Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Заяву мотивує тим, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 02.06.2001 року. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка в обґрунтування вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та життя в цілому, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не бере участі у веденні домашнього господарства, не вность вклад до сімейного бюджету, перестав поважати її як особистість, не рахується з її бажаннями, не поважає її працю в інтересах сім'ї, постійно виявляє до неї неповагу, через що виникають постійні сварки та конфлікти, вони не знаходять спільної думки у вирішенні питань. Шлюбні відносини між ними припинилися з березня 2015 року. Подальше спільне життя та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Зважаючи на вищенаведене позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2016 року сторонам надавався строк для примирення (а.с. 42, 43). Як убачається із матеріалів справи, строни уклали шлюб 02.06.2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Центрального відділу реєстрації шлюбів м. Києіва з Державним центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 774 (а.с. 4). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 21). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, намагання суду примирити сторони успіху не мали, строк, який надавався судом для примирення, позитивних результатів не дав, за повідомленням представника позивачки відношення в сім'ї не покращились, примирення між сторонами не відбулося, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved