Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позову вказує, що на Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради покладене виконання державної соціальної програми - забезпечення підприємств та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання на основі надійного функціонування комунальної системи теплопостачання і воно здійснює постачання теплової енергії та опалення будинку [ADDRESS] , в тому числі і квартири [ADDRESS] , забезпечує гаряче водопостачання мешканців всього будинку та цієї квартири. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] та отримує послуги з тепло - водопостачання від комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, однак всупереч вимогам чинного законодавства своєчасно не здійснюють оплату за опалення та гаряче водопостачання, в результаті чого у нього виникла заборгованість за спожиту теплову енергію, яка станом на 01.06.2018 року складає 9197 грн. 47 коп. Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01.06.2018 року борг відповідача внаслідок інфляції зріс на 377 грн. 13 коп., а 3% річних складають 114 грн. 55 коп. Вказує, що дії відповідача наносять шкоду підприємству, яке втрачає можливість своєчасно проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобовязання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Також вказує, що 30.08.2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/6753/18 було відмовлено у видачі судового наказу, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. А тому, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9197 грн. 47 коп., інфляційні нарахування - 377 грн. 13 коп. та 3% річних в сумі - 114 грн. 55 коп., а всього 9689 грн. 15 коп. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 12.07.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON]., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON]. , пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , отримує послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, які на дає йому позивач, але їх не сплачує, в зв`язку з чим його заборгованість перед КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за спожиту теплову енергію станом на 01.06.2018 року складає 9197 грн. 47 коп., що стверджується розрахунком заборгованості відповідача (а.с. 3). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, які вносяться щомісячно в строки встановлені КМ України. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (зі змінами) споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримує послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання від КП ТП «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, але оплата наданих послуг ним не проводиться, внаслідок чого у нього станом на 01.06.2018 року виникла заборгованість перед підприємством за спожиту теплову енергію в сумі 9197 грн. 47 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за теплову енергію, а також враховуючи, що вказана заборгованість визнана відповідачем в судовому засіданні і таке визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує інтересів інших осіб, а тому суд вважає за необхідне стягнути вищевказану заборгованість з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів станом на 01.06.2018 року становлять - 377 грн. 13 коп., інфляційні втрати становлять - 114 грн. 55 коп. (а.с. 3). А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3% річних від простроченої суми, а саме - 377 грн. 13 коп. та інфляційні - 114 грн. 55 коп. Таким чином, всього до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за отримані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання разом з інфляційними та трьома процентами річних за період прострочення в сумі 9689 грн. 15 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 1744 грн. 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12104 від 15.05.2019 року та 176 грн. 20 коп. при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу у справі № 711/6753/18. Частиною 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.08.2018 року у справі № 711/6753/18 було КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] боргу за оплату житлово-комунальних послуг. Отже, до стягнення із відповідача на користь КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради підлягає судовий збір в сумі 1921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved