Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивачка у вересні 2019 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.09.2015р. Від шлюбу у сторін дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони на протязі останнього року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, наміру зберегти сім`ю у позивачки не має, а тому вважає примирення з відповідачем не можливе, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої (ас. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (ас. 16), а тому на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних даних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. Судом встановлено, що 11.09.2015 р. сторони зареєстрували шлюб (ас. 4). Як зазначає у позові позивачка сторони на протязі останнього часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, наміру зберегти сім`ю у позивачки не має, а тому вважає примирення з відповідачем не можливе. У зв`язку з чим, враховуючи, що позивачка підтримує свої позовні вимог та наполягає на розірванні шлюбу, при цьому, відповідач заперечень проти позовних вимог у разі їх наявності, суду не надав, суд задовольняє поданий позов позивачки. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінка та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. З наведених положень вбачається, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом достовірно встановлено, що позивачка має стійке переконання та бажання розірвати шлюбні відносини з відповідачем. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно в умовах свободи та гідності, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved