеріальному стані, що стало приводом для її звернення до суду із даним позовом. Встановлено, що відповідач працює у ФОП [PERSON] на посаді водія та має середньомісячний нарахований середній заробіток у розмірі 1350,00 грн. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач є приватним підприємцем та має фінансову можливість надавати їй матеріальну допомогу у вказаному нею в позові розмірі. Разом з цим, позивач не надала будь-якого належного та допустимого доказу того, що відповідач має крім вказаного ним заробітку будь-який інший дохід, достатній для надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки у розмірі, вказаному нею у позові. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін та наданих доказів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання його неповнолітньої доньки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісяця до її повноліття. Будь-яких доказів того, що на утриманні відповідача перебувають ще будь-які особи та про існування будь-яких перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання доньки за станом здоров»я ним суду не надано. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів за минулий період - з лютого по червень 2014 року у сумі 7000,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів за вказаний період з відповідача, але не змогла їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial