Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог посилається на те, що 25.04.2013 року між ТОВ КБ «Дельта», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 004-22807-250413, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 15000 грн., і зобов'язався сплачувати 9.99 % річних за користування вказаним кредитом та 3.49 % річних за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно п.2.7 ч.2 договору Банк відкрив для Позичальника рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) [NUMBER]. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав а саме прострочив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 10.07.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 15342 (п'ятнадцять тисяч триста сорок дві) грн., 32 коп., в т.ч. 11139 грн. 46 коп. - заборгованість за кредитом, 538 грн. 36 коп. - заборгованість за відсотками, 3664 грн. 50 коп. - заборгованість за комісіями. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості та витрати судового збору по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у позові просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення слухання справи не подав, уповноваженого представника не направив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст. ст.74-76 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено судом, 25.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-22807-250413, згідно якого останній отримав кредит в сумі 15000 грн., і зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом У порушення умов договору, у відповідача [PERSON] виникло прострочення. Згідно розрахунку позивача прострочена сума заборгованості станом на 10.07.2014 року складає 15342 ( п'ятнадцять тисяч триста сорок дві) грн., 32 коп., яка складається з наступного: 11139 грн. 46 коп. - заборгованість за кредитом, 538 грн. 36 коп. - заборгованість за відсотками, 3664 грн. 50 коп. - заборгованість за комісіями. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору за якими позивач виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ «Дельта Банк». При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем позивачу кредиту та відсотків за кредитом в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов'язання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.

Outcome: approved