Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просила розірвати шлюб, зареєстрований 22.08.2006 року виконкомом Олександрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 15. Відповідач до органів РАЦС для розірвання шлюбу не з'являється. В мотивування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем виявилось невдалим із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, довіри та спільних інтересів. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги. Вони не підтримують подружніх стосунків з вересня 2014 року, не ведуть спільне господарство, спільних дітей від шлюбу не мають, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.03.2015 року за клопотанням відповідача було надано строк для примирення подружжю, оскільки чоловік вважає, що його велике кохання до дружини може призвести до збереження сім'ї. Одночасно, провадження у справі було зупинено. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.04.2015 року було відновлено провадження у справі, оскільки з'ясовано, що в наданий судом термін подружжя не дійшло до примирення. Позивачка вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому просить суд задовольнити її позов та розірвати між ними шлюб. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Наданий сторонам строк для примирення не дав позитивного результату, подружжя до теперішнього часу не примирилось. При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги про розірвання шлюбу грунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved