Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в інтересах Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2014 року по 01.06.2019 року в сумі 11 156,18 грн., інфляційні збитки в розмірі 3 248,86 грн, 3% річних в розмірі 764,34 грн., а також судові витрати у розмірі 2102,00 грн., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.10.2014 року по 01.06.2019 року, відповідачі не здійснювали їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 29.03.2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 29 березня 2021 року, 15 квітня 2021 року, 30 квітня 2021 року, 31 травня 2021 року ухвалами суду судові засідання відкладалися на 15 квітня 2021 року, на 30 квітня 2021 року, на 31 травня 2021 року та на 15 червня 2021 року за клопотанням відповідача, 29 червня 2021, 09 серпня 2021 року, 02 вересня 2021 року ухвалами суду судові засідання відкладалися за клопотанням позивача. До судового засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. 21 вересня 2021 року на адресу суду представником позивача подано заяву, в якій він на позовних вимогах наполягає та просить провести судове засідання без його участі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, вони у встановленому порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 13.06.2021 року та 21.09.2021 року від відповідача [PERSON] надійшли заяви, в яких він позов визнає частково в межах строку позовної давності, просить судовий збір з його не стягувати, оскільки він являється інвалідом 2 групи, та слухати справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на таке. Судом установлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і у позивача, що надає послуги з теплопостачання, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання, за період з 01.10.2014 року по 01.06.2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] існує заборгованість в розмірі 15 169,39 грн. (а.с.4-5). Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Закріплена у частині 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Інфляційні втрати та три відсотки річних за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею). Позивачем відповідно до цієї норми закону були нараховані наступні суми: інфляційні збитки у розмірі 3 248,86 грн. та три проценти річних у розмірі 764,34 грн. (а.с. 4-5). Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 11 січня 2021 року. Тобто у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 11 січня 2018 року по 01.06.2019 року у загальному розмірі 4 977,71 грн., а саме: борг за послуги з теплопостачання за період з 11 січня 2018 року по 01 червня 2021 року у розмірі 4 617,24 грн., інфляційні збитки у розмірі 272,78 грн. та три проценти річних у розмірі 87,69 грн. Таким чином, поза межами строку позовної давності знаходиться заборгованість у розмірі 10191,68 грн. за період з 01 жовтня 2014 року по 10 січня 2018 року. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем обов`язку з оплати за послуги з теплопостачання, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у межах строку позовної давності за послуги з теплопостачання за період з 11 січня 2018 року по 01 червня 2021 року у розмірі 4 617,24 грн., інфляційні збитки у розмірі 272,78 грн. та три проценти річних у розмірі 87,69 грн. У задоволенні частини позовних вимог за період з 01 жовтня 2014 року по 10 січня 2018 року у розмірі 10191,68 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати присуджує позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних в розмірі 689,75 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 4977,71 х 2102/ 15169,39 = 689,75; де 4977,71 гривень сума задоволених позовних вимог; 2 102 гривень сума сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви; 15 169,39 гривень ціна позову, 689,75 гривень судові витрати, присуджені позивачу. Судовий збір з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках по 344,88 грн. з кожного. Відповідно до наданого посвідчення серії [NUMBER] , виданого 16.09.2021 року УПСЗН Бахмутської РДА Донецької області [PERSON] являється інвалідом 2 групи, тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати у сумі 344,88 грн. мають бути компенсовані позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial