Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому просила стягнути з відповідача половину вартості щомісячних додаткових витрат в розмірі 500 грн. щомісячно та половину вартості додаткових витрат, понесених з початку 2017 р. по теперішній час в сумі 4 899,97 грн., на утримання доньки [PERSON], яка є інвалідом дитинства з діагнозом дитячий церебральний параліч, тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, еписиндром. Дитина перебуває на обліку в невролога, потребує постійного догляду та додаткових витрат на догляд та лікування. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні не був присутнім, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2014 року, зареєстрованого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 244, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьками вказано позивача та відповідача. [PERSON] є інвалідом дитинства з діагнозом дитячий церебральний параліч, тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, еписиндром, що підтверджується витягами з історії хвороби, епікризу, медичної довідки, висновків. Дитина перебуває на «Д» обліку в невролога, потребує стороннього догляду та додаткових витрат (а.с.8). Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Додаткові витрати на дитину, викликані її хворобою, за період часу з 01.01.2017 року по теперішній час склали 4 899,97 грн., щопідтверджується товарними чеками на придбання позивачкою ліків та оплати за лікування дитини, проїзд, які відповідачем не оспорюються, позивачка несе додаткові витрати пов'язані з лікуванням дитини. Суд вважає, що надані позивачем докази достатні та переконливі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 185 СК України,

Outcome: approved