Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки останній продовжує навчання та просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісяця починаючи з дня подачі позову і до 30.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з [PERSON] перебувала в шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1998 року, який було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. На теперішній час син є повнолітньою особою, після закінчення середньої школи продовжує навчання та є студентом третього курсу денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу. Строк закінчення навчання 30.06.2021 року. Свого доходу син не має, а тому потребує матеріальної допомоги у період навчання. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини, так як [INFO] у нього народилася дитина, [PERSON] , який знаходиться на його утриманні. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 20.11.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, повідомлялася належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу). Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного… Згідно ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1998 року у виконкомі Макошинської селищної ради Менського району Чернігівської області, актовий запис № 24. ( а. с. 4) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.09.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. ( а. с. 5) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . ( а. с. 6) З акту від 31.10.2019 року, складеному мешканцями будинку [ADDRESS] встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та фактично мешкає у квартирі [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою мешкає її син [PERSON] , [INFO] , який навчається у коледжі та фактично знаходиться у неї на утриманні. ( а. с. 7) На підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. ( а. с. 8) [PERSON] , [INFO] є повнолітнім, не працює, навчається на третьому курсі денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу. Строк закінчення навчання 30.06.2021 року. ( а. с. 9) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив, що заявлений до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості. При цьому суд враховує обставини щодо наявності у відповідача на утриманні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ч. 1 ст. 27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Отже, з урахуванням наведених вище положень міжнародного закону, що є складовою національного законодавства, безумовний обов`язок відповідача стосовно надання ним належного утримання передусім неповнолітній дитині визначає істотне обмеження можливості надання ним утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання. Натомість саме можливість надання матеріальної допомоги батьками є визначеною законом умовою їх обов`язку надання оспорюваного за предметом позову утримання повнолітній дочці, сину, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років. Вказаний обов`язок відповідача щодо надання утримання неповнолітній дитині є безумовним, на відміну від обов`язку надання утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання, що здійснюється за умови можливості платника надавати таку допомогу. З огляду на викладене, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує той факт, що повнолітній [PERSON] є студентом третього курсу денного відділення Харківського державного автотранспортного коледжу, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, оскільки заявлений позивачем їх розмір 1/4 частини його доходу вочевидь не відповідає принципам розумності та справедливості. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Також, суд відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial