overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивачка у вересня 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року. У шлюбі з відповідачем вони народили доньку [PERSON], [INFO], донька проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 30% зі всіх видів заробітку, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення повноліття дитиною. Позивачка у судове засіданні, яке відбулося 06 жовтня 2014 року з'явилася. Надалі відповідно до заяви від 21 жовтня 2014 року, яка надійшла через канцелярію суду, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви від 21 жовтня 2014 року, яка надійшла через канцелярію суду, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 30% усіх видів його заробітку, доходів та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] [PERSON] перебувають в шлюбі з 09 серпня 2003 року (а.с.5). У шлюбі сторони народили доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач останні місяці усунувся від своїх обов'язків по утриманню малолітньої дитини, від сім'ї проживає окремо. Донька потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги прохання позивачки, її матеріальне становище, те, що донька проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться, крім того відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 30% частини всіх видів заробітку, доходу, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде присудити на утримання [PERSON] року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 190,199,200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 р. звернулась до суду з зазанченим вище позовом посилаючись на те, що з 12.09.2009 р. вона перебуває у зареєстрвоаному шлюбі з відповідачем. У період шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON]. З 2012 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, окремо проживають та мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Також позивачка зазначила, що оскільки малолітній син проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 14 всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, додатково просила суд змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 р. звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2014 р. позовні вимоги про стягнення аліментів виділенні в окреме провадження. В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що з 21.08.2008 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від зазначеного шлюбу позивачка [INFO] народила сина [PERSON]. Проте, відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дитини, не піклується про неї та не допомагає, участі у вихованні сина не приймає, у зв'язку з чим позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач 07.04.2014 р. направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив суд відповідно до ст. 190 СК України, в рахунок стягнення аліментів передати право власності належної йому ? частини квартири [ADDRESS] на користь позивачки. Позивачка в судовому засіданні заперечувала проти застосування до даного спору положень ст. 190 СК України та наполягала на стягненні з відповідача аліментів в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку. Відповідач в судовому засіданні, у зв'язку з тим, що позивачка відмовилась від припинення його права власності нерухомого майна в рахунок сплати аліментів, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 р. звернулася до суду з зазанченим вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 1994 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Проте, між сторонами погіршились стосунки через постійні сварки та непорозуміння, що призввели до втрати почуття любові та поваги до один одного. З листопада 2010 р. сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 року звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона зареєстрована у квартирі, що є комунальною власністю за адресою: [ADDRESS], є основним квартиронаймачем. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований у квартирі позивачки, який не є членом сім'ї позивачки, крім того у квартирі не проживає, фактично проживає за місцем реєстрації своєї матері [PERSON] У зв'язку з чим, позивачка просила визнати неповнолітнього таким, що втратив право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні представниця позивачки підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка позов не визнала. Представниця третьої особи Золотухіна Л.О. вважала недоцільним визнання втратившим право користування житловим приміщенням у спірній квартирі малолітнього. Суд, заслухавши сторони, представницю третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що позивачка відповідно до рішення Ясинуватської міської ради від 30.01.2013 р. є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітній [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, однак згідно висновку служби у справах дітей речей у квартирі дитини немає, відповідачка [PERSON] мати неповнолітнього зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де фактично мешкає неповнолітній [PERSON] Зазначені обставини встановлені рішенням Ясинуватського міськрайонного суду від 18.09.2013 р., що набрало законної сили 26.11.2013 р. відповідно до ухвали апеляційного суду від 26.11.2013 р. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, де доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням встановлено, що неповнолітній фіктично проживає не за місцем реєстрації, а за місцем проживання своєї матері [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, якої не виповнилося десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Як встановлено судом, місце проживання матері неповнолітнього у [ADDRESS], отже місцем проживання дитини є місце проживання його матері. Таким чином, суд вважає, що визнаючи малолітнього [PERSON] втративши право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS], право на житло дитини ніяк не порушується, оскільки проживає за місцем проживання своєї матері, що не суперечить ч. 4 ст. 29 ЦК України . Згідно зі ст.107 ЖК України, особа, що постійно мешкає за іншою адресою в межах того ж населеного пункту, втрачає право користування спірним житлом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 року звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що діти знаходяться на її утриманні, а він не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з чим, враховуючи, що позивачка погодилась на заочний розгляд справи, відповідно до ст.224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний роз гляд справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Ст.180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 2005 року. Заочним рішенням Саратського районного суду від 29 серпня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). Згідно копій свідоцтв про народження позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.6). Відповідач працює, позивачка визнала ту обставину, що на його утриманні перебуває дитина від другого шлюбу. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін суд визначає аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але на кожну дитину не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позивачки про стягнення аліментів в іншій частині не знайшли підтвердження, тому в їх задоволенні слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка у грудні 2013 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що є матір?ю [PERSON]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання матері, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просила, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача аліменти на користь неї для забезпечення життєдіяльності та покриття витрат, пов'язаних з лікуванням, у розмірі 25% з усіх видів прибутку, починаючи з дня звернення з заявою до суду та до зміни матеріального стану. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду надав свої заперечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є сином позивачки [PERSON]. Позивачка проживає разом з відповідачем, його дружиною та онукою. Позивачка є пенсіонеркою, отримує пенсію у розмірі - 1 165,19 грн., інших джерел доходу не має. [PERSON] потребує додаткових коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, стягнення робити щомісяця, тому що відповідач будучи сином позивачки, зобов'язаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він може надавати, тому що є працездатним. Згідно зі ст. 180 СК України повнолітні дочка, син зобов?язані утримувати батьків, які є непрацездатним і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 202, 203, 205 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила сина [PERSON]. Позивачка зазначила, що у них з відповідачем погіршились стосунки через постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги до один одного. Понад два роки сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, мають окримий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилась, під час подачі позову просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них [INFO] народилась дочка - [PERSON]. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на викладене, на підставі ст.ст. 180-185, 191 СК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов в заявленому обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що буде щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 06 червня 1998 року сторони по справі уклали шлюб. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 вересня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Від подружнього життя сторони мають доньку - [PERSON] - [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] Відповідач [PERSON] від утримання дитини ухиляється та не надає належної матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини заробітку (доходу),але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, на підставі ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved