Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення. Згідно заяви про уточнення позовних вимог посилається на те, що Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. Зазначає, що відповідачу проводилося нарахування за тарифами на теплову енергію для населення, встановленими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року. Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з 01.01.2011 року по 01.01.2019 року неодноразово змінювалися тарифи на теплову енергію. З 01.01.2019 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 року № 1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн./Гкал (з ПДВ), тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн./кв.м (з ПДВ). Позивач зазначає, що відповідач є власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , за якою наявна заборгованість за постачання теплової енергії в сумі - 22532,92 грн. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу в квартиру, яка є приватною власністю відповідача. Оскільки будинок за вказаною адресою є багатоповерховим, опалення до вищевказаної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку та це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Заборгованість згідно розрахунку за період 01.10.2015 року по 01.04.2020 року складає 22532,92 грн. Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по оплаті централізованого опалення в розмірі 22532,92 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою суду від 19.04.2021 року у даній справі відкрито провадження, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до поданого до суду відзиву представник відповідача зазначає, що акти та розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, на його думку, не заслуговують на увагу, оскільки такі докази не підтверджують надання відповідних послуг на суму заявлених вимог та не відображають відповідних тарифів та точний використаний обсяг, за якими вони нараховані. Вважає, що самі по собі акти та розрахунок заборгованості, зроблені позивачем, не можуть бути єдиним доказом наявності заборгованості та її розміру. Зазначає, що на підтвердження надання відповідачу комунальних послуг належної якості доказів позивачем не надано, що свідчить про відсутність правової підстави для нарахування та стягнення заборгованості. Вказує, що позивач надав розрахунок заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2015 року до 01.04.2020 рік, а звернувся з позовом 23.12.2020 року, тому просить застосувати позовну давність до даних правовідносин. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. У задоволенні позову просить відмовити. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача заявив про сплив позовної давності у даних правовідносинах, що, на його думку, слід врахувати при вирішенні даного спору. Дослідивши письмові докази, надані сторонами, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , є власником вказаної квартири, що вбачається з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.6). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 205237096 від 25.03.2020 року встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до повідомлення заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 01.04.2020 року складала 22532, 92 грн., у повідомленні зазначено про необхідність сплати заборгованості за теплову енергію (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості за послуги централізованого опалення по особовому рахунку, за період з 01 жовтня 2015 року по 01 квітня 2020 року складає 22532,92 грн.. (а.с.7-8). Відповідно до акту КПТМ «Криворіжтепломережа» від 23.10.2015 року на житловий будинок по [ADDRESS] було подано теплоносій (а.с.17). Згідно акту від 13.04.2016 року у зв`язку з закінченням опалювального сезону припинено подачу теплоносія на житлові будинки, які знаходяться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс - КР» (а.с.13). Відповідно до акту КПТМ «Криворіжтепломережа» від 21.10.2016 року на житловий будинок по [ADDRESS] було подано теплоносій (а.с.16). Згідно акту від 25.03.2017 року у зв`язку з закінченням опалювального сезону припинено подачу теплоносія на житлові будинки, які знаходяться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс - КР» (а.с.12). Відповідно до акту від 25.10.2017 року з початком опалювального сезону було подано теплоносій на буд. [ADDRESS] (а.с.11). Згідно акту від 03.04.2018 року у зв`язку з закінченням опалювального сезону припинено подачу теплоносія на житлові будинки, які знаходяться на обслуговуванні ТОВ «Житлосервіс - КР» (а.с.10). Відповідно до акту КПТМ «Криворіжтепломережа» від 07.11.2018 року на житловий будинок по [ADDRESS] було подано теплоносій (а.с.9). Згідно акту від 10.04.2019 року у зв`язку з закінченням опалювального сезону припинено подачу теплоносія по [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до типового акту від 20.11.2019 року з початком опалювального сезону було подано теплоносій на буд. [ADDRESS] (а.с.14). При вирішенні спору в даних правовідносинах суд виходить з наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання та використання теплової енергії, які регулюються ЦК України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03\~жовтня 2007\~року №\~1198 (далі - Правила №1198), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (далі - Правила №630). Статтею 11\~ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути, зокрема, договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.5 Правил № 630 рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами. Відповідно п.18 Правил № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п. 21 Правил № 630 у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Згідно ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч.1 ст.9 та ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач\~здійснює оплату\~за спожиті\~житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором.\~Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. В силу ст.634 ЦК України\~та Закону України«Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Згідно ч.6 ст.19 Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.24\~Закону України\~«Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.10.2015 року по 01.04.2020 року за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення квартири на суму 22532,92 грн. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Згідно із вищезазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, невиконання [PERSON] обов`язків щодо оплати вартості послуг з теплопостачання призвело до виникнення заборгованості у відповідача. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за централізоване опалення в розмірі 22532,92 грн. слід задовольнити. Доводи представника відповідача, що акти та розрахунок заборгованості, здійснений позивачем не слід брати до уваги, суд вважає не обґрунтованими, оскільки на спростування розміру заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідачем належних та допустимих доказів не надано. Аргументи представника відповідача про те, що на підтвердження надання відповідачу комунальних послуг належної якості доказів позивачем не надано не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не доведено факти надання відповідачу комунальних послуг неналежної якості, а його обов`язок, як споживача оплатити надані послуги, встановлено вищенаведеними нормами чинного законодавства. Відповідач у відзиві просить застосувати до вказаних правовідносин позовну давність. Так, відповідно до положень ст.257\~ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, слід зазначити, що відповідно до положень ст.264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. При цьому, відповідно до ст. ст. 252, 254, 261\~ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем у 2016, 2017, 2018, 2019 роках вносилися платежі за опалення квартири, однак вони були не регулярними та меншими, аніж нараховані суми, внаслідок чого і утворилася зазначена у позові заборгованість. Останній платіж згідно розрахунку було здійснено в грудні 2019 року у сумі 1000 грн. на погашення поточної заборгованості, проте в цей місяць було нараховано 1210,60 грн. Також з розрахунку вбачається, що у вересні 2016 році, у червні та серпні 2019 року, коли позивачем не виставлялися до оплати рахунки за опалення, відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості, відповідно в сумах: 400 грн., 1000,82 грн. та 600 грн. Оскільки платежі за опалення розраховуються щомісячно, то для обчислення строку позовної давності суд застосовує саме місяць, у якому було здійснено оплату, а не його відповідний день. Таким чином, сплативши 1000 грн. за опалення квартири у грудні 2019 року відповідачем було перервано строк позовної давності з грудня 2016 року по місяць сплати боргу. При цьому саме в грудні 2016 року відповідачем було здійснено оплату заборгованості в сумі 500,00 грн., і тим самим перервано строк позовної давності для стягнення заборгованості за попередні роки. Отже, відповідачем було перервано строк позовної давності в той час, коли ним були внесені відповідні кошти в рахунок погашення загальної заборгованості, а тому застосування до спірних правовідносин позовної давності до даних правовідносин не підлягає. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved