Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.02.2010 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Щаснівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] , який з 10 місяців є інвалідом від народження, потребує постійного лікування та оздоровлення. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 30 ). Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 29). Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що з 10.02.2010 сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як видно із довідки, виданої Новобасанською сільською радою Бобровицького району №352 від 15.06.2020, дитина проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.10). Згідно довідок з лікувальних закладів, медичного висновку, довідки про надані реабілітаційні послуги, [PERSON] має інвалідність та перебуває на обліку в лікарні, потребує постійного нагляду лікарів та реабілітації (а.с.11-16). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ЦПК України. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, даний обов`язок покладений на нього законом, він офіційно працевлаштований та має постійний дохід, проти задоволення позовних вимог не заперечує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved