Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач, Козинська селищна рада, звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.08.2002 року, укладений між Козинською селищною радою, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р. і зареєстрований в реєстрі під номером 3697 та у Обухівському районному відділі земельних ресурсів 07.08.2002 року за № 155 та відповідачем і стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з орендної плати в розмірі 5128,91 грн., а також витрати на оплату судового збору в сумі 4204,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 16446,01 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 року № 95/20 між позивачем та відповідачем було укладено 02.08.2002 року договір оренди, на підставі якого позивачем було передано відповідачу в користування на умовах оренди земельну ділянку 0,10 га (1000 кв. м.), яка розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області в районі садового товариства «Міжріччя» для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, строком на 49 років. В порушення умов договору оренди відповідач не належно здійснював сплату орендної плати та станом на 31.12.2020 року за період з 02.08. 2002 року по 31.12.2020 року має заборгованість в сумі 5 128,91 грн. Позивач вважає, що систематична несплата орендної плати відповідачем є підставою для розірвання договору оренди, оскільки такими діями відповідача йому нанесено значні збитки як власнику земельної ділянки. Ухвалою судді від 23.10.2020 року відкрито провадження по справі, за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача Чимерис Т.П. позовні вимоги підтримав, та визнав, той факт, що на даний час відповідачем погашено заборгованість по сплаті орендної плати в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, пояснив, що ним заборгованість по орендній платі в повному обсязі на даний час погашено, і підстави для розірвання договору відсутні. Жодних попереджень на його адресу не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 02.08.2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 26.06.2002 року за № 95/20 між Козинською селищною радою та відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Н.Р., що зареєстрований в реєстрі під номером 3697, а також зареєстрований в Обухівському районному відділі земельних ресурсів 07.08. 2002 року за № 155. На підставі зазначеного Договору оренди позивачем відповідачу була передана в користування на правах оренди земельна ділянка 0,10 га (1000 кв.м.), яка розташована в смт. Козин, Обухівського району, Київської області, в районі садового товариства «Міжріччя» для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей, строком 49 (сорок дев`ять) років. Відповідно п. 3.1. Договору було встановлено розмір орендної плати, яка становила на момент укладення договору 0,20 грн за 1кв. м. та складала 16,7 гривень в місяць та 200,40 гривень в рік. При цьому, п.3.5. Договору було передбачено, що розмір орендної плати щорічно переглядається в зв`язку з інфляцією, погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, зміни розміру ставки земельного податку та в інших випадках, передбачених законодавством України. За період з 2002 року по 2014 роки включно, Козинською селищною радою було замовлено та затверджено нову нормативну грошову оцінку (2010 рік), а орендна плата підлягала індексації довідно до рівня інфляції національної валюти України, згідно п. 3.5 Договору. Козинською селищною радою було направлено лист [PERSON] вих.№1173 від 04.12.2012 року з проханням отримати в Управлінні Держземагентства в Обухівському районі витяг з затвердженої згідно рішення Козинської селищної ради №14 від 31.05.2010 року нормативної грошової оцінки та звернутись до Козинської селищної ради з клопотанням про внесення відповідних змін до договору оренди. За період з 12.08.2002 року по 31.12.2020 року згідно розрахунку наданого позивачем, позивачу було нараховано орендну плату в сумі 5328,91 грн., з якої [PERSON] сплатив 07.09.2004 року кошти в сумі 200,00 грн., а тому заборгованість відповідача перед позивачем за зазначений період склало 5128,91 грн. 26.01.2021 року відповідачем [PERSON] повністю сплачено заборгованість по орендній платі в сумі 5328,91 грн., що підтверджується наданою ним квитанцією. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч. 5 ст. 6 ЗУ « Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Положеннями ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Тобто, для можливості розірвання договору в односторонньому порядку дане має бути чітко передбачено договором. Крім того, згідно ст. 32 ЗУ » Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, обов`язковою умовою для розірвання договору в односторонньому порядку на підставі п. 6.3 договору оренди є саме наявність попередження направленого заінтересованою стороною в адресу іншої сторони. Оскільки матеріали справи не містять відомостей про отримання такого такого попередження відповідачем, суд позбавлений можливості встановити даний факт. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що визначено ч.1 ст. 76 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено ч.1 ст. 77 ЦПК України. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатінсть доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання про що зазначено у ч.ч.1,2 ст. 80 ЦПК України. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відсутня заборгованість по орендній платі, підстав для відшкодування судових витрат по справі позивачеві не вбачається.

Outcome: dismissed