Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила збільшити аліменти, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO]. Вказувала, що у них змінилися матеріальне становище: вона втратила робу, а витрати на утриманні сина одяг, навчання та харчування складають значні суми, тому просила збільшити розмір щомісячних аліментів, які стягуються з відповідача на її користь, з 500 грн. до 2000 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явися, але направив на розгляд справи свого представника, яка заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати з матір'ю. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 березня 2003 року на користь позивачки було стягнуто з відповідача аліменти на утримання їх сина в розмірі ? частини всіх його доходів. Далі, рішенням того ж суду від 29 квітня 2013 року форму стягнення аліментів було змінено на тверду грошову суму 500 грн. щомісяця. Рішення не було оскаржено і набрало законної. Згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 180-185, 187-192 та 194-197 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказуючи на необхідність збільшення розміру аліментів позивачка зазначила, що тих коштів, які надає відповідач, не достатньо для утримання сина, оскільки його одяг, харчування та забезпечення навчання потребують значних витрат. Вона в теперішній час не може повністю забезпечувати сина через втрату постійної роботи. В той же час, суд не може в повній мірі вважати ці посилання та позов обґрунтованими. Обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, тому посилання позивачки на втрату роботи як підстави для збільшення аліментів є безпідставним. В той же час, змінилося матеріальне положення дитини, оскільки його навчання в школі у старших класах потребує додатково більших витрат: на обід, одяг та навчальні приладдя тощо. При цьому, з довідки приватного підприємця [PERSON] слідує, що в теперішній час відповідач працює у нього постійно і отримує заробітну плату. Це вказує на зміну матеріального положення і позивача і дитини. Тому суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання сина відповідача. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК Українни і приходить до висновку, що їх розмір буде достатнім і співмірним (з його щомісячним заробітком) в сумі 800 грн. щомісяця. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. щомісяця. За викладеного,

Outcome: partial