Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у загальній сумі 292158,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 44355,16 грн., заборгованість по відсотках становить 19082,17 грн., сума пені становить 19082,17 грн., також просить стягнути з відповідача на його користь витрати на сплату судового збору у сумі 2921,59 грн. В обґрунтування позову вказує, що 12.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (який в подальшому перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк») і [PERSON] був укладений кредитний договір № 700004369. Зобов»язання, взяті ПАТ «Альфабанк» за договором, позивачем виконані повністю, відповідач [PERSON] обов»язки за договором не виконав та допустив утворення боргу. Також, 12.03.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, між ЗАт «Альфа-Банк» та [PERSON]був укладений договір поруки за №700004369, відповідно до якого поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що й боржник. Оскільки зобов»язання не були виконані належним чином і у встановлений строк, просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача Василюк І. С. не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надіслала. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12 бересня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (який в подальшому перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується витягом із статуту) з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір № 700004369, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 9770,98 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також, 12 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (який в подальшому перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується витягом із статуту) з однієї сторони та [PERSON] (після зміни прізвища - [PERSON]) з іншої було укладено договір поруки №700004369-П, у якому зазначено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. При укладанні договору сторони керувались ст. 553 ЦК України, відповідно до якої а договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Копією договору поруки від 12.03.2014 року підтверджується, що [PERSON] виступити в якості поручителя за виконання [PERSON] зобов'язань. Зміст кредитного договору, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] та зміст договору поруки, укладений між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з п. 3 Кредитного договору, позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банку, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх обов'язків. Згідно п. 3.4. Загальних умов кредитування фізичних осіб, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Матеріалами справи підтверджується, що банк виконав свої зобов'язання за договором, позичальник [PERSON] своєчасно грошові кошти банку не повернув та допустив заборгованість за кредитом в сумі 292158,78 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Також за користування чужими грошовими коштами боржник, в силу ст..536 ЦК України, зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з Загальними умовами кредитування фізичних осіб, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Банк має право вимагати від позичальника відшкодування збитків, завданих через невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов'язань. Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Альфа-Банк», сума заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 03.02.2014 року становить 44355,16 гривень, сума заборгованості по відсоткам - 19082,17 гривень, заборгованість з пені становить 228721,45 гривень, що підтверджується письмовими доказами. Отже, загальна сума заборгованості становить 292158,78 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості [PERSON] як поручителя [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи доказами, в тому числі розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: approved