Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що [INFO] померла баба позивачки з боку матері - [PERSON] . Після її смерті видкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1087 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2001 року Яготинською міською радою Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Яготинської міської ради від 14 липня 1998 року № 8 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER]; квартири за [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Яготинською державною нотаріальною конторою 03 січня 1992 року за р. № 18 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 25 квітня 1992 року, реєстрова книга № 19, р. № 6335. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є донька [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших спадкоємців, передбачених чинним законодавством України, у [PERSON] немає. Спадщину [PERSON] прийняла, звернувшись в передбачений законодавством термін, із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори Київської області, але свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно не отримала. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1087 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартири за [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, передбачених чинним законодавством України, у [PERSON] немає. З заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори позивачка не зверталася, але вважає, що спадщину прийняла шляхом постійного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] і протягом шести місяців не заявила відмову від прийняття спадщини. Інший спадкоємець - [PERSON] , вважається такою, що спадщину не прийняла. Але позивачка отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на дане спадкове майно немає можливості, в зв`язку з втратою [PERSON] за життя оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Отримати дублікати правовстановлюючих документів на спадкове майно не можливо, у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи викладене, просив встановити факт постійного проживання та визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні предстанвик позивача позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, проте, конверти із судовими повістками повернулися без вручення адресату - відповдіачці по справі з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідачка викликалася в судове засідання відповідно до п. 11 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З показань свідка [PERSON] та [PERSON] , даних в судовому засіданні, вбачається, що позивачка переїхала проживати до своєї матері [PERSON] та проживала з нею до дня її смерті, доглядаючи за нею та проживаючи з нею біля 6 років по день смерті.. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2001 року Яготинською міською радою Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Яготинської міської ради від 14 липня 1998 року № 8 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] належала земельна ділянка площею 0,1087 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-19). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Яготинською державною нотаріальною конторою 03 січня 1992 року за р. № 18 та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації 25 квітня 1992 року, реєстрова книга № 19, р. № 6335, належала квартира за [ADDRESS] (а.с. 13-17). Після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу (а.с. 8 зворотній бік). [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] і [PERSON] (а.с. 12). 02.12.1983 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 11). 22.06.1990 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 10). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 15.11.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та договір купівлі-продажу, посвідчений Яготинською державною нотаріальною конторою 03 січня 1992 року за р. № 18 втрачені (а.с. 20). Також міститься коія спадкової справи (а.с.36-52) з якої вбачається, що [PERSON] вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, проте за час свого життя не отримала відповідне свідцтво про право на спадщину на дане майно. У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають до задоовлення.

Outcome: approved