Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 25 166, 09 гр. страхового відшкодуванн та 4100, 35гр. пені. Посилається в позові на те, що 10.01.2013 року на перехресті вул. Київської-Святошинської в м. Вишневе Києво-Святошинського р-ну Київської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулися два автомобілі: «Ford Eskort», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та « Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER], який належить їй на праві власності. Внаслідок ДТП належний їй на праві власності автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Винним у даній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний [PERSON],цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем. Вона у встановлений законом строк звернулася до відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Листом від 19.03.2014 року відповідач повідомив їй про те, що дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, складено Страховий акт №100-ЦИ/2013 та повідомлено про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 25 166, 09 гр. до 30.04.2014 року. Не дивлячись на це, дана сума їй виплачена не була. Виходячи з цього та на підставі п.5 ст.36 Закону України « Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування та 4100, 35 гр. пені. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи сповіщався належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку представника позивача, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України» Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо -транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У заяві, зокрема, має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформленій копії. Встановлено, що 10.01.2013 року на перехресті вул. Київської-Святошинської в м. Вишневе Києво-Святошинського р-ну Київської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій зіткнулися два автомобілі: «Ford Eskort», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та « Volkswagen Passat», р.н. [NUMBER], який належить їй на праві власності. Внаслідок ДТП належний позивачці на праві власності автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що винним у даній ДТП був визнаний відповідач, про що були надані відповідні документи відповідачу, як страховику. Відповідно до Полісу № АВ/0394594 від 03.03.2012 року цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в СТ з ДВ »Гарантія». 14.01.2013 року позивачка повідомила страховика про настання страхової події, яка мала місце з застрахованим ним автомобілем, а 22.02.2013 року звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Листом СТ з ДВ »Гарантія» від 19.03.2014 року після звернення позивачки зі скаргою до Моторного /транспортного/страхового бюро відповідач повідомив позивачку про визнання випадку за наслідками ДТП страховим, складання Страхового акту № 100- ЦИ/2013 та прийняте рішення про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 25 166, 09 гр. На цьому ж листі в.о. Генерального директора [PERSON] був зроблений гарантійний напис про виплату даної суми позивачці до 30.04.2014 року. / а.с. 6 - 10 / Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що дана сума позивачці не виплачена до цього часу. Відповідно до п. 9.1. Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з п.36.2 ст.36 Закону України» Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. В п.36.5 даної статті зазначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З розрахунку пені, наданого позивачкою при зверненні до суду, вбачається, що її розмір становить 4100, 35 гр. Виходячи з викладеного вище, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З врахуванням цього суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченої суми судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Встановлено, що 08.07.2014 року між позивачкою та адвокатом [PERSON] був укладений Договір про надання правової допомоги. З квитанцій №003007 від 08.07.2014 року та № 003010 від 26.08.2015 року вбачається, що позивачкою сплачено за надання парвової допомоги 5 000.00гр. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тобто, даною нормою закону визначено, що перелік послуг, з яких стягуються витрати на правову допомогу, обмежений лише: участю особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Так, Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата на 2014 рік становить 1218,00 гривень. Аналогічний розмір мінімальної заробітної плати встановленої на 2015 рік. З журналів судового засідання в справі вбачається, що представник позивачки був присутнім с удових засіданнях протягом 40 хв. Крім того, за умовами договору підготовка, складання та подача позовної заяви до суду сторонами оцінена в 2000,00гр. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого представник позивача брав участь у справі,а також понесених позивачкою затрат на підготовку та складання позовної заяви представником, - граничний розмір витрат на правову допомогу становить: 2 194, 88 гр. / 1218х40:100= 487, 20 х 0,40 = 194, 88 + 2000,00 = 2194, 88/.

Outcome: approved