Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 12.03.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, при цьому від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на ст. ст. 180 - 183, 191 СК України позивачка просила стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, зазначивши, що в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення по справі та про те, що відповідач інших неповнолітніх дітей не має (ас. 32). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, відповідно до вимог ч.8 ст. 76 ЦПК України, був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього (ас. 17, 28-30), однак, судова повістка повернута до суду з відміткою про відмову адресата від її одержання. Разом з тим, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє до суду, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду, при цьому особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у наданій суду заяві (ас. 32), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини: - 12.03.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого останні мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дане підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 297611 від 12.03.2015 року, а також копією свідоцтва про народження дитини серії 1-КИ № 546224 від 03.08.2015 року (ас. 4, 5). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. За таких обставин , враховуючи, що відповідач інших неповнолітніх дітей не має, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави у розмірі 551, 20 грв..

Outcome: approved