Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивачка згідно заяви про зміну позовних вимог просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №01.12.16-2 від 01.12.2016 року укладеного між [PERSON] та Приватним підприємством «Агрофірма Яблунівська» код (ЄДРПОУ 34549247 с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області); стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма Яблунівська» код (ЄДРПОУ 34549247 с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області) на користь [PERSON] 5000 грн. судових витрат за надану правову допомогу та 640 грн. по сплаті судового збору. Свою позовну заяву мотивує тим, що згідно державного акту про право власності на землю [NUMBER] від 05.12.2002 року має земельну ділянку розміром 3,10 га. яка розташована на території Вотилівської сільської ради. В кінці жовтня 2016 року до неї звернувся директор ПП.Агрофірма Яблунівська Головнич [PERSON] і запропонував співробітництво по використанню її земельної ділянки. Оскільки договір оренди землі з ТОВ НВФ «Урожай» у неї закінчувався у грудні місяці 2016 року то вона дала згоду, що після закінчення договору вони домовляться про істотні умови договору, а потім його підпишуть. Але директор ПП Агрофірма Яблунівська Головнич Є [PERSON] до грудня 2017 року договір їй так і не представив хоч на земельній ділянці самовільно почав проводити польові роботи без її згоди (оранка, культивація, посів та збирання урожаю) запевняючи її, що все буде добре, а договір знаходиться на державній реєстрації. Коли вона почала вимагати заключення договору та проведення розрахунків за використання землі, то Головнич [PERSON] пред`явив їй договір оренди земельної ділянки від 01.12.2016 року та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76758368 від 23.12.2016 року про те, що договір оренди землі уже зареєстровано в держреєстрі по її заяві. Але ніякого договору вона не підписувала і з заявою до держреєстру не зверталася, а підпис на договорі підроблений. А на акті передачі землі підпис навіть не похожий на її. Крім того договір не погоджено з нею, не узгоджені істотні умови договору. Також між нами не було досягнуто домовленості і її згоди на заключення не було. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні представник позивача Поліщук В.І. змінені позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх повністю задоволити. Крім того просив суду стягнути з позивача понесені позивачкою судові витрати. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача ПП «Агрофірма Яблунівська» в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа - Лисянська районна державна адміністрація в особі Державного реєстратор Озюменко Олександри Вікторівни в судове засідання не з`явилася повторно, просила розглянути справу без її участі у зв`язку з відсутністю видатків на відрядження. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 05.12.2002 року позивач є власником земельної ділянки розташованої на території Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області площею 3,10 га., кадастровий номер [NUMBER] . (а.с.4). Із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права номер 76758368, вбачається, що 23.12.2016 року було зареєстровано договір оренди № б\\н від 01.12.2016 року, укладений між [PERSON] та відповідачем ПП «Агрофірма Яблунівська» (а.с.14) Відповідно до договору оренди землі № 01.12.16-2 від 01.12.2016 року, укладеного від імені [PERSON] та ПП «Агрофірма Яблунівська» в особі директора Головнича [PERSON] , земельна ділянка загальною площею 3,0982 га, кадастровий номер [NUMBER] :000:0102, передається в оренду ПП «Агрофірма Яблунівська» строком на десять років, орендна плата вноситься в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без урахування індексів інфляції. Орендна плата сплачується щороку до 31.12 поточного року (а.с.8-12). Актом приймання-передачі об`єкта (предмета) договору оренди землі від 01.12.2016 року, передбачено, що орендодавець [PERSON] передає, а орендар ПП «Агрофірма Яблунівська» в особі директора Головнича Є [PERSON] приймає земельну ділянку площею 3,0982 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться адміністративних межах Вотилівської сільської ради Лисянського району Черкаської області. (а.с.13) Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1,ч.3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ці ж самі обставини зазначені в ст.627 ЦК України, в якій зазначено, що сторони договору є вільними в укладенні договору. Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. А згідно з ч. 3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Спірні правовідносини врегульовано спеціальним законом, яким є Закон України Про оренду землі. У ст. 13 вказаного закону надано визначення договору оренди. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Також передбачена законом і форма договору оренди землі, який укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України Про оренду землі, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Отже, визначальним для договору оренди землі є форма договору, яка включає і підпис сторони договору. Як встановлено судом, позивач [PERSON] , будучи власником земельної ділянки, згоди на її оренду не давала, договір оренди цієї ділянки з відповідачем не укладала, підпис в договорі вчинений не нею, доказів на протилежне відповідачем подано не було, а відтак договір оренди земельної ділянки №01.12.16-2 від 01.12.2016 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма Яблунівська», укладений за відсутності волевиявлення орендодавця, а тому є недійсним на підставі частин 1, 3 статті 203 , частини 1 статті 215 ЦК України . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., а також 5000 грн. витрати на проведення судової експертизи. Вказані витрати обґрунтовані, підтверджені документально, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.202, 203, 207, 215, 216, 626, 638, 639, 640 ЦК України.

Outcome: approved