Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

позивач Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Виконкому Довгинцівської районної у місті ради про відібрання неповнолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та просить суд без позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , відібрати його та стягнути аліменти на його утримання. В обгрунтування позову зазначено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з [PERSON] , [INFO] , має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками розірвано. [PERSON] та неповнолітній [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , з сім`єю не проживає, мешкає за адресою: [ADDRESS] . На цей час, [PERSON] стосунків з сином [PERSON] не підтримує, не цікавиться життям дитини, не надає допомоги в утриманні та вихованні сина [PERSON] , тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Неповнолітній [PERSON] на підставі наказу служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради від 11.02.2019 № 14 поставлений на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, оскільки дитина зазнала еконо\-мічного насилля. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради неодноразово здійснювались виходи за адресою: [ADDRESS] , але потрапити до приміщення жодного разу не вдалось. В ході бесіди з мешканцями будинку з`ясовано, що неповнолітній [PERSON] , в квартирі з`являється здебільшого в вечірній та нічний час, де він перебуває в інший час їм не відомо. На дзвінки та звернення сусідів, під час перебування в квартирі [PERSON] двері не відчиняє. Мати, [PERSON] , на телефонні дзвінки не відповідає, письмові запрошення до служби у справах дітей залишає поза увагою. Неповнолітній [PERSON] з вересня 2019 року зарахований до Центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів № 1 (надалі ЦППРК № 1). Згідно повідомлень адміністрації ЦППРК № 1, [PERSON] практично не з`являється на навчання; мати не приділяє належної уваги вихованню дитини, зокрема не піклується про його навчання, зв`язок із навчальним закладом не підтримує, не контролює місцезна-ходження та зайнятість сина [PERSON] . Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» № 5492-УІ від 20.11.2012, кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. [INFO] [PERSON] виповнилось 14 років, тому згідно чинного законодавства, він повинен був отримати паспорт протягом 1 (одного) місяця, але на цей час [PERSON] паспорта так і не отримав. Перевищення зазначеного терміну є порушенням, відповідаль\-ність за яке передбачена статтею 197 КУпАП. Несвоєчасне отримання паспорта дитиною, в даному випадку [PERSON] , призводить до неможливості реєстрації на Зовнішнє незалежне оцінювання (нададі - ЗНО) і є підставою для відмови у допуску до ЗНО через відсутність Ю-картки, а також унемож\-ливлює отримання свідоцтва про повну загальну середню освіту. [PERSON] та [PERSON] попереджалась про необхідність оформлення паспорту сину, але продовжують ухилятись від виконання покладених на них обов`язків згідно чинного законодавства. На цей час, відповідно до повідомлення слідчого відділення Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 12019040740000612 від 11.06.2019 за ознаками складу кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, де одним з підозрюваних є неповнолітній [PERSON] . В рамках підготовки інформації н запит СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, спеціалістам служби справах дітей не вдалось зв`язатись з гр. [PERSON] , на телефонні дзвінки вона н відповідає, письмові запрошення ігнорує. Суб`єктами виявлення та/або організації соціального захисту дітей з [PERSON] проводились профілактичні бесіди з приводу належного виховання та утримання дитини, створення позитивного мікроклімату в сім`ї, вона попереджалась про адміністративна відповідальність за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, але змін н відбувається. Протягом 2019-2020 років службою у справах дітей неодноразово направлялись клопотання до Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Останній раз, 03.03.2020, згідно постанови Інгулецького районного суду міста Криве го Рогу Дніпропетровської області, [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Таким чином, громадяни [PERSON] та [PERSON] , не виконують батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , не контролюють його поведінку, місце перебування, не мають впливу на відношення сина до навчання, н піклуються про отримання ним освіти. Перелічені вище факти свідчать, що гр. [PERSON] , та гр. [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, та відповідають вимогам ч. І ст. 17 Сімейного кодексу України, що передбачає відібрання дитини від батьків, у випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача Стеценко Г.А. надала пояснення відповідно змісту позовних вимог, наполягала на задоволенні позову, в судовому засіданні пояснила, що проблеми у неповнолітнього виникли у зв`язку з переходом його до іншого навчального закладу, де він перестав ходити на заняття, почав займатися бродяжництвом, та скоїла кримінальне правопорушення. Далі представник позивача Щукіна А.О. надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що її син не займається бродяжництвом, в сусідів він не просив їсти, та коли вона їхала на заробітки , син залишався у бабусі. До квартири він приїздив просто щоб її перевірити. Від сусідів вона дізнавалася, що в квартирі збиралися підлітки. На разі паспорт син вже отримав. 2 місяці син проживав з бабусею, а раніше коли навчався в 4 класі 3 місяці проживав у бабусі так як відповідачка народила другу дитину та син ревнував до малої дитини матір, тому пожив у бабусі. Вона займається вихованням дитини, у сина просто такий період перехідний вік, тому з ним складно. Представник третьої особи Займукова І.А. в судовому засіданні пояснила, що вона спілкувалася і з дитиною і з матір`ю дитини , відповідачкою по справі, дитина хоче проживати з матір`ю, бажає бути вдома. А тому служба у справах дітей Довгинцівського району заперечує проти задоволення позову. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати відповідача [PERSON] , її син офіційно аліменти не сплачує, але він так допомагає дитині. Коли вони його віддали на навчання до училища йому там не сподобалося, онук не захотів ходити на навчання, а нещодавно вона дізналася про кримінальну справу. Вирішили онука перевести до іншого навчального закладу. Онук допомагає їй по ремонтам, на разі дитина проживає у бабусі вже 2 тижні. Вона тримає онука під контролем. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в центрі підготовки та перепідготовки робітників та кадрів. [PERSON] навчається в їх центрі, пропускає навчання, коли вони виходили на адресу проживання дитини, щоб поспілкуватися, але не попали до квартири, було зачинено. Потім було прийнято рішення, звернутися з цього приводу до органу опіки та піклування Інгулецького району. На початку грудня 2019 року до їх закладу приходила мати [PERSON] , але більше не було. 01.09.2020 року [PERSON] сам прийшов і сказав, що хоче навчатися і буде навчатися, буде ходити на навчання. На разі не відомо де знаходиться дитина. До них ніхто не звертався ні мама ні [PERSON] , ні бабуся, з питання зміни навчального закладу. Заборгованості що є по навчанню [PERSON] не перездав, він може продовжити навчання, але ж не приходить. А взагалі тихий , спокійний, не конфліктний хлопець. Згідно висновку органу опіки та піклування Довгинцівської районної в місті ради вбачається, що орган опіки та піклування Довгинцівської районної в місті ради провівши роботу з відповідачкою, дитиною, бабусею, поспілкувавшись з ними, прийшли до висновку про недоцільність відбирати у [PERSON] та [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, так як дитина бажає проживати з матір`ю в родині. Вислухавши представника позивача, відповідачку, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, зокрема і висновок органу опіки та піклування Довгинцівської районної в місті ради, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, громадянка [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з [PERSON] , [INFO] , має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками розірвано. [PERSON] та неповнолітній [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , з сім`єю не проживає, мешкає за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] з вересня 2019 року зарахований до Центру підготовки та перепідготовки робітничих кадрів № 1 (надалі ЦППРК № 1), але заняття пропускає. Мати та бабуся мають намір перевести його до іншого навчального закладу так як цей йому не подобається. Дитина проживає з матір`ю, а коли вона на заробітках то у бабусі, яка займається його вихованням. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті ради щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачів. Виконком не вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] . У дитини є постійне місце проживання, [PERSON] бажає проживати в сім`ї з матір`ю, він не малолітній, дитині 17 років, а тому його думка свідома та має значення в даній справі. Бабуся та матір планують змінити йому навчальний заклад, тобто дитиною займаються та він не бродяжництвує, батьківські обов`язки можливо не в повній мірі, але виконуються матір`ю та бабусею. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Враховуючи наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності не можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, оскільки в матеріалах справи відсутні беззаперечні та достатні докази, які б свідчили про винну та свідому поведінку відповідачів щодо ухилення від участі у вихованні сина, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, враховуючи, що вихованням дитини відповідач [PERSON] хоч і не в повній мірі, проте займається, виходячи зі своїх можливостей, фінансово допомагає з утриманням сина, що не спростовано позивачем, батько інколи підтримує зв`язок з сином, та зі слів бабусі допомагає матеріально інколи, тому позбавлення відповідачів батьківських прав є невиправданим, настільки крайнім заходом сімейно-правового характеру, який не відповідає інтересам дитини, а отже відсутні підстави для задоволення вимог. Виходячи з того, що суд не вбачає підстав для відібрання дитини [PERSON] , то немає підстав і для стягнення аліментів на його утримання. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed