Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області 30 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Покровської міської ради Донецької області, про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, в якому просив відібрати малолітню [PERSON] , [INFO] , від її батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти з кожного у розмірі по ј частині сукупного доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття малолітньої [PERSON] , [INFO] , з дня подання позовної заяви до суду, Малолітню [PERSON] , [INFO] , передати органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради для подальшого влаштування. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків у відношенні своєї дитини, зловживають алкогольними напоями. [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Покровської міської ради як така, що опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із [PERSON] , [PERSON] : сім`я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей. Внаслідок небезпечної поведінки батьків під впливом алкогольних речовин (бійок, нападів агресії, спроб суїциду) виникає безпосередня загроза життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Покровської міської ради від 23.03.2020 року № 118 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », службою у справах дітей разом з представниками Покровського ВП, представником закладу охорони здоров`я було відібрано малолітню [PERSON] від батьків та тимчасово влаштовано до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування». Відповідно до листа КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» « 01-17/822 від 24.03.2020 року малолітню [PERSON] 21.03.2020 року до педіатричного відділення доставлено бригадою швидкої медичної допомоги. Стан здоров`я на час госпіталізації був порушений: дитина неспокійна, плакала, бліда, на обличчі два забою м`яких тканин 2Х2,5 та 1,5Х1,5 см, зліва на щоці садно довжиною 1,5 см. Крім того в інформації зазначено, що дитина правильної статури, зниженого харчування. Обстеження матеріально-побутових умов проживання показало, що за адресою проживання відповідачів створено задовільні умови для проживання малолітньої дитини. У зв`язку з асоціальним способом життя (зловживання алкогольними напоями, небезпечна поведінка під впливом алкогольних речовин) [PERSON] , [PERSON] не можуть на даний час забезпечити повною мірою утримання та повноцінний розвиток дитини. 30 березня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Філь О.Є. 31 березня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 5 травня 2020 року підготовче провадження було закрито, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги та доводи, викладені на їх обгрунтування підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні підстави, передбачені діючим законодавством, для задоволення позовних вимог про відібрання у них дитини, вони приділяють достатньо уваги дитині, для дитини були створені задовільні умови для проживання, алкогольними напоями вони не зловживають, на обліку у лікаря-нарколога не перебувають. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є квартальною за мысцем проживання відповідачів на протязі 10 років. Два роки тому почали надходити скарги від сусідів на [PERSON] та [PERSON] . Коли вона приходила до них, то відповідачі були в нетверезому стані, дитина тримала цигарки. Між [PERSON] та [PERSON] почалася бійка, вони стали тягнути дитину один до одного. Потім [PERSON] почала різати собі вени, а вона дитячий візочок з дитиною відвезла на відстань. Працівники служби у справах дітей забрали дитину, а після цього відповідачі просили надати їм хорошу характеристику. Відповідачі винаймали будинок, на теперішній час зі слів власниці будинку їй стало відомо, що [PERSON] загуляла та пішла до іншого чоловіка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює інспектором Покровського координаційного комітету самоорганізації населення. [PERSON] зверталась з приводу отримання довідок з метою постановки на облік, як малозабезпечена сім`я. Почали надходити скарги від сусідів на відповідачів з приводу того, що дитина випала з дитячого візочка та декілька годин лежала на землі. Також надходили скарги з приводу того, що [PERSON] . [INFO] вона бачила у [PERSON] побої, відповідачі між собою сварились, дитина їла цигарки. Були викликані працівники поліції та органів опіки. Мати відмовлялась їхати з дитиною до лікарні, відповідачі сказали, що зроблять нову дитину. Під час сварки [PERSON] різала собі вени консервною відкривачкою, а відповідач [PERSON] кричав, що вони зобов`язані відвезти його за місцем прописки. 16 травня 2020 року знову надійшла скарга від сусідів про те, що відповідачі в нетверезому стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює лікарем-педіатром, а також чергує в дитячому відділенні лікарні. Кілька місяців тому, точної дати вона не пам`ятає, у дитяче відділення працівниками поліції та інспектором зі служби по справах дітей до лікарні була привена дитину віком близько 11 місяців, сказали, що батьки зловживали алкогольними напоями. Дитину вона оглянула, побачила два невеличких синці на шоці, які вона описала в історії хвороби, дитина була зголодніла, неспокійна, її покупали та переодягнули. Дитина була занедбана - не дуже чиста та нечистий одяг. Якої давності синці були у дитини, вона сказати не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка у справі [PERSON] - його колишня дружина, з якою він розлучився через її зраду та власні амбіції, від шлюбу у них є двоє спільних дітей, які зараз проживають з ним у Винницькій області, від отримання аліментів він відмовився, навпаки регулярно допомагає грошима колишній дружині для придбання їжі та памперсів для її дитини від іншого чоловіка. Свідок охарактеризував колишню дружину, як дуже хорошу та турботливу матір, але чоловіки самі її знаходять, зараз бажає об`єднати сім`ю та забрати колишню дружину з її дитиною до себе. Зараз йому відомо, що колишня дружина не працює, з [PERSON] вже не проживає, винаймає кімнату за іншою адресою, де він бачив якогось чоловіка, але не знає, хто він. В цьому будинку необхідно кілька днів, на його думку, щоб навести лад та створити умови для проживання дитини. З телефонних розмов з дружиною йому відомо, що [PERSON] бив її. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК Українипередбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебувають, є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Мати дитини - відповідачка [PERSON] судима вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2018 року за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн та вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 серпня 2029 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на два роки з іспитовим строком на два роки (а.с. 47-48). За останнім вироком [PERSON] , [INFO] , тобто за два місяці до народження дитини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснила замах на вчинення крадіжки з магазину продуктів харчування та пляшки горілки об`ємом 1 літр. Крім того, відповідачка [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП 01.12.2019 року та за ч. 2 ст. 178 КУпАП 01.03.2020 року (а.с. 43). Відповідачка [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, але була взята у профілактичну групу нагляду з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.с. 59). Психіатрична допомога [PERSON] психіатричним кабінетом КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» не надавалась, відомостями про надання психіатричної допомоги [PERSON] в інших психіатричних закладах лікар-психіатр КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» не володіє (а.с. 79). Відповідач [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП 09.02.2020 року, за ч. 2 ст. 178 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП 11.02.2020 року, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП 03.03.2020 року, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП 21.03.2020 року, з 11.02.2020 року перебуває на профілактичному обліку в Покровському ВП ГУНП в Донецькій області як сімейний насильник (а.с. 44). Вже під час розгляду справи судом відповідач [PERSON] був втретє притягнутий Красноармійським міськрайонним судом до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП за те, що 07.05.2020 року він за місцем свого мешкання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сімейну сварку своїй співмешканці [PERSON] , під час якої виражався не її адресу нецензурною лайкою та виганяв з будинку. На час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі змінили місце проживання, проживають окремо, а саме, відповідач [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] , а відповідачка [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] . Обидва відповідачі офіційно на час розгляду справи не працюють, зокрема [PERSON] з 04 червня 2020 року не працює в ФОП [PERSON] , що підтверджується довідкою на а.с. 106. Докази про те, що за новим місцем проживання відповідачів створені задовільні умови для дитини суду не надано. [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Покровської міської ради як така, що опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей спільно з іншими зацікавленими службами міста проводилась профілактична робота із [PERSON] та [PERSON] : сім`я відвідувалась за місцем проживання, проводились бесіди про відповідальність батьків за ухилення від виховання дітей, 10 березня 2020 року було проведено обстеження умов проживання дитини, було встановлено, що вони були задовільні (а.с. 7-10). 21.03.2020 року на адресу начальника служби у справах дітей надійшла заява голови квартального комітету № 9 Іванєєвої Т.М. про те, що до неї надійшли скарги від сусідів на [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , про те, що вона неодноразово була помічена у нетверезому стані. На підставі постійного зловживання алкогольними напоями між нею та її цивільним чоловіком виникають сварки та бійки у присутності малолітньої дитини. Коли [PERSON] у нетверезому стані, вона поводиться неадекватно, а саме, бігає по вулиці з сокирою та ножем за цивільним чоловіком, здійснює спроби суїциду, погрожує сусідам. У стані алкогольного сп`яніння стукає у паркан до сусідів вночі. Неодноразово була помічена сусідами, як в нетверезому стані вночі або під ранок вона через паркан лізла додому. За дитиною відсутній постійний контроль, сусіди бачили, як дитина випала з візочка, кричала майже дві години до тих пір, поки на стукіт сусідів мати не вийшла з будинку та не забрала дитину (а.с. 16). 21 березня 2020 року між відповідачами виникла чергова сварка та бійка в присутності дитини, в зв`язку з чим за місцем їх проживання були викликані працівники служби у справах дітей та поліції. Під час перебування за місцем проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сварились, з`ясовували відносини, поводились агресивно, ділили між собою дитину, відбираючи її один від одного, відповідачка погрожувала суїцидом. [PERSON] було запропоновано проїхати разом із дитиною до педіатричного відділення, але вона відмовилась, продовжуючи поводити себе агресивно, що підтверджується актом проведення оцінки рівня безпеки дитини (а.с. 12) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні. [INFO] дитина [PERSON] , [INFO] , бригадою швидкої медичної допомоги була доставлена до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня ЛІЛ». Стан здоров`я на момент госпіталізації порушений: дитина неспокійна, плаче, бліда, на обличчі праворуч два забоя м`яких тканин 2*2,5 та 1,5*1,5 см, ліворуч на щоці садно довжиною 1,5 см, не кровоточить, дитина правильної статури, зниженого харчування, що підтверджується листом в.о. генерального директора КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» № 01-17/822 від 24.03.2020 року (а.с. 15) та показаннями свідка [PERSON] . Зазначене також підтверджується відповіддю в.о. генерального директора КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» № 01-17/1007 від 17.04.2020 року, де крім того було зазначено, що дитина при госпіталізації була без батьків, тому інформацію про причини та обставини ушкоджень з`ясувати не вдалось (а.с. 60). Внаслідок небезпечної поведінки батьків під впливом алкогольних речовин (бійок, нападів агресії, спроб суїциду) виникає безпосередня загроза життю та здоров`ю малолітньої [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Покровської міської ради від 23.03.2020 року № 118 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », службою у справах дітей разом з представниками Покровського ВП, представником закладу охорони здоров`я було відібрано малолітню [PERSON] від батьків та тимчасово влаштовано до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» (а.с. 11). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради від 27.03.2020 року відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] доцільне та відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно частині 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Як встановлено судом, 21 березня 2020 року мав місце винятковий випадок, безпосередня загроза здоров`ю дитини, внаслідок чого виконавчим комітетомПокровської міської ради 23.03.2020 року було прийнято рішення № 118 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] », службою у справах дітей разом з представниками Покровського ВП, представником закладу охорони здоров`я було відібрано малолітню [PERSON] від батьків та тимчасово влаштовано до педіатричного відділення КНП «Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування» (а.с. 11). 30 березня 2020 року орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Задоволення позову про відібрання димтини у виняткових випадках, встановлених у частині другій ст. 170 СК України, - це, по суті, не відібрання дитини, адже дитина уже відібрана, а лише судове підтвердження його законності та обгрунтованості. Згідно з ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Але судом встановлено, що такі причини не відпали, відповідних доказів відповідачами суду не надано, тому повернення дитини батькам на час розгляду справи судом неможливе. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачі по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , тому зобов`язані утримувати її до досягнення повноліття. Підстави для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати дитину, передбачені ст. 188 СК України, відсутні. Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти та утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В зазначеному випадку позивач просить стягнути аліменти саме у частці від доходу її матері, батька. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх дітей, суд керується вимогами ст. 182 СК України, при цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Сторонами не оспорювалось, що стан здоров`я дитини та відповідачів задовільний, відповідачі мають інших неповнолітніх дітей, але доказів того, що вони сплачують на їх утримання аліменти суду не надано. Навпаки, свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він відмовився від аліментів від [PERSON] на двох дітей, які проживають з ним. Доказів про розмір доходів відповідачів суду також не надано, встановлено, що на час розгляду справи вони офіційно не працюють, хоча є працездатними. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON] підлягають задоволенню, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів повинен складати 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) з кожного. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 840,80 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved