Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач, ПАТ «Дельта Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 02.04.2003 р. ТОВ «Український промисловий банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №42/П-03, за умовами якого відкрив позичальнику кредитну лінію з початковим лімітом 9965 грн. з розрахунку 25% річних. Пунктом 1.6. договору передбачено, що позичальник здійснює повернення кредитних ресурсів в сумі 9965 грн. та сплачує банку фіксовану суму відсотків за весь термін дії кредитного договору, в розмірі 1346 грн.34 коп. щомісячними фіксованими платежами. При розрахунку відсотків кількість днів у місяці вважається рівною 30, у році - 360 днів, розрахунковий період з 25 числа поточного місяця. Пунктом 3.1. договору передбачено, що повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за користування ними здійснюється позичальником щомісячно фіксованими платежами. Також відповідно до п.п.6.4,8.5. договору, за неналежне виконання своїх зобов'язань «Сторони» несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством. 30.06.2010 р. відповідно до постанови Правління Нацбанку України «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» №369, на підставі трьохстороннього договору за участю Нацбанка України ТОВ «Укрпромбанк», передав (відступив) АТ «Дельта Банк» активи та кредитні зобов'язання у порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, і права вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за кредитним договором №42/П-03 від 02.04.2003 р.. Відповідачка свої кредитні зобов'язання не виконувала, станом на 19.05.2014 р. загальна заборгованість склала 22934 грн. 44 коп., у тому числі: тіло кредиту - суму 9328 грн. 35 коп. ; відсотки за користування коштами - суму 13606 грн. 09 коп.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 22934 грн. 44 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка, [PERSON], до суду повторно не з'явилася, причини неявки не повідомила, судові повістки - повідомлення, надіслані за її останньою відомою адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вона вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку заочного провадження, та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд установив, що 02.04.2003 р. ТОВ «Український промисловий банк» уклав з [PERSON] кредитний договір №42/П-03, за умовами якого відкрив позичальнику кредитну лінію з початковим лімітом 9965 грн. з розрахунку 25% річних, строком до 01.04.2004 р. включно (п.1.6, 6.4,8.5.) (а.с.5-7). 30.06.2010 р. відповідно до постанови Правління Нацбанку України «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» №369, на підставі трьохстороннього договору за участю Нацбанка України ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) АТ «Дельта Банк» активи та кредитні зобов'язання у порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, і права вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, у тому числі за кредитним договором №42/П-03 від 02.04.2003 р. (а.с.11-16). Відповідно до ст.514, ч. 1 ст. 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачкою не виконувались умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 19.05.2014 р. загальна заборгованість склала суму 22934 грн.44 коп., у тому числі: тіло кредиту - суму 9328 грн. 35 коп. ; відсотки - суму 13606 грн. 09 коп. (а.с.10). Даних на спростування доводів, викладених у позовній заяві та розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Договір, укладений між сторонами, на підставі положень ст. 629 ЦК України, є для цих сторін обов'язковим. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 - 1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За ст. ст. 526, 615 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктами 1.6., 6.4, 8.5. кредитного договору №42/П-03 від 02.04.2003 р. сторонами передбачено сплату платежів, процентів та пені. Положення ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України регулюють строки позовної давності, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому стягує з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 22934 грн. 44 коп.. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати зі сплати судовий збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.7). На пiдставi наведеного, ст. ст. 16, 512-519, 526, 530, 536, 610, 612, 615, 625, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved