Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 28.01.2014 року по 25.02.2014 року в сумі 4453 грн. 17 коп. В раніше поданій позовній заяві також просила суд стягнути заборгованість по зарплаті в розмірі 12301 грн.11 коп., але 22.04.2014 року подала до суду заяву про залишення цих позовних вимог без розгляду в зв'язку з тим, що вказана сума була стягнута відповідно до судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова від 26.03.2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.01.2014 року вона була звільнена з роботи, але з вини відповідача з нею не проведено остаточний розрахунок по зарплаті в день звільнення і пізніше. Після цього вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про виплату зарплати, але зарплату так і не отримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що позивачка знаходилася з відповідачем в трудових правовідносинах, працюючи у нього майстром виробничого цеху (а.с.5-6). 28.01.2014 року вона була звільнена з роботи за ст.36 п.1 КЗпП України. При звільненні з роботи відповідач не провів з позивачкою повний розрахунок по заробітній платі. Після звільнення позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням виплатити їй зарплату, але відповідач до теперішнього часу зарплату позивачці не виплатив (а.с.11, 21). Відповідно до судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова 26.03.2014 року, з відповідача на користь позивачки стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 17924 грн. 48 коп. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як видно із матеріалів справи, між сторонами не було спору про розмір сум, належних позивачці при звільненні. Позивачка не відмовлялася від отримання зарплати. Разом з тим, суд вважає відповідача винним в невиплаті позивачці зарплати, бо відповідач здійснює свою господарську діяльність, не визнаний банкротом. Відповідач не надав суду докази, які б безспірно свідчили про відсутність вини відповідача в затримці остаточного розрахунку по зарплаті. В зв'язку з вищевикладеним, у відповідності до ст.ст.116, 117 КЗпП України, позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню. При цьому суд не виходить за межі позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 ЦПК України. Відповідно до пояснень позивачки і матеріалів даної справи, середньо денна заробітна плата позивачки складає 212 грн.06 коп. Затримка розрахунку складає 21 робочий день. З урахуванням викладеного суд стягує з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку з 28.01.2014 року по 25.02.2014 року в сумі 4453 грн. 17 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved