Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі по 600 грн. щомісячно, мотивуючи вимоги тим, відповідач як батько, зобов'язаний утримувати дітей, однак добровільно допомоги на дітей не надає. Також просила стягнути з відповідача вартість правової допомоги. Позивачка в судовому засіданні дала аналогічні пояснення, доповнила, що з липня 2014 р. не проживає з відповідачем, за цей час він кілька разів дав їй по 100 - 150 грн. на лікування дитини; вона не може в даний час працевлаштуватись, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, проживає одна, відповідач має доходи від заробітків, тому вважає, що він зможе сплачувати аліменти в розмірі 600 грн. У судовому засіданні відповідач погодився сплачувати аліменти, однак не розмірі 600 грн., а в розмірі 300-350 грн., тобто прожитковий мінімум для дитини. Пояснив, що має нестабільний дохід від заробітків за кордоном у розмірі приблизно 3000-3500 грн., однак є такі періоди, коли він взагалі не заробляє, також пояснив, що чотири рази давав позивачці по 100 - 150 грн. на медикаменти для дитини. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачко і перебуває на її утриманні і вихованні, відповідач проживає окремо. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійно не зможе забезпечувати дитину. Відповідач отримує доходи від заробітків за кордоном, має нерегулярний, мінливий дохід, на утриманні інших осіб не має, документів щодо незадовільного стану його здоров'я чи інших обставин, які б звільняли його від обов'язку як батька забезпечувати належне утримання дитини не надав, є працездатним, а тому відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти, розмір яких слід визначити в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Суд погоджується із розміром аліментів, що визначений позивачкою - 600 грн., оскільки саме такий розмір аліментів необхідний для забезпечення дитині права на належний рівень життя достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти слід стягувати, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Як вбачається із квитанції від 26.01.2015 року, виданої підприємцем [PERSON], позивач сплатила 350 грн. за написання позовної заяви, проте, документальні підтвердження таких витрат у цій справі - відсутні, як і відсутній розрахунок у підтвердження затраченого часу та вартості послуг адвоката. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial