Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачка пред'явила позов до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони уклали шлюб 12 липня 2005 року у виконкомі Дулівської сільської ради. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Жодної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач ніде офіційно не працює, він їздить на заробітки за межі України, де непогано заробляє, хоча реальні доходи відповідача документально не оформляються, в наслідок чого не має можливості точно визначати точний розмір його заробітку, також аліменти він нікому не платить, стягнень по виконавчих документам не проводиться, непрацездатних батьків не має. ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VІІ визначено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який на грудень 2014 року складає 1286 грн. Як впливає з довідки № 11/1,08/386 від 09.12.2014 р. виданої Управлінням статистики в Тячівському районі розмір середньої заробітної плати штатних працівників у Тячівському районі складає 2452,00 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини від середньої заробітної плати штатного працівника в Тячівському районі щомісячно, окремо, на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив стверджуючи, що немає можливість сплачувати аліменти, крім того один із синів часто проживає з ним. На даний час обоє дітей проживають з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2005 року позивачки уклала шлюб з відповідачем, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 12.07.2005 р. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.02.2006 року, син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 21.05.2007 року, які перебувають на повному утриманні та вихованні у позивачки, що стверджується довідкою Дулівської сільської ради № 315 від 04.12.2014 року. Позивачка ніде не працює проживає у будинку батьків і потребує матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідач не має постійного місця роботи, а тому його доходи мають мінливий характер. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається дана норма Закону передбачає стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) матері або батька, а не від розміру середнього заробітку штатного працівника в певному районі. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття .

Outcome: partial