Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Соколов» (далі - КС «Соколов») звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти за кредитним договором № 161 від 22 червня 2010 року в сумі 27955 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 22.06.2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 161 відповідно до умов якого отримала кредит у розмірі 1000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 371 від 22.06.2010 року. Кредитний договір був укладений на строк з 22.06.2010 року по 22.06.2015 року. Відповідно до підпункту «б» п. 5 кредитного договору відповідач сплатив проценти в розмірі 200 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 161 від 22.06.2010 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у неї утворилась заборгованість, яка добровільно не погашається, тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] до судового засіданні не з'явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 22.06.2010 року між КС «Соколов» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 161, за умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на умовах визначених договором та кінцевим строком повернення 22.06.2015 року (а.с. 4). Згідно підпунктів «а», «б» п. 5 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити 1,5 % в день за період, за який відсотки не були сплачені. Позичальник зобов'язаний сплатити 20 % в місяць, якщо відсотки сплачуються достроково. Пунктом 4 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до 22.06.2015 року. У зв'язку з тим, що в період дії кредитного договору відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 22 червня 2015 року, в неї перед позивачем за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 27 955 грн., яка складається з: 26 955 грн. - заборгованість за відсотками, 1000 грн. - тіло кредиту (а.с. 26, 27). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимо. Згідно ст. ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 161 від 22.06.2010 року в розмірі 27 955 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved