Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила: · визнати нежитлову будівлю літ. «АН-5» загальною площею 668,7 кв.м, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловий будинок загальною площею 253,5 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], - спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]; · розподілити між сторонами майно, набуте ними під час шлюбу, що належить їм на праві спільної сумісної власності; · виділити у користування позивачки та визнати за нею право особистої приватної власності на вищевказаний житловий будинок, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на цей майно; · виділити у користування позивачки та визнати за нею право особистої приватної власності на вищевказану земельну ділянку в цілому, припинивши право власності відповідача на 1 / 2 (одну другу) частину цієї ділянки та анулювати державний акт серії ЯЛ №192235 на ім'я відповідача, зареєстрований 20.10.2010р. в Управлінні Держкомзему м.Харкова; · виділити в користування відповідача вищевказану нежитлову будівлю, визнавши її особистим майном відповідача. · Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувається у зареєстрованому шлюбі з 06.05.2005р. і за цей час ними було придбано вищевказане майно, яке належить сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності. Але сторони не можуть дійти згоди щодо користування та володіння цим майном та його розподілу, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, не з'явилася в судове засідання, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши свій позов. Відповідач, для забезпечення явки якого в судове засідання суд неодноразово вживав передбачених законом заходів шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, також не з'явився в судове засідання, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує проти поділу майна подружжя. Про причини неявки представника третьої особи в судове засідання суду не відомо. За таких обставин суд проводить судове засідання без його фіксування технічним звукозаписувальним пристроєм відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції м.Харкова 06.05.2005р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб; після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.24). 05.05.2009р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого відповідач придбав у власність нежитлову будівлю літ. «АН-5» загальною площею 668,7 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 8). Право власності на вказану нежитлову будівлю було зареєстроване на ім'я відповідача 22.09.2009р., про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23919776 від 22.09.2009р. (а.с.9). Крім того, 18.04.2012р. Виконавчим комітетом Харківської міської ради було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яким засвідчувалося право приватної спільної сумісної власності позивачки та відповідача на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 253,5 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Право спільної сумісної власності подружжя на вищевказаний житловий будинок на підставі вказаного свідоцтва було зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №34396643 від 06.06.2012р. (а.с.23). 14.05.2008р. за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу позивачка та відповідач придбали у власність, кожний по 1 / 2 (одній другій) частині земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с.37, 38). 20.10.2010р. на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.05.2008р. Управлінням Держкомзему у м.Харкові було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №192235 на ім'я відповідача, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №192236 на ім'я позивачки, - по 1 / 2 (одній другій) частині земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с.28-31). Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Таким чином, судом встановлено, що нежитлова будівлю літ. «АН-5» загальною площею 668,7 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS], житловий будинок загальною площею 253,5 кв.м, житловою площею 87,6 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS], є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] до [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя. Разом з тим, оскільки право користування входить до складу справа власності, то у даному випадку немає підстав окремо надавати у користування майно, що виділяється кожному з подружжя у особисту власність. Крім того, анулювання державного акту про право власності на земельну ділянку не входить до компетенції суду. Судове рішення про поділ майна подружжя є підставою для прийняття відповідного рішення компетентним органом. На підставі викладеного,

Outcome: partial