Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що вона являється власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198634193. Згідно витягу з погосподарської книги Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області у вказаному домоволодінні було зареєстровано відповідачку - дочку позивачки, яка з 2003 року не проживає в цьому будинку, її особисті речі та документи відсутні, і її теперішнє місце проживання позивачці невідоме. Позивачка, як власник житла, звернулася до суду, оскільки відповідачка створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, обгрунтовуючи тим, що відповідачка не проживає у будинку позивачки протягом тривалого часу, а отже, втратила право користування ним. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши причин неявки та не надавши відзиву на позов. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що можуть підтвердити, що відповідачка хоч і приходиться останній дочкою, однак не проживає за даною адресою приблизно з 2003 року. На даний час фактичне місце перебування та проживання відповідачки їм невідоме. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачці по справі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 198634193 від 03.02.2020 року. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. З Витягу з погосподарської книги № 8, стор. № 50, об`єкт погосподарського обліку № 0716, за 2020 рік Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 19.08.2020 року № 882, вбачається, що в даному господарстві за адресою: [ADDRESS] , в 2020 році крім позивачки, як власниці будинку, зареєстровані також чоловік - [PERSON] , 1960 року народження, та дочка - [PERSON] , 1985 року народження. Наведене свідчить про те, що відповідачка входить до кола членів сім`ї позивачки. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.08.2020 року, складених комісією в складі свідків [PERSON] , [PERSON] , депутата сільської ради [PERSON] , та затвердженого сільським головою Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Постригань Л.Я., [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але фактично не проживає в ньому з 2003 року і по даний час. Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Той факт, що з 2003 року відповідачка жодного разу не з`являлася за місцем своєї реєстрації в судовому засіданні підтверджується зокрема і показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у житловому будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Тобто право члена сім`ї власника будинку користуватись цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. Виникнення права членів сім`ї власника будинку на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на неї, а припинення права власності особи на будинку припиняє право членів сім`ї на користування цим житлом. А у відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачка, не проживаючи в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , більше одного року без поважних причин і, не маючи права власності на нього, втратила право користування даним жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню. Також суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved