Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що після розірвання, зареєстрованого 06.10.2007 року шлюбу з відповідачем за рішенням суду від 06 липня 2011 року їх син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач всупереч вимогам ст.180 Сімейного кодексу України в добровільному порядку не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач [PERSON] надав до суду письмове заперечення, у якому позов [PERSON] визнає частково в розмірі 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого діючим законодавством для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки він вважає, що розмір аліментів, що будуть стягуватись з нього, повинен бути меншим, ніж цього просить позивачка. У своїй позовній заяві вона стверджує, що він являється приватним підприємцем та має стабільні доходи, проте дані посилання позивачки є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. По-перше, він постійно матеріально допомагаю та підтримую їх спільного сина. По-друге, він дійсно з вересня 2013 року зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа - підприємець. Але до сьогоднішнього дня підприємницькою діяльністю він не займається і його дохід згідно поданої декларації в період за 2013 та 1-2 квартали 2014 року склав 0,00 грн. Про це свідчить довідка Ніжинської об»днаної державної податкової інспекції від 17.09.2014 року за № 1728/17-112. У судовому засіданні позивачка підтримала позов за вищевикладених обставин, зменшивши позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., посилаючись на те, що він має доходи, що підтверджується наданою нею копією договору купівлі-продажу від 11.03.2013 року про придбання ним нежитлової будівлі в [ADDRESS] за сто три тисячі гривень. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, зменшені в судовому засіданні, підлягають задоволенню з таких підстав. Законними підставами для стягнення аліментів є стаття 180 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 16 жовтня 2007 року по 06 липня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою вуличного комітету м.Ніжина (а.с.10). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved