Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання із відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що спільне життя не склалося, відповідач батько дитини матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій змінила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав, просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання із відповідачем є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що спільне життя не склалося, відповідач батько дитини матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. В судове засідання відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене судом було перевірено законність вимог позивачки та встановлено про наявність правових підстав для задоволення позову та застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачкою по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини , пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Враховуючи ту обставину, що відповідач визнав позов, суд призначає аліменти в розмірі як того просить позивачка. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved