overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що з 01 березня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 134. На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилася. Звернулася до суду з заявою с проханням слухати справу за її відсутністю, на позові наполягає, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає, що відповідача було повідомлено належним чином про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази: свідоцтво про шлюб від 01.03.2014 року, свідоцтво про народження від 18.09.2014 року на [PERSON], суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доход) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позов обґрунтований, доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом , у якому після відповідних уточнень, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн. на місяць на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 20.12.2017 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правові відносини: Сторони перебували в незареєстрованому шлюбі під час якого народився [PERSON] [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини вказано [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин неповнолітній [PERSON] мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утримані, відповідач регулярної необхідної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошової сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом вірогідно встановлено що відповідач має задовільний стан здоровя, інших забов*язань фінансового характеру за виконавчими листами не несе. У відповідності до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до положень передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з відповідними змінами, розмір прожиткового мінімуму дітей віком до 6 років, в розрахунку на місяць на одну особу становить: з 01.01.2018 року - 1492 грн.; з 01.07.2018 року 1559 грн.; з 01.12.2018 року 1626 грн. Враховуючи вищезазначене, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON], [PERSON] такими,що втратили право користування жилим приміщенням та зняти їх з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідка [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [PERSON] є власницею будинку 19 по вул. Пішонівській у м. Одесі. До теперішнього часу за вказаною адресою зареєстровані також України [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту про не проживання від 21.08.2015 року, складений начальником дільниці № 11 КП «Порто-Франківський» [PERSON] та [PERSON] раніше на проживали та на даний момент не проживають за адресою: [INFO], їх особисті речі відсутні. Той факт, що відповідачі до цього часу зареєстровані за вказаною адресою, обумовлює необхідність позивачки сплачувати за нього всі комунальні платежі. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити частково, [PERSON], [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Одеса, вул.. Пішонівська (вул.. Ковалевського), буд. 19, суд відмовляє в частині позову щодо зняття з реєстрації, так як саме рішення про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] Ісака огли, [PERSON] [PERSON] кизи, [PERSON] [PERSON] такими,що втратили право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідка [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що згідно з розпорядження органу приватизації № 89023 від 27.01.1997 року позивачка отримала квартиру [ADDRESS]. До даний час за вказаною адресою зареєстровані також [PERSON] Ісак огли, [PERSON] [PERSON] кизи, [PERSON]. Відповідно до акту про не проживання від 08.02.2016 року, підписаний начальником дільниці № 12 КП «Порто-Франківський» [PERSON] Ісак огли, [PERSON] [PERSON] кизи, [PERSON] раніше на проживали та на даний момент не проживають за адресою: [INFO], їх особисті речі відсутні. Той факт, що відповідачі до цього часу зареєстровані за вказаною адресою, обумовлює необхідність позивачки сплачувати за них всі комунальні платежі. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, [PERSON] Ісака огли, [PERSON] [PERSON] кизи, [PERSON] [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] особи такою,що втратила право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] відповідно до Договору № 775 купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.1999р., укладеного на Одеській Універсальній біржі товарів та послуг та зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН. До теперішнього часу за вказаною адресою зареєстрований також громадянин України - [PERSON], з яким 29.11.2006 року [PERSON] було укладено договір піднайому, відповідач не мешкає у квартирі з листопада 2008 року. Відповідач після виселення з квартири з реєстрації не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивачки. Той факт, що [PERSON] до цього часу зареєстрований за вказаною адресою, обумовлює необхідність сплачувати за нього всі комунальні платежі, що, з урахуванням підвищення тарифів за комунальні послуги та відсутності інших доходів крім пенсії, є для мене - людини похилого віку, значним фінансовим навантаженням. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, [PERSON] визнати таким, що втратив право користування [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким,що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. До теперішнього часу за вказаною адресою зареєстрований також громадянин України - [PERSON], з яким до 2014 року позивачка мешкала. З літа 2014 року відповідач у квартирі не мешкає, його речей там не має. Той факт, що [PERSON] до цього часу зареєстрований за вказаною адресою, обумовлює необхідність сплачувати за нього всі комунальні платежі. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідачів у квартирі, що належить позивачу позбавляє його можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON] - задовольнити, [PERSON] визнати таким, що втратив право користування [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті № 206 у гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул.. Дніпровське шосе, 24, т.я. він з грудня 2014 року у кімнаті не проживає, і місце його перебування невідоме. Через реєстрацію і непроживання відповідача у вказаному жилому приміщенні, позивачка несе додаткові витрати на утримання житла та не має можливості оформити субсидію для оплат комунальних послуг. Позивачка у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, судова повістка, направлена за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернута до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Представник Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно с т. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймач а чи членів його родини за ним зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених термінів провадиться у судовому порядку. Судом установлено, що у кімнаті № 206 у гуртожитку за адресою м. Запоріжжя, вул.. Дніпровське шосе, 24, значиться зареєстрованим [PERSON], який з грудня 2014 року у кімнаті не проживає, і місце його перебування невідоме. У кімнаті відсутні особисті та побутові речі, меблі, які належать відповідачу. Дані обставини підтверджуються актом про непроживання особи від 22.01.2016 року Через реєстрацію і непроживання відповідача у вказаному жилому приміщенні, позивачка несе додаткові витрати на утримання житла та не має можливості оформити субсидію для оплати комунальних послуг. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], т.я. вони з січня 2015 року у квартирі не проживають, місце їх перебування невідоме. Через реєстрацію і непроживання відповідачів у вказаному жилому приміщенні, позивачка несе додаткові витрати на утримання житла та не має можливості оформити субсидію для оплат комунальних послуг. Позивачка у заяві до суду просила розглядати справу у її відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися, судові повістки, направлені за адресою реєстрації та вказаною у позові, повернуті до суду без вручення з приміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Суд зі згоди позивача та на підставі ст. 169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. [PERSON] у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Дослідивши надані докази і матеріали справи суд, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно с т. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймач а чи членів його родини за ним зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більш встановлених термінів провадиться у судовому порядку. Судом установлено, що у квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими [PERSON] і [PERSON]. Вказане жиле приміщення було закріплено за відповідачами на підставі Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №1176р від 09.11.2012 року «Про встановлення опіки на неповнолітніми [PERSON] Жамшидои і [PERSON]». [PERSON]-О досяг повноліття 19.01.2014 року, а [PERSON]-О 27.11.2012 року, і з часу досягнення повноліття виїхали з вказаної квартири, забрали свої особисті речі і місце їх перебування на теперішній час невідоме . У квартирі відсутні особисті та побутові речі, меблі, які належать відповідачам. Відповідачі не мешкає у вказаній квартирі з січня 2015 року, що вбачається з акту від 25.10.2016 року, тобто понад 6-ть місяців, без поважних причин. Через реєстрацію і непроживання відповідачів у вказаному жилому приміщенні, позивачка несе додаткові витрати на утримання житла та не має можливості оформити субсидію для оплати комунальних послуг. Згідно ст.. 88 ЦПК України ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а отже, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у сумі 618,40 грн., в рівних частках з кожного.. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить визнати за нею право власності на 14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Снятинського районного суду від 12.03.2014 р. визнано за позивачкою право власності на 12 частини будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] За позивачем визнано право власності на 14 частку, як члену колишнього «колгоспного двору» за відповідачкою, матір'ю позивача визнано право власності на 12 частини. Як було зазначено в рішенні суду після смерті [PERSON] у 2011 р. його частку успадковує позивачка, його дружина [PERSON] Доказів того, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] суду не представлено, тобто в зв'язку із відсутністю свідоцтва про народження позивачки суд не визнав за останньою право власності на 14 частини, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, однак подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити . Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що проти позову не заперечує. Просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: з довідки від 03.09.2012 р. виданої Коломийським МБТІ слідує, що приватної власності на будинок, що знаходиться в [ADDRESS] за померлим [PERSON] не зареєстровано, з довідки виданої Тростянецькою сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991 р. в [ADDRESS] були зареєстровані і проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з довідки виданої Тростянецькою сільською радою слідує, що в господарстві по [ADDRESS], крім померлої на день смерті була зареєстрована [PERSON], [INFO]. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] [INFO], який хоронив тіло померлої, з свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем спірного майна є позивачка, яка має намір прийняти спадщину, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка набула право власності на 14 частину житлового будинку та господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Суд на підставі встановленого та ст.ст. 392, 1258, 1265,1266 ЦК України,

Outcome: approved