Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Померлому на підставі державного акту на право власності на землю, серії ІІІ-ІФ №032020, виданого 14.03.2001 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №20, належала земельна ділянка, площею 0,96 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради. Внаслідок смерті [PERSON] спадкоємцем за законом вищезазначених земельних ділянок стала позивачка по справі. В зв`яку із тим, що державний акт був виданий після смерті батька позивачки, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, справу розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти позову не заперечує. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі їхнього представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . На підставі Державного акту на право приватної власності на землю, ІІІ-ІФ №032020, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,961 га, що розташована на території Олешківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 06.11.2004 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , вбачається, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 06.09.1998 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого на [PERSON] , вбачається, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 19.04.1980 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки від 01.09.2021 р. №1586/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою, слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] і проживав в с. Олешікв Снятинського району Івано-Франківської області спадкоємцем за законом до всього майна є його дочка [PERSON] , [INFO] , жителька с. Олешків Коломийського району Івано-Франківської області. Постановою державного нотаріуса І Снятинської державної нотаріальної контори від 01.09.2021 р. №1587/02-31 відмовлено [PERSON] , жительці с.Олешків, Коломийського району Іван-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,96 га., що розташована на території Олешківської сільської ради, Коломийського району Івано-Франківської області, у зв`язку із тим, що державний акт про право власності на земельну ділянку Серії ІІІ-ІФ №032020, виданий Олешківською сільською радою на ім`я померлого після його смерті. З довідки від 13.09.2021 р. № 454, виданої виконавчим комітетом Заболотівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований і проживав за адресою в [ADDRESS] . На день його смерті у вказаному вище будинку були зареєстровані: [PERSON] , 1958 р.н.- дружина, [PERSON] , 1981 р.н.- дочка, [PERSON] , 1985 р.н. - дочка, [PERSON] , 1990 р.н.- син. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради, належала [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 14.03.2001 р. Серія ІІІ-ІФ №032020, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №20, у порядку спадкування за законом. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved