Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач Науковий ліцей №3 Полтавської міської ради в серпні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 29280 гривень та судові витрати. В обґрунтування вимог позивач вказав, що наказом №06-к/тр від 15.04.2019 року відповідач був призначений на посаду заступника директора з господарської роботи Комунального закладу «Полтавська спеціалізована школа 1-ІІІ ступенів №3 Полтавської міської ради» з 02.05.2019 року. Рішенням 22-ї сесії 7-го скликання Полтавської міської ради змінено тип та назва Комунального закладу «Полтавська спеціалізована школа 1-ІІІ ступенів №3 Полтавської міської ради» на «Науковий ліцей №3 Полтавської міської ради». Директором Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради була погоджена дата звільнення відповідача, а саме 13.12.2019 року з обов`язковою передачею [PERSON] позивачу основних засобів. Наказом №71-к/тр від 28.11.2019 року [PERSON] був звільнений на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України з посади заступника директора з господарської роботи 13.12.2019 року за згодою сторін. Наказом позивача від 06.05.2019 року №126-аг визначено оформити [PERSON] передачу матеріальних цінностей КЗ «Полтавська спеціалізована школа 1-ІІІ ступенів №3 Полтавської міської ради Полтавської області». 17.05.2019 року на підставі інвентаризаційного опису запасів [PERSON] були передані матеріальні цінності на загальну вартість в сумі 98904,67 гривень. 02.08.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Наказом Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради №248-аг від 02.09.2019 року був визначений склад комісії для оприбуткування та списання матеріальних цінностей у 2019-2020 роках. Наказом Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради №298-аг від 18.10.2019 року було вирішено провести інвентаризацію основних засобів, бібліотечних фондів, нематеріальних активів та запасів. Виконання наказу покладено на [PERSON] та комісію з оприбуткування та списання матеріальних цінностей. [PERSON] вимоги наказу не виконав, інвентаризацію не здійснював. При звільненні він не передав ввірені йому матеріальні цілості, що підтверджується відповідними актами. В результаті інвентаризації Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради Комісією для оприбуткування та списання матеріальних цінностей встановлена нестача матеріальних цінностей в розмірі 29820 гривень, а саме відсутні ваги електронні інвентаризаційний №11137217 балансовою вартістю 2926,40 гривень, ламінатор GВС інвентаризаційний №11137082/09/203 балансовою вартістю 3700 гривень, портативний комп`ютер інвентаризаційний №101463033 балансовою вартістю 9378 гривень, портативний комп`ютер інвентаризаційний №101463030 балансовою вартістю 9378 гривень, багатофункціональний пристрій інвентаризаційний №11137702 балансовою вартістю 3897,60 гривень. Результати перевірки були направлені [PERSON] та йому було запропоновано надати пояснення з приводу нестачі матеріальних цінностей, але [PERSON] ніяких пояснень з цього приводу не надав. Ухвалою суду від 10.09.2020 року було відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що він матеріальні цінності не приймав і не підписував вказані позивачем описи і розписки. Акт приймання-передачі матеріальних цінностей 17.05.2019 року не складався. У договорі від 02.08.2019 року поставлено підпис, який відповідачу не належить. Хто підписав цей договір замість нього йому не відомо. Посада заступника директора школи (ліцею) не входить в Перелік посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємства можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність, затвердженого Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24. Договори про повну матеріальну відповідальність, укладені з особами, які не включені до Переліку №447, є недійсними (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №12). Крім того, наказ позивача №298-аг від 18.10.2019 року про зобов`язання відповідача провести інвентаризацію та подальші вимоги провести інвентаризацію незаконні, а акт, складений комісією під головуванням голови профспілкової організації та доповідна секретаря [PERSON] від 10.11.2019 року про невиконання ним посадових обов`язків безпідставні. Факт нестачі матеріальних цінностей зафіксований у висновках комісії від 16.12.2020 року. Проте, дата складання, яка зазначена у висновку комісії, ще не настала, що породжує сумніви в достовірності даних, в ньому зазначених. Вважає, що позивачем документально не доведена нестача матеріальних цінностей (а.с.76-79). Згідно відповіді на відзив, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посада заступника з господарської роботи начального закладу по своїм обов`язкам є тотожною посаді коменданта будівлі. Інвентаризація в навчальному закладі була здійснена у відповідності до вимог діючого законодавства. У висновку комісії допущена описка, а саме: невірно вказана дата 16.12.2020 року та дані висновки затверджені директором Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради 16.12.2019 року (а.с.103-104). Ухвалою суду від 03.11.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.11.2020 року клопотання відповідача задоволено частково. Призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу. Згідно до листа Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.М.С.Бокаріуса, станом на 26.02.2021 року рахунок вартості робіт по проведенню експертизи не сплачено, клопотання не виконано (а.с.155). Ухвалою суду від 11.03.2021 року поновлено провадження по справі за позовною заявою Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В судових засіданнях 03.11.2020 року та 18.11.2020 року представник позивача [PERSON] заперечувала проти задоволення клопотань відповідача про призначення експертизи, про перехід від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження. Проте,\~в судові\~засідання 12.04.2021\~року,\~27.04.2021\~року,\~14.05.2021\~року,\~15.06.2021\~року,\~14.07.2021\~року позивач,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~місце,\~час розгляду\~цивільної справи,\~свого представника\~до суду\~не направив. Встановлено,\~що вищевказана\~цивільна справа\~перебуває в\~провадженні суду\~з 10.09.2020\~року.Представник позивача неодноразово надавала до суду клопотання про відкладення розгляду справи по різним причинам. Згідно ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою п. 10 ч. 2\~статті 2 ЦПК України\~та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з`являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді. Ухвалою від 14.07.2021 року суд на місці,

Outcome: dismissed