Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги мотиву тим, що згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2005 р. померлому належала двокімнатна квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивачка в передбаченому законом порядку та строки звернулася до приватного нотаріуса Феодосійського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого 03.09.2013 р. було заведено спадкову справу № 54957872, за місцем постійного проживання позивача та її померлого чоловіка - [ADDRESS]. Однак Свідоцтво про право на спадщину не отримано. Згідно з листом Головного управління юстиції у Херсонській області оформлення спадкових справ, у випадку наявності заведеної спадкової справи на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя тимчасово обмежені. Вказані обставини не дають позивачу можливості отримати в передбаченому законом порядку відповідне Свідоцтво, що на думку позивача змусило її звернутись за захистом свого порушеного права до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, одночасно надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Адвокат позивача - [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги визнав. Третя особа, [PERSON], в судове засідання, не з'явився, одночасно надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2005 р. померлому - [PERSON] належала двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Інші спадкоємці першої черги - сини спадкодавця - [PERSON] та [PERSON], відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача - [PERSON]. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України визначає що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а саме кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності на вказане нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач виконав всі вимоги ст. 60 ЦПК України, надавши суду необхідні докази в підтвердження обґрунтованості позовних вимог, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved