Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти у розмірі 81 240 (вісімдесят одну тисячу двісті сорок) грн., що станом на 02.03.2016 року за офіційним курсом Національного Банку України складає 3000 доларів США, а також сплачений нею судовий збір. Вказує, що у грудні 2015 року між нею та відповідачкою був укладений договір про намір, за умовами якого не пізніше 17.00 год. 30.01.2016 року вони укладуть договір купівлі-продажу кв. №78, що у буд. № 51-Б по пр. 50 річчя ВЛКСМ в м. Харкові. З метою виконання зобов'язань за цим договором вона передала відповідачці попередню оплату в рахунок суми за основним договором у розмірі 3000 доларів США. Відповідачка, в свою чергу, запевнила, що жодних перешкод для продажу квартири не існує та зобов'язалась зібрати усі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири у встановлений в договорі строк. Але її повідомили, що здійснити укладення договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна неможливо, оскільки квартира знаходиться під забороною відчуження, а грошові кошти відповідачка повернути не має можливості, внаслідок їх відсутності. Дані відомості були підтверджені витягом з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. У звязку з цим 30.01.2016 року договір купівлі-продажу укладений не був, відповідачка не надала необхідні на це документи. 01.02.2016 року приватний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з вказаних вище підстав. У звязку з цим завдаткова сума підлягає поверненню. Але відповідачка отриману суму не повернула і відмовляється це робити. Відповідачка про дату і час розгляду справи повідомлена повісткою. Але в судове засідання вона не зявилась і про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутністю до суду не подавала. Зі згоди позивачки суд розглянув справу в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлене наступне. 09.12.2015 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір про намір №000209, за умовами якого вони домовилися не пізніше 17.00 год. 30.01.2016 року укласти договір купівлі-продажу [ADDRESS]. Відповідачка зобовязалась продати, а позивачка купити вказану квартиру за 547\~625,00 грив., що складає еквівалент 23\~900,00 доларам США. З метою виконання зобов'язань за цим договором позивачка передала відповідачці попередню оплату в рахунок суми за основним договором у розмірі 3000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день звернення з позовом до суду складає 81 240 грн. (3000 х 27,08 грн.). Про це вони уклали додаткову угоду від 09.12.2015 року, яка є невід'ємною частиною договору про намір № 000209. В договорі про намів вказано, що відповідачка вказує, що жодних перешкод для продажу квартири не існує та зобов'язалась зібрати усі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири у встановлений в договорі строк. На початку січня 2016 року позивачка була повідомлена про те, що здійснити укладення договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна неможливо, оскільки квартира знаходиться під забороною відчуження. Ці обставини були підтверджені інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. Так, згідно іпотечного договору, укладеного між відповідачкою та АКБ «Укрсоцбанк», посвідченого 26.05.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] має місце заборона відчуження вказаної квартири. 31.05.2011 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження - спірної квартири. 18.08.2011 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON]А; та; оголошення заборони на його відчуження. 30.01.2012 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. 31.10.2012 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. Після з'ясування вказаних обставин приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено від імені позивачки заяву, адресовану [PERSON], в якій останній запропоновано з'явитись 30.01.2016 року, о 15.00 год., до приватного нотаріуса з метою укладення договору купівлі-продажу квартири, яку направлено на адресу відповідачки рекомендованим листом. 30.01.2016 року позивачка і відповідачка з'явились до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], але договір купівлі-продажу квартири не був укладений з вини відповідачки, оскільки остання не надала нотаріусу документ, який підтверджує зміну її прізвища з «Остапчук» на «Петренко», а також звіт про оцінку об'єкта нерухомості та довідку про склад сім'ї. 01.02.2016 року приватний нотаріус ХМНО [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з вказаних вище підстав. Того ж дня, у запропонований [PERSON] час позивачка з'явилась до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON]С, але відповідачка, продавець, до нотаріуса не прийшла, що підтверджуються свідоцтвом, виданим приватним нотаріусом 30.01.2016 року. Крім того, 30.01.2016 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] сформовано інформаційну довідку, яка вказує на наявність заборон відчуження спірної квартири й на момент передбачуваної дати укладення правочину. Таким чином договір купівлі-продажу квартири у встановлений строк і до теперішнього часу не укладений. Пунктом 2.2.11 попереднього договору від 09.12.2015 року визначено, що у разі невиконання або неповного виконання своїх зобов'язань продавцем, завдаткова сума у повному обсязі передається покупцю. Відповідно до частин 1,3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Пунктом 3.1 попереднього договору від 09.12.2015 року передбачено, що передана сума продавцю є частиною платежу за майбутнім договором відчуження нерухомості. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладений не був, то отримана відповідачкою грошова сума в розмірі еквівалентному 3000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню на користь позивачки. На день розгляду справи 3000,00 доларів США за курсом НБУ України складає 81\~240,00 грив.. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного повернення вказаної суми, то вона підлягає стягненню в примусовому порядку. Також з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню і судовий збір в сумі 812,40 грив., сплачений позивачкою при зверненні до суду з вказаним позовом.

Outcome: approved