Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивачка через представника звернулася до суду з позовною заявою до відповідачки про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у розмірі 3,44 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Новоархангельське», згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії КР № 0056338, виданого 07 січня 1997 року. 14.05.1980 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 409, згідно якого спадкодавець заповіла [PERSON] [INFO] житловий будинок та грошовий вклад. В свою чергу право на земельну частку (пай) не було включено до спадкової маси та ніким не приймалося. [PERSON] являється племінником [PERSON] . Зі свідоцтва про народження [PERSON] № [NUMBER] вбачається, що його матір`ю являється [PERSON] , яка являється рідною сестрою [PERSON] . Тобто ступінь спорідненості сестер [PERSON] та [PERSON] підтверджується також тим, що зазначеним особам в подальшому присвоєно однакове по батькові [PERSON] , що в даному випадку підтверджує пояснення свідків відносно того, що [PERSON] дійсно являється племінником [PERSON] . Зокрема [PERSON] помер [INFO] та після його смерті всю спадщину отримала його дружина [PERSON] . Довідкою від 09.11.2017 року №5167 Новоархангельської селищної ради підтверджується, що позивач постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після нього. Також у [PERSON] та [PERSON] є донька [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), яка являється спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] у відповідності являється належним відповідачем по даній справі. 26.02.2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Новоархангельського районного нотаріального округу з метою видачі свідоцтва на спадщину на підставі наявної копії сертифіката на земельну частку (пай) серії КР № 0123321, виданого 07 січня 1997 року. В свою чергу нотаріусом було роз`яснено, що свідоцтво на спадщину не може бути видане позивачу, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів, а саме зазначеного сертифікату. В такому випадку за правилом спадкової трансмісії право на спадкування після смерті [PERSON] від [PERSON] (племінник спадкодавця) перейшло до [PERSON] (дружини спадкоємця). Після смерті [PERSON] належне їй майно фактично прийняв у спадщину [PERSON] , хоча юридично на себе його не оформив. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Новоархангельської районної державної адміністрації від 05.13.1996 року № 267-р [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Новоархангельське», розміром 3,44 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), тобто рішення, за яким [PERSON] стала власником майнових прав, прийнято за її життя. Факт видачі сертифіката на ім`я [PERSON] свідчить, що її було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта. Позивачка просить суд встановити факт родинних відносин, як племінника та тітки, між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] [INFO] , права на земельну частку (пай) в розмірі 3,44 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0056338, виданого 07.01.1997 року, яку вона фактично успадкувала після померлого [PERSON] [INFO] . 05.03.2021 року до суду було подано цивільний позов позивачкою. 23.03.2021 року позовну заяву залишено без руху. 29.03.2021 року було прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 27.07.2021 року ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшло клопотання, в якому останній розгляд справи просив проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення з підстав, викладених у позовній заяві. Представник зацікавленої особи - Новоархангельського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести за відсутності учасників на підставі отриманих та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи в сукупності, суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч .1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. П. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; У ч. 1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 07 січня 1997 року Новоархангельською районною державною адміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КР №0056338, на ім`я [PERSON] про те, що на підставі рішення Новоархангельської районної державної адміністрації від 05.12.1996 року №267-р їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Новоархангельське» (світлокопія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0056338) /а.с.15/. Про вказане також свідчить світлокопія довідки видана КСП «Новоархангельське» 03.02.2006 року про те, що гр. [PERSON] померла [INFO] , дійсно була членом КСП «Новоархангельське», на неї оформлено сертифікат не земельну частку(пай) в розмірі 3,44 га /а.с.21/. 14 травня 1980 року державним нотаріусом Новоархангельської державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт та зареєстровано в реєстрі за № 400, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , а також грошовий вклад, що знаходиться в ощадній касі №2985 селища Новоархангельськ Кіровоградської області по рахунку № [NUMBER] заповіла [PERSON] /а.с.16/. Зі світлокопії довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області №5166 від 09.11.2017 року вбачається, що [PERSON] - [INFO] дійсно була зареєстрована та проживала до дня смерті [INFO] по [ADDRESS] . За даною адресою на момент смерті [PERSON] ніхто не зареєстрований та не проживає/а.с.23/. Відповідно до світлокопії посвідки про народження № [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в селищі Новоархангельськ Одеської області, його батьком вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.19/. 16 травня 1958 року [PERSON] та [PERSON] одружились у Новоархангельському ЗАГС Кіровоградської області, про що зроблено відповідний актовий запис №18, про що свідчить світлокопія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /а.с.9/. Відповідно до світлокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в селищі Новоархангельськ Кіровоградської області /а.с.18/. Згідно світлокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в смт Новоархангельськ Кіровоградської області [PERSON] помер /а.с.20/. [PERSON] - [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] по [ADDRESS] . За даною адресою на момент смерті [PERSON] зареєстрована та проживає: з 29.01.1970 року дружина: [PERSON] - [INFO] - світлокопія довідки Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області №5167 від 09.11.2017 року/а.с.22/. [INFO] в селищі Новоархангельськ Кіровоградської області народилася [PERSON] , її батьком вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] - світлокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.13/. 20 серпня 1978 року в Ганнівському с/ЗАГС уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №11 - світлокопія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] /а.с.14/. Державний архів Кіровоградської області повідомив суд про те, що метричні книги церкви Святої Варвари та Святого Михаїла с. Новоархангельськ Єлисаветградського повіту Херсонської губернії за 1911 рік в архів на зберігання не надходили, тому надати архівний витяг про народження [PERSON] , [INFO] немає можливості /а.с.93/. Представником позивачки на підставі ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було відібрано пояснення у гр. [PERSON] , відповідно до якого остання пояснила, що з [PERSON] були знайомі, оскільки проживали та мешкали на одній вулиці (сусіди). Вказаного сусіда знала як освідченого, ввічливого, доброзичливого, порядного, привітливого, відкритого серцем та душею громадянина. Звернула увагу на те, що [PERSON] дійсно являється племінником [PERSON] , оскільки його мати являлася її рідною сестрою. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були родичами, то останній надавав їй всіляку підтримку та допомагав по господарству. Після смерті [PERSON] , [PERSON] займався безпосереднім її похованням. За життя [PERSON] сприймала [PERSON] як рідного сина, оскільки той рано залишився сиротою. Підтвердила, що [PERSON] був єдиним племінником та спадкоємцем [PERSON] /а.с.83/. Аналогічні пояснення надали гр. [PERSON] та [PERSON] /а.с.84,85/. Своєю постановою приватний нотаріус Малютяк А.В. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] /а.с.82/. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує наступні положення норм матеріального права. Наступними нормами матеріального права закріплено право та перехід прав та обов`язків від особи, яка померла до спадкоємців. Приписами ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України вказує на те, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1225 ЦК України йдеться мова про те, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В розумінні ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги майна (за спадковою трансмісією), що залишилось після смерті [PERSON] . Ч. 1 ст. 1268 ЦК України наголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Крім того, суд також констатує, що оформлення спадщини можливе у нотаріуса лише за наявності оригіналу правовстановлюючого документу, в разі його відсутності питання щодо визнання права на спадкове майно вирішується у судовому порядку. Відповідно до положень п.17 розділу Х Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В пунктах 2, 10, 11 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України, 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. У ч. 1 ст. 78 ЗК України дана дефініція права власності на землю, зокрема це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Згідно ч. 1 ст. 79 ЗК України - земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності (п. а ч. 1 ст. 80 ЗК України). Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини (п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України). Нормами прямої дії, а саме ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Досліджені письмові докази та показання свідків переконливо вказують, що померлий [PERSON] доводився рідним племінником [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення факту родинних відносин потрібно позивачці для успадкування належного їй права на майно. Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.07.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась /а.с.95/. [PERSON] після смерті [PERSON] був єдиним спадкоємцем п`ятої черги майна останньої. З дослідженого в судовому засіданні вбачається, що за життя [PERSON] після смерті своєї тітки [PERSON] не оформив спадщину на належне останній право на земельну частку (пай), а тому відповідно до положень ст. 1276 ЦК України це право перейшло до позивачки та відповідачки. Крім того, суд окремо зазначає, що відповідачка не зазначила жодних доводів, за яких обставин слід відмовити в задоволенні позову, не надала суду відзиву, тобто не вмотивувала свою позицію з приводу заявлених позовних вимог, а навпаки визнала позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Аналізуючи викладене, суд зважує на те, що спадкове право - це один з інститутів цивільного права, в якому мають визначатися межі дозволеної поведінки суб`єктів спадкових правовідносин. Спадкуванням слід розуміти перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У законодавстві закріплюється традиційний підхід, згідно з яким до складу спадщини належать усі права та обов`язки спадкодавця, їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва. Судовий процес щодо спадкування має на меті захист порушених чи оспорюваних або охоронюваних законом інтересів. Враховуючи вищевказані обставини та викладені норми права, суд приходить до наступного мотиваційного висновку, що померлий [PERSON] (покійний чоловік позивачки) доводився рідним племінником [PERSON] , яка померла [INFO] . Тому вона (позивачка) є спадкоємицею першої черги, в розумінні ст. 1276 ЦК України, права на нерухоме майно, що залишилось після смерті останньої, бажає успадкувати це право, майно, яке буде успадковане за цим правом, воно (майно) не виключено із цивільного обігу, а тому за даних обставин позивачка в жодному разі не може бути позбавлена належного їй права та її право підлягає судовому захисту. На підставі наведеного та

Outcome: approved