Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію в обґрунтування якого вказав, що у період з 01.11.2010 р. по 01.08.2013 р. відповідачам за адресою: м-н «Западний», м.Димитров була відпущена теплова енергія, за яку вони плату не вносили, в звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 4273,34 грн. 28.10.2013 року Димитровським міським судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за теплоенергію за період з 01.11.2010 р. по 01.08.2013 р. в сумі 4273,34 грн., 3 % річних в сумі 155,22 грн., інфляційних збитків в сумі 10,00 грн. за період з 21.12.2010 р. по 20.07.2013 р. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 21.10.2014 р. даний судовий наказ було скасовано. Оскільки відповідачі у добровільному порядку не бажають провести розрахунок за спожиту теплову енергію, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за теплоенергію за період з 01.11.2010 р. по 01.08.2013 р. в сумі 4273,34 грн., 3 % річних в сумі 155,22 грн., інфляційних збитків в сумі 10,00 грн. за період з 21.12.2010 р. по 20.07.2013 р. та понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Сторони до судового засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Представник позивача письмово сповістив суд про неявку до судового засідання, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку, наполягав на задоволенні позовних вимог. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не зявилися до суду. Судом встановлено, що на імя відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № 13666. Відповідачі у період з 01.11.2010 р. по 01.08.2013 р. були зареєстровані та мешкали за адресою: м-н «Западний», 36/26, м.Димитров Донецької області, користувалися тепловою енергією, але плату за це у повному обсязі не вносили. (а.с. 7, 8). Згідно розрахунку позивача, сума заборгованості за період з 01.11.2010 року до 01.08.2013 року склала 4273,34 грн., 3 % річних в сумі 155,22 грн., інфляційних збитків в сумі 10,00 грн. за період з 21.12.2010 р. по 20.07.2013 р., яку відповідачі не сплатили (а.с. 8). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Правил надання населенню послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної і гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним. Згідно ст.ст.67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Одностороння відмова від виконання зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. У звязку з викладеним, суд вважає правомірним стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків за прострочення сплати грошового зобовязання. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved