Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач КП «Жовтневе трамвайне депо» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 5\~588,47 грн. та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 31.03.2016 року о 19 год. 35 хв. по вул. Полтавський Шлях, в районі будинку № 115 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року № 639/3111/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Винна поведінка [PERSON] спричинила затримку в русі електротранспорту на маршруті № 3, а саме: відповідачем було створено перешкоду для руху трамвая на проїзній частині дороги (трамвайні колії), що не дозволило проїхати (об`їхати) трамваям. Трамвайні вагони на маршруті № 3 простоювали 31.03.2016 року з 09 год. 55 хв. до 11 год. 20 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену відповідачем. Технічної можливості об`їхати транспортний засіб ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , трамвайні вагони не мали можливості, оскільки трамваї рухаються виключно по трамвайній колії уздовж контактної мережі, за заданими рейсами та з певним інтервалом часу. Факт спричинення матеріальної шкоди підтверджується актом про перерву руху трамваїв від 31.03.2016 року, складеним заступником директора КП «Жовтневе трамвайнедепо» Єсиним Г.А. за участю представника поліції Зезіна В.В. У зв`язку з простоєм трамвайних вагонів від тимчасового перешкоджання(закриття) руху на маршруті № З КП «Жовтневе трамвайне депо» були завдані збитки, що складаються з втрат від вимушеного простою, а саме втрат виручки за відповідний час роботи рухомого складу. Відповідно до розрахунків збитків під час затримки руху на маршруті № З зроблених згідно Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів», розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 5 588, 47 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» до [PERSON] про стягнення шкоди, спричиненої перешкоджанням рухові трамваїв. Призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.03.2016 року о 19 год. 35 хв. по вул. Полтавський Шлях, в районі будинку № 115 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.04.2016 року по адміністративній справі №639/3111/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Відповідно до копії акту про перерву рухутрамваїв від 31.03.2016 року, складеним заступником директора КП «Жовтневе трамвайнедепо» Єсиним Г.А., за участю представника поліції Зезіна В.В. , трамвайні вагони на маршруті №3 простоювали 31.03.2016 року з 09 год. 55 хв. до 11 год. 20 хв., саме через дорожньо-транспортну пригоду, спричинену [PERSON] .. Технічної можливості об`їхати транспортний засіб ВАЗ 2106, реєстраційний номер [NUMBER] , трамвайні вагони не мали можливості, оскільки трамваї рухаються виключно по трамвайній колії уздовж контактної мережі, за заданими рейсами та з певним інтервалом часу (а.с. 6-7). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно доч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлено, що міський електричний транспорт - складова частина єдиної транспортної системи, призначена для перевезення громадян трамваями, тролейбусами, поїздами метрополітену на маршрутах (лініях) відповідно до вимог життєзабезпечення населених пунктів. Маршрут (лінія) - напрямок руху трамвая, тролейбуса (поїзда метрополітену, швидкісного трамвая) за встановленим розкладом між визначеними та відповідно обладнаними пунктами на зупинках. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про міський електричний транспорт» тимчасове припинення або обмеження надання транспортних послуг може застосовуватись у випадках, передбачених Правилами дорожнього руху. Стаття 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» встановлює право перевізника вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування розміру збитків під час затримки руху позивачем КП «Жовтневе трамвайне депо», зроблений розрахунок відповідно до Методичних рекомендацій щодо визначення втрат підприємств міського електричного транспорту у випадках тимчасового закриття або перешкоджання рухові трамваїв чи тролейбусів, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 490 від 31.12.2010 року, розмір шкоди спричиненої внаслідок затримки в русі транспорту становить 5 588,47 грн. (а.с.8), що є відповідно до ст. 77 ЦПК належним доказом. Пунктом 2 Методичних рекомендацій визначено, що втрати перевізника від тимчасового закриття або перешкоджання рухові на визначених договором про організацію надання транспортних послуг маршрутах та від пошкоджень об`єктів міського електричного транспорту розраховуються, в тому числі, у випадку зменшення фактичного обсягу транспортної роботи через перешкоджання рухові за маршрутом (маршрутами) іншими транспортними засобами, власниками яких є юридичні або фізичні особи. Втрати від тимчасової затримки руху на маршрутах міського електричного транспорту з незалежних від перевізника причин можуть визначатися шляхом розрахунку показників зміни обсягів\~транспортної роботи перевізника (базовий метод) або за показниками часу вимушеного простою і виручки за годину роботи рухомого складу (альтернативний метод) (п.2.1. Методичних рекомендацій). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що тимчасове перешкоджання рухові трамваю спричинено дорожньо-транспортною пригодою, яка відбулася з вини відповідача, що встановлена постановою суду від 22.04.2016 року та саме внаслідок затримки руху трамваю комунальному підприємству «Жовтневе трамвайне депо» спричинено матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 5 588,47 грн. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП «Жовтневе трамвайне депо» про стягнення шкоди, спричиненої перешкоджанням рухові трамваївпідлягають задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 19.02.2019 року №3691 на суму 1\~921 грн. (а.с.2).

Outcome: approved