Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 19.08.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та відповідачем було укладено кредитний договір №2188, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 193804 грн., а позичальник в свою чергу зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строках та на умовах передбачених кредитним договором та графіком платежів. Вказував на те, що 17.12.2012 року між ПАТ «АльфаБанк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Посилався на те, що відповідач неналежно виконує свої зобов'язання перед банком, чим грубо порушує умови кредитного договору, внаслідок чого у нього станом на 01.09.2013 року утворилась заборгованість за кредитом - 42203,65 грн., по відсотках - 8487,01 грн., по комісії - 3840,02 грн., пеня - 590,96 грн. Вказував на те, що позивачем відповідачу направлялась письмова вимога про дострокове повернення кредиту, проте вказана вимога виконана не була. У зв'язку з наведеним, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 55121,64 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що двічі належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомили і не подали заяви про відкладення розгляду справи. Так, згідно положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідка АДБ при УМВС України в Чернівецькій області Антонюк М.М. зареєстрований за адресою - м. Чернівці, вул. Ставропольська, 10. Саме за цією адресою судом неодноразово надсилались судові повістки та матеріали позовної заяви з додатками. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачів, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит №2188 та в подальшому до даного договору між сторонами укладались договору про внесення змін до договору про іпотечний кредит, зокрема №1883 від 26.07.2006 року, №997 від 01.08.2008 року (а/с 5,8,9). У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з умов вище вказаних договорів, банк надав відповідачу кредит для завершення будівництва житла в розмірі 193,804 грн. (40000 дол. США), кінцевим строком погашення кредиту до 18 серпня 2015 року, з умовами здійснення погашення кредиту відповідно до графіку зменшення кредитної лінії, який є невід'ємною частиною договору. Окрім того, умовами договору також передбачено сплату процентів за користування кредитом у розмірі 20% річних за кредитом наданим у гривні та 15% річних за кредитом наданим у дол.. США, а також у випадку неналежного виконання прийнятих на себе позичальником зобов'язань передбачено сплато неустойки. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав покладених на нього обов'язків, внаслідок чого у нього станом на 01.09.2013 року утворилась заборгованість в розмірі 55121,64 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 42203,65 грн., заборгованості по відсотках - 8487,01 грн., заборгованості по комісії - 3840,02 грн., пені - 590,96 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а/с 33). Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний промислово-інвестиційний банк та ПАТ «Альфабанк» до позивача перейшло право вимоги по кредитних договорах, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами (а/с 18). Окрім того, перехід права вимоги до позивача за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] підтверджується також витягом з додатку №1 до договору відступлення права вимоги (а/с 34). Відповідно до повідомлення про усунення порушень від 24.10.2013 року. позивач повідомляв відповідача про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення, проте відповідач належним чином на вказану вимогу банку не відреагував (а/с 35). Судом встановлено, що на момент розгляду справи судом відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved