Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка у лютому 2017 року звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 8000 грн. на місяць, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було припинено на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09.07.2012. Від відповідача має доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком дитини. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З січня 2017 року дитина відвідує приватний дитячий садок «Сімейний клуб «ЕкоНяня» та вокальну студію «Забава». Заклади є платними. Позивач вказує, що спільна дитина має ацетонемічний синдром та останній необхідне особливе харчування, додаткове обстеження та лікування. Коштів, які надає відповідач не достатньо для забезпечення повноцінного життя та розвитку дитини. Зазначає, що відповідач є працездатною заможною людиною та може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Враховуючи вищенаведене, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, просила суд його задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував частково, просив задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 4000-5000 грн., надав суду довідки про доходи та платіжні доручення на отримувача [PERSON] Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.07.2002 в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №1295 (а.с. 4). Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.07.2012 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб, зареєстрований 18.07.2002 між [PERSON] та [PERSON], в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1295 - розірвано. [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. (а.с.6). Позивачка, звертаючись з позовом до суду, посилалася на те, що малолітня [PERSON] проживає з нею, дану обставину не заперечував і відповідач. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані матеріально забезпечувати свою малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Частина перша статті 181 СК України передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними». Так, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частин або повністю. А також якщо виплата заробітної плати провадиться із затримкою на порушення умов трудового законодавства. Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює на посаді директора ТОВ «ФАУСТ ІСП». Згідно довідки про доходи вбачається, що загальна сума доходу відповідача за період з вересня 2016 по серпень 2017 без урахування аліментів становить 34200,00 грн. (а.с.30). Згідно довідки, виданої регіональним сервісним центром в м. Києві МВС України 21.09.2017, за відповідачем транспортні засоби не зареєстровані (а.с.31). Також, з поданих доказів відповідачем вбачається, що останнім були здійснені платежі на користь [PERSON] (а.с.35-40) Враховуючи вищевикладене, обставини справи, часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та вважає за належне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 березня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Суд критично оцінює пояснення позивачки в обґрунтування заявленої нею вимоги суми аліментів, виходячи з її необґрунтованості. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial