Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2012 р.н., яка проживає разом з нею, у розмірі 1 / 4 частини доходів, не менше 30% прожиткового мінімуму, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі 1 / 4 частини доходів, не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач є записаний батьком дитини, проживає окремо від дитини, не утримує її, дитина проживає з нею, вона- позивачка- не працює і не має доходів, окрім соціальної допомоги на дитину, і потребує допомоги чоловіка. Відповідач і його представник позов не визнали, у своїх запереченнях відповідач і його представник у суді невизнання позову мотивували тим, що позивачка не довела позовних вимог , того, що потребує допомоги, і що відповідач може таку допомогу надавати, що відповідач не утримує дитину, крім того відповідач посилався на те, що не є кровним батьком дитини. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: З свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину- дочку [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо - дану обставину відповідач не оспорює. Згідно свідоцтва про шлюб - сторони у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2012р. на даний час шлюб не розірвано, але сторони проживають окремо. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 СК України , той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, а в виключних випадках - в твердій грошовій сумі. . При цьому, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. Згідно ч.2, 4 ст..84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право залишається і у разі розірвання шлюбу. Таким чином, позивачка має право вимагати стягнення аліментів від відповідача на утримання неповнолітньої дитини, а також на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, і це право не залежить від її сімейного і майнового стану. Факт проживання з позивачкою дитини, що не досягла трьох років, встановлено. Факт знаходження у зареєстрованому шлюбі також встановлено. Батьківство відповідача по відношенню до дитини підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Згідно дат реєстрації шлюбу і народження дитини - дитина народжена у шлюбі. Відповідач посилається на те, що оспорює свої батьківство з тих підстав, що дитина походить не від нього, а він вказаний батьком дитини з тих підстав, що дитина народжена у шлюбі. Фактично позивачка даного факту не заперечує, посилаючись на те, що при укладенні шлюбу відповідач про дану обставину знав, погоджувався з цим, і при реєстрації народження дитини також знав про дані обставини. Оскільки на даний час батьком дитини зареєстрований саме відповідач, і це відповідає вимогам ст.. 122 СКУ, і про дану обставину відповідачу було відомо, то при вирішенні даної справи, не вирішуючи питання щодо походження дитини, суд виходить з того, що на даний час відповідач є батьком дитини і тому має певні батьківські обов'язки у зв'язку з цим, в тому числі і обов'язок по утриманню дитини і дружини. Сам факт оспорювання батьківства не є підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на час, коли запис про нього як про батька , ще не виключено. При захисті прав дитини суд виходить з офіційного статусу відповідача як батька вказаної дитини на даний час. Дана обставина не позбавляє відповідача права на оспорювання батьківства. Згідно ч. 2 ст. 85 СКУ право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як про батька з актового запису про народження дитини. При визначенні розміру аліментів на дитину і на дружину, суд виходить з положень ст..80, 84, 183 СК України щодо сімейного , майнового стану сторін, зокрема з платоспроможності відповідача. Позивачка своїх доходів не має, ніде не працює, доглядає за малолітньою дитиною, яка не досягла трирічного віку. Даний факт суд вважає встановленим виходячи з свідоцтва про народження дитини і віку дитини, того факту, що дитина проживає з позивачкою. Відповідач не спростував даного ствердження позивачки. Зі слів позивачки її доходи складаються лише з соціальної допомоги на дитину у розмірі 900грн.. Позивачка проживає з батьками і бабусею, в сім'ї працює лише мама позивачки - викладач в коледжі, батько не працює, бабуся отримує пенсію за віком, непрацездатна. Батьки позивачки мають ще одну дочку - неповнолітню (16 років). Таким чином суд вважає встановленим, що позивачка дійсно доглядає за її малолітньою дитиною до трирічного віку. Відповідач є працездатним, працює в шахтоуправлінні Луганському, тобто має постійну роботу і постійний дохід; відповідач дану обставину не оспорив, і її підтвердив представник відповідача у судовому засіданні. Відповідач інших дітей не має, але має батьків: маму пенсіонерку за віком, батька інваліда, тобто батьки відповідача - відповідно до закону - мають свої доходи у вигляді пенсії. Дані факти позивачка не оспорює. При таких обставинах суд визнає, що відповідач є такою особою, яка спроможна надавати матеріальну допомогу крім аліментів на дитину, також і на утримання дружини, що доглядає за дитиною. Суд вважає можливим і доцільним стягнути аліменти на дитину у розмірі 1 / 4 частини з доходів відповідача, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін, з вказанням мінімального, встановленого законом розміру аліментів на дитину згідно ч.2 ст.182 СКУ, і крім того стягнути аліменти на утримання позивачки - дружини, з якою проживає дитина - у розмірі 1 / 6 частки доходів. Підстав для визначення мінімального розміру аліментів на дружину (30% прожиткового мінімуму) закон не передбачає. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial