Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за недопоставлений товар бетон у кількості 46,5 м.куб., а також відшкодування збитків. В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що 02.09.2011 року між нею та [PERSON] був укладений договір, згідно з яким позивачка передала відповідачу 34000 грн., а відповідач зобов'язувався придбати та доставити позивачці будівельний бетон у розмірі 60 м.куб. на земельну ділянку №177 по вул. Чернігівській у м. Дніпропетровську. 20.09.2011 року відповідачем був завезений бетон на зазначену земельну ділянку у кількості 13,5 м.куб., решту бетону він зобов'язався доставити через декілька днів. На теперішній час [PERSON] решту бетону не доставив, отримані за вказаний бетон кошти повертати відмовляється, тому позивачка просила суд стягнути з нього на її користь 26349,95 грн. за недопоставлений бетон. Також позивачка зазначає, що вона була змушена заплатити робочим за очікування бетону додатково 3500 грн., які також просила стягнути з відповідача. У жовтні 2011 року позивачкою була придбана частину будівельного бетону, для чого були використані кошти для погашення кредиту, у зв'язку з чим позивачка сплатила відсотки за користування кредитом у розмірі 8250 грн., які також просила стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. В попередні судові засідання надсилав суду письмові заяви про відкладення розгляду справи, в яких також повідомив, що визнає борг у розмірі 26350 грн. та зобов'язується його погасити. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що 02.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, згідно з яким позивачка передала відповідачу 34000 грн., а відповідач зобов'язувався придбати та доставити позивачці будівельний бетон у розмірі 60 м.куб. на земельну ділянку №177 по вул. Чернігівській у м. Дніпропетровську. Факт передачі коштів підтверджується розпискою, підписною відповідачем. 20.09.2011 року відповідачем був завезений бетон на зазначену земельну ділянку у кількості 13,5 м.куб., решту бетону він зобов'язався доставити через декілька днів. На теперішній час [PERSON] решту бетону не доставив, отримані за вказаний бетон кошти повертати відмовляється. З приводу невиконання взятих на себе обов'язків та не повернення коштів позивачка зверталась до Індустріального РВ ДМУ УВМС України в Дніпропетровській області. В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Оскільки відповідачем не виконані умови поставки бетону, за який він отримав гроші, до теперішнього часу отримані кошти не повернув, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за непоставлений товар в сумі 26 349 гривень 95 копійок та 264,00 гривні судових витрат, а всього 26 613 гривень 95 копійок. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В іншій частині позову суд вважає відмовити, оскільки вимоги не ґрунтуються на законі та не доведені позивачкою.

Outcome: partial