Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому прохає усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку в Ленінському РВ у м. Харкові ГУ ДМСУ в Харківській області [PERSON] , тим самим в визнати його таким,що втратив право користування даною квартирою. В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником спірної квартири, де з 21.08.2008 року по даний час зареєстрований відповідач, реєстрація останнього відбулася з її дозволу. Після оформлення реєстрації місця проживання відповідач виїхав у невідомому їй напрямку, місце його знаходження їй не відоме. Наявність реєстрації відповідача в її квартирі перешкоджає позивачці вільно користуватися та розпоряджатися її власністю. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позові. Представник третьої особи - [PERSON] в судове засідання з*явилася, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заперечень на позов не надав. За таких підстав, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України та за згодою позивачки, суд вважає за можливе розглянути справу заочна на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.07.2008 року № 19558963, [PERSON] на підставі договору дарування р.№396820.06.2008 р. посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 16.07.2008 року, належить на праві власності [ADDRESS] Як вбачається з довідки КП « Жилкомсервіс» дільниці № 62 від 27.06.2014 року та не заперечується позивачкою з 21.08.2008 року станом на цей час, [PERSON],[INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Реєстрація відповідача відбувалася з дозволу позивачки. Судом встановлено, оскільки не спростовано належними доказами, що відповідач не є членом родини позивачки, з [PERSON] договорів найму квартири не укладав. Після оформлення реєстрації місця проживання , тобто з 21.08.2008 року [PERSON] виїхав у невідомому для позивачки напрямку, місце його знаходження не відоме, його особистих речей в квартирі позивачки не має, комунальні платежі не оплачує . Факт не проживання [PERSON] [ADDRESS] та відсутність його особистих речей в спірній квартирі підтверджується письмовими заявами сусідів позивачки: [PERSON]та [PERSON] Згідно ст. ст. 317,319 ЦК України власник володіє, користується, розряджається своїм майном на власний розсуд . Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.( ч.1 ст. 321 ЦК України). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Захист права власності здійснюється судом ( ст. 16 ЦК України). Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до вимогст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не проживає в приміщенні більш ніж шість місяців без поважних причин. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищеозначене,те що відповідач не проживає за спірною адресою більше 6 років, дії відповідача здійснюють перешкоди позивачці у вільному користуванні та розпоряджатися її власністю, а також те,е що відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Outcome: approved