Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 2010 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 2013 року народження. Протягом останнього року сімейне життя між ними суттєво погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинені з кінця 2016 року. Внаслідок ситуації яка склалася позивачка не бачить жодних можливостей для примирення та вважає подальше збереження шлюбу таким, що шкодитиме її інтересам та інтересам дитини. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд повідомлено не було. Представником позивача [PERSON] до суду подано заяву в якій просить провести судове засідання в його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Крім цього у поданій заяві просить змінити прізвище позивачки на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 07 серпня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 879 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Представник позивачки в поданій до суду заяві просить змінити прізвище позивачки на дошлюбне [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. (а.с. 4).

Outcome: approved