Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 11 червня 2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з чоловіком не склалося, відповідач не працював та не підтримував сім'ю матеріально, крім того, зловживав спиртними напоями, систематично влаштовував сварки в присутності дітей. Така поведінка відповідача призвела до втрати почуття любові та поваги. Вони припинили ведення спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Два роки тому, відповідач забрав свої речі та переїхав на постійне місце проживання за іншою адресою. У зв'язку з тим, що примирення з відповідачем неможливе, а шлюб фактично розпався, вона була змушена звернутись до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Відповідач вдруге в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України розглядати справу у відсутності останнього та ухвалити по справі заочне рішення. Позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне. В ході судового розгляду встановлено, що 11 червня 2011 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №648. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвища [PERSON] (а.с.4 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON] [INFO] року народження (а.с.6 - копія свідоцтва про народження дітей). В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, почуття любові та поваги між ними втрачено, шлюб та сім'я існуюють лише формально, а тому подальше спільне перебування у шлюбі і його збереження стало неможливим. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вислухавши доводи та пояснення позивачки, враховуючи відносини, що склалися між подружжям, які носять стійкий характер, а також той факт, що шлюб між сторонами фактично розпався, суд дійшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved