Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини інваліда. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1999 року, від якого в них народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тальнівського районного суду від 30.11.2016 р. шлюб було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. В даний час дочка досягла повноліття, однак вона є інвалідом дитинства першої групи безстроково, є непрацездатною особою, постійно потребує сторонньої допомоги, спостерігається у лікаря психіатра та потребує лікування, а тому рішенням Тальнівського районного суду від 29.11.2017 р. дочку було визнано недієздатною та призначено опікуном позивачку [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, а позивачка, яка також є інвалідом дитинства 3 групи, не може самостійно забезпечити дитину, то вона просить стягувати з відповідача примусово аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність починаючи з дня пред`явлення позову. До початку підготовчого судового засідання позивач подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю та просила суд слухати справу у її відсутність. Відповідач до початку підготовчого судового засідання подав до суду заяву в якій позов визнав повністю та просив суд слухати справу у його відсутність. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~206\~ ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки судом встановлено, що повнолітня дочка відповідача є інвалідом дитинства, визнана недієздатною і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу сплачувати аліменти та визнає позов і визнання позову не суперечить інтересам сторін та держави, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.09.2019 року (справа №459/1381/18). На підставі ст. ст. 198, 200 СК України,

Outcome: approved