Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивачка у червні 2019 року звернулася у судз позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2011 року. Однак спільне життя у неї з відповідачем не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними поглядами на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, відповідач не бажає мати дітей та створювати повноцінну сім`ю. З травня 2016 року фактичні шлюбні відносини та спільне ведення господарства між ними припинені. У неї з відповідачем втрачені всі фізичні та духовні зв`язки і за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, їх сім`я розпалася остаточно і примирення неможливе. За наведеного просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що хоча вони з відповідачем проживають в одній квартирі, проте близько 4 років не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, вона втратила до відповідача хороші почуття і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно подружнє життя з позивачкою не склалося, близько 4 років вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, переконаний, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Просить позов задовольнити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2011 року, в якому дітей не мають. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час не має взаєморозуміння, близько 4 років вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини і збереження шлюбу суперечать інтересам, як позивачки так і відповідача. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин вже довгий час, втратили один до одного хороші почуття і помиритися не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265 ЦПК України,

Outcome: approved