Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачказвернулася до суду із зазначеним позовом в якому просить розірвати договір про продаж дверей, укладений нею з фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON]), розірвати договір про надання споживчого кредиту, укладений нею з ПАТ «ОТП Банк» (надалі також - банк), звільнивши її від сплати кредиту, а також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що10.03.2013 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено усний договір щодо придбання вхідних дверей вартістю 4 150,00 грн. 10.03.2013 року позивачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк» на суму 5 644,00 грн. (4 150,00 грн. - вартість дверей, 1 494,00 грн. - послуги страхування), метою укладення якого булопровести розрахунок позивачки з ФОП [PERSON] за придбані вхідні двері. 11.03.2013 року позивачкі були доставлені вхідні двері, але вона відмовилася їх приймати через їх невідповідність за якістю та розмірами з тими дверима, про які вона домовлялася із продавцем. Оскільки представник продавця відмовився забирати ці двері, вони до цих пір знаходяться на зберіганні позивачки у її квартирі. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачів з приводу повернення дверей та скасування їх оплати банком. Позивачка також неодноразово зверталась до правоохоронних та контролюючих органів за захистом своїх прав, оскільки вважає, що відповідачами були порушені її права як споживача. ПАТ «ОТП Банк» заперечує проти позову в частині розірвання договору про надання споживчого кредиту та стягнення з банку моральної шкоди. Свої заперечення банк обгрунтовує наступним. Банк повністю виконав всі умови укладеного з позивачкою договору про надання споживчого кредиту, перерахував за дорученням позивачки необхідну суму на користь ФОП [PERSON], а тому, немає і підстав для розірвання договору та стягнення моральної шкоди. Почивачка в судове засідання не з'явилася, її представник надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд розглянути справу у їх відсутність, просив провести заочний розгляд справи. Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, у наданих суду запереченнях на позов просив суд розглянути справу у його відсутність, у позові до банку просив відмовити. ФОП [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, тому, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи той факт, що сторони в судове засідання не з'явились, на підставі ст.197 ЦІПК України фіксування процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.03.2013 року між позивачкою та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №2002956, за умовами якого банк надає позивачкі строком на 24 місяці кредит на придбання дверей вартістю 4 150,00 грн. у продавця - ФОП[PERSON](а.с.5). Як вбачається із заперечень банку вказана сума була перерахована на рахунок ФОП [PERSON] на підставі зазначеного договору про надання споживчого кредиту. У відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка зазначає, що 11.03.2013 року їй були доставлені вхідні двері, які вона придбала у ФОП [PERSON] на підставі усного договору. Вона виявила їх невідповідність за якістю, розмірами та кольором з тими дверима, які вона замовляла і через це відмовилася приймати двері та, оскільки представник продавця відмовився їх забирати, вони до цих пір знаходяться на зберіганні позивачки. Позивачка неодноразово зверталась до правоохоронних та контролюючих органів за захистом своїх прав, які вона вважає порушеними (а.с.7-17). Згідно повідомлення Новомосковської міжрайонної прокуратури від 29.10.2013 року кримінальне провадження, відкрите за заявою позивачки щодо обставин, які стали підставою для заявленого позову, було закрито за відсутністю складу злочину (а.с.19). Згідно ч.ч.1,2 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки до ФОП [PERSON] з приводу реалізації нею зазначених прав споживача протягом 14 днів з дня придбання товару. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували невідповідність доставлених позивачкі дверей тим характеристикам, які вона замовляла. Тобто за відсутністю будь-яких доказів, які свідчили б про досягнуту домовленість між позивачкою та ФОП [PERSON] щодо конкретних характеристик дверей (квитанцій, креслень, рахунків тощо з відповідними характеристиками дверей), у суду немає підстав для висновку про порушення ФОП [PERSON] прав позивачки. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору.Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем. В матеріалах справи відсутні докази звернення позивачки у встановлений строк до банку з приводу реалізації нею зазначених прав споживача щодо відмови від споживчого договору, а також відсутні будь-які докази, які свідчили б про порушення банком умов договору про надання споживчого кредиту та/або прав позивачки. Посилання ж позивачки на порушення банком ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання інформації про умови кредитування спростовуються змістом договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи із змісту ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановленого договором або законом, або розірвання договору (ст. 611 ЦК України). За таких обставин, коли позивачкою не доведено фактів порушення відповідачами умов укладених із нею договорів та/або прав позивачки, позивачка не скористалася своїми правами споживача на обмін товару, відмову від споживчого кредиту, передбаченими ст.ст. 9,11 Закону України «Про захист прав споживачів», суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині розірвання договорів. Прохання позивачки звільнити її від сплати кредиту не відповідає способам захисту цивільних прав, передбачених ст. 16 ЦК України, і не підлягає задоволенню. Наявні у справі звернення позивачки до правоохоронних та контролюючих органів та їх відповіді не спростовують висновків суду. Необхідною передумовою для стягнення шкоди, у тому числі моральної, є наявність в діях відповідача (ів) складу цивільно-правового правопорушення. Оскільки судом встановлено відсутність порушень прав позивачки з боку відповідачів, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову і в частині стягнення моральної шкоди. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed