Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 01 серпня 1998 року у відділі РАЦС Калінінського РУЮ у м. Донецьку, актовий запис № 272. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться у неї на утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку по утриманню сина, а також відповідач не приймає ніякої участі у вихованні сина з серпня 2013 року, тобто з моменту припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами не має, інших дітей також не має, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно на утримання сина [PERSON], 2000 року народження аліменти у розмірі 25 % частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно від дня, коли вони перестали вести сумісне господарство і досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів доходу відповідача до повноліття дитини, при цьому пояснила, що зареєстрований шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 14 листопада 2013 року. Вона з дитиною проживає окремо від відповідача. Відповідач із дитиною спілкується один раз на місяць. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У відповідача на утриманні нікого не має, аліментів він нікому не сплачує, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що раніше позивачка не зверталась до нього щодо сплати аліментів на утримання сина, тому він не сплачував аліменти. Крім того, на сьогоднішній день він має зобов'язання по сплаті кредиту за автомобіль, який він забрав у своє користування після розірвання шлюбу. На утриманні він не кого не має, аліменти нікому не сплачує, проживає разом з батьками, які отримують пенсію. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його доходів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 14 листопада 2013 року, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 14 листопада 2013 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження від 01.02.2000 р. (а.с.6). Відповідно до довідки № 5440 від 23.12.2013 р., виданою КП «Керуюча компанія Ленінського району м. Донецька», неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач аліменти нікому не сплачує, інших дітей не має, тому вважає необхідним стягувати з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тим самим задовольнив позовні вимоги. У відповідності з ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved