Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. З відповідачем перебуває у розлученні та син знаходиться на повному її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а самій тяжко утримувати сина, ураховуючи молодий вік відповідача, наявності в нього постійної роботи та відсутність інших осіб які би знаходилися на його утриманні, просила стягнути з останнього щомісячно аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. по досягненню сином повноліття. Під час судового засідання, позивачка збільшила позивні вимоги та просила також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини за минулий час, а саме за увесь 2013 рік та аліменти на її утримання за зазначений період, всього 7200 грн. Позивачка збільшенні позовні вимоги підтримала та у своєму поясненні послалася на те, що відповідач, ще до часу що передував їх розлучення проживав окремо від неї та дитини проте, матеріальну допомогу дитині не надавав. Її звернення до останнього із зазначеного залишалися ним без уваги, через що вона у грудні 2013 року звернулася до комісії з питань захисту прав дитини при Герцаївській РДА, після чого, відповідачем на день народження сина було надіслано поштою 570 грн. З урахуванням молодого віку відповідача, його працевлаштованості, просила задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Через те, що відповідач до часу її звернення до суду ніяку допомогу як синові так і їй не надавав, то вважає що з нього також підлягає стягненню аліменти на утримання сина за період 2013 року а також аліменти на її утримання по досягнення сином трьох річного віку. Так як по грудень 2013 року, тобто по досягненню сином трьохрічного віку вона отримала державну допомогу на дитину в розмірі 700 грн., то розмір аліментів на дитину за минулий час й розмір аліментів на її утримання має вираховуватися з розрахунку 300 грн. на місяць щодо кожної вимоги. Представник позивача просив суд задовольнити вимоги позивачки за обставин на яких вона послалася. Відповідач надав суду письмове заперечення на первісний позов позивачки з посиланням на те, що проти сплати аліментів на утримання сина він не заперечує і згоден їх сплачувати в розмірі 400 грн. При цьому, просив враховувати його місячну заробітну плату, сімейний стан - одружений та знаходження дружини у стані вагітності. У своєму поясненні наданому під час судового засідання відповідач у вищезазначеній частині підтримав свої доводи а також додав, що хоч і проживав окремо від дитини, проте допомогу синові надавав в т.ч. продуктами харчування й одягом. Незважаючи на те, що позивачка згодом стала відмовлятися від отримання такої допомоги, він продовжував допомагати синові через його матір яка приходиться синові бабусею. Збільшені вимоги позивачки не визнає та просив у їх задоволенні відмовити . Представник відповідача [PERSON], просив суд при визначенні аліментів на утримання дитини урахувати матеріальний та сімейний стан відповідача і бажання останнього сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі розмір якої за будь-яких обставин буде більшим ніж частка яку можливо стягнути з заробітної плати відповідача. Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на дитину за минулий час та аліментів на утримання позивачки вважає безпідставними й не доведеними. При цьому просив суд врахувати що на час звернення позивачки до суду синові сторін виповнилося три роки, відтак позивачка не має право на таке утримання. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 27 грудня 2012 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] походження якого від відповідача підтверджується витягом з реєстру актових записів про народження останнього (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у п. 17 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом Як вбачається з довідки Герцаївської міської ради Герцаївського району № 1172 від 26 листопада 2013 року малолітній [PERSON] проживає з позивачкою. Відповідач за місцем проживання позивачки не значиться (а.с. 8). За даними Молницької сільської ради Герцаївського району, [PERSON], тобто відповідач, зареєстрований на території ради, проте не проживає на території села (а.с. 30). Судом встановлено та підтверджено довідкою Магалянської сільської ради Новоселицького району за № 205 від 23 січня 2014 року (а.с. 31) що відповідач проживає у с. Магала Новоселицького району без відповідної реєстрації. Відтак, оскільки відповідач є батьком малолітнього [PERSON] проте проживає окремо від нього та між батьками малолітнього не досягнуто домовленості про сплату аліментів, з відповідача повинно бути стягнуто аліменти утримання сина на користь позивачки. За правилами ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки про доходи ТОВ «Буковинська будівельна компанія», відповідач працює в останнього барменом та щомісячно отримує заробітну плату розмір якої за останні шість місяців складає 3111,09 грн. (а.с.34). За наведених обставин, оскільки відповідач має постійне місце роботи, виходячи з припису статей 180, 181 СК України, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з нього аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку, а не у твердій грошовій сумі про яку просила позивачка. Ураховуючи матеріальне становище позивачки, а саме її не працевлаштованість, матеріальний стан відповідача, зокрема, його вік, сімейний стан, працевлаштованість та пов'язаним із цим спроможність до сплати аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку, а саме у 1/3. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено правило згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, з урахуванням визначеного розміру стягнення аліментів з відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини має бути саме не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем вимог позивачки щодо сплати аліментів у твердій грошовій сумі в контексті даної справи суд до уваги не приймає з підстав передбачених ч.4 ст. 174 ЦПК України, як таке що суперечить закону. Нормою ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів із відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати (ч.2 ст. 191 СК України). Позивачка, обґрунтовуючи свою вимогу у цій частині у своєму поясненні послалася на те, що оскільки відповідач допомогу синові не надавав, його місце проживання їй не було відомо, то у грудні 2013 року із зазначеного вона звернулася до комісії з питань захисту прав дитини при Герцаївській РДА. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Комісія з питань захисту прав дитини при Герцаївській РДА розглядаючи 23 грудня 2013 року заяву [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] прийшла до висновку про недоцільність позбавлення останнього такого права, так як батько дитини не ухиляється від виконання своїх батьківських прав (а.с. 47). Отже, доказів на підтвердження того що відповідач не надавав допомогу синові комісією не встановлено. Інших заходів які було вжито позивачкою на одержання аліментів із відповідача судом не встановлено й позивачкою таких не надано посилаючись на їх відсутність. За таких обставин, оскільки позивачка не надала належних доказів того, що вона вживала заходів для одержання аліментів із відповідача за минулий час то її вимоги в цій частині є безпідставні й задоволенню не підлягають. Правовідносини щодо утримання чоловіком дружини врегульовані ст. 84 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини по досягненню дитиною трьох років. Дані які міститься у актовому записі про народження [PERSON], тобто сина сторін, зводяться до того, що останньому [INFO] виповнилося 3 роки. Позивачка [PERSON] з позовом до суд про стягнення з відповідача аліментів на дитину звернулася 24 грудня 2013 року. Таким чином, оскільки син сторін досяг трьох років ще до того як позивачка звернулася до суду із даним позовом, то її вимога із зазначеного є безпідставною, такою що не узгоджується з вищевказаною правовою нормою. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судові витрати. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: partial