Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який накладено 03.06.2009 року згідно Постанови ВДВС Городенківського районного управління юстиції, головного державного виконавця Василів Б.Б., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 966083, 03.06.2009 (номер запису про обтяження: 8772457 від 03.06.2009). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 09.11.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 215/КВ/Ф-06, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 25000,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних. За умовами Кредитного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, грошові кошти, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором про надання споживчого кредиту, іпотекодавці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за договором іпотеки від 09.11.2006 передали у іпотеку нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] ; квартира знаходиться на другому поверсі, матеріал стін - цегла, загальна площа - 57,0 кв.м, житлова площа - 37,9 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності за № 62 від 30.06.1993, виданого Коломийським МБТІ та зареєстрованого у Коломийському МБТІ в книзі № 15, номер запису № 2240 від 11.11.1993. 30.06.2010 між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк, як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, згідно вищевказаного Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань, Дельта Банк набув права вимоги по Кредитному договору № 215/КВ/Ф-06. Станом на 11.06.2018 позичальник умови кредитного договору № 215/КВ/Ф-06 належним чином не виконує у зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 1327379,44 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 22422,9 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 USD = 2613,6416 UAN) складає 586054,24 грн., сума заборгованості за відсотками 28363,69 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 USD = 2613,6416 UAN) складає 741325,20 грн. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з заставленого майна. Згідно ч. 8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку». За ч.5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» Позивач зазначає, що 02.03.2018 на підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №115942166 йому стало відомо, що 03.06.2009 згідно Постанови головного державного виконавця Василіва Б.В. ВДВС Городенківського районного управління юстиції АА № 966083 накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] , в т.ч. на квартиру за адресою: [ADDRESS] (номер запису про обтяження 8772457 від 03.06.2009). На думку позивача, зазначений запис у Реєстрі порушує його права як іпотекодержателя, який має переважне перед іншими кредиторами право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, згідно ст.ст. 1, 36 ЗУ «Про іпотеку». На підставі постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015) згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 продовжено строк процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк». Таким чином АТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону, який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. За таких обставин позивач просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який накладено 03.06.2009 року згідно Постанови ВДВС Городенківського районного управління юстиції, головного державного виконавця Василів Б.Б., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 966083, 03.06.2009 (номер запису про обтяження: 8772457 від 03.06.2009) та стягнути з відповідачів судовий збір. Згідно Ухвали суду від 27.08.2018 у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту відмовлено в зв`язку з його смертю, в частині позовних вимог до інших відповідачів провадження в справі відкрите. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду поступила заява представника позивача, адвоката Шубак М.І., в якій останній просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не сповістила, про дату, місце та час судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення повісток на зареєстровану у встановленому порядку адресу реєстрації місця проживання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, повістку про виклик до суду отримав 26.06.2019, про що свідчить розписка. Городенківський РВ ДВС направив до суду повідомлення № 1 від 02.01.2019 про те, що арешт на належні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частки квартири накладався 29.12.2014 по зведених виконавчих провадженнях, в т.ч. про стягнення боргу ПАТ «Дельта Банк». Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чекайло В.М. просить відмовити в задоволенні позову, при цьому покликається на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України. Зазначає, що АТ «Дельта Банк» отримав права вимоги в 2010 р., 31.05.2014 проводилась перереєстрація іпотекодавців, тому позивач мав можливість звертатись із таким позовом, але не скористався своїм правом, а перед судом позивач не ставив питання про поновлення строків. Також представник просить суд врахувати, що належна [PERSON] 1 /4 частина квартири була реалізована на електронних торгах, що проведені 18.10.2015. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, просить врахувати направлений раніше до суду відзив. У відзиві на позов відповідач [PERSON] зазначав, що заявлені вимоги вважає необґрунтованими і безпідставними. Вважає, що ПАТ «Дельта Банк» не наділений правом вимоги щодо спірного нерухомого майна, які належать виключно власнику майна, а наявність арешту, який просить скасувати позивач, не породжує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» вимог щодо визнання за ним права власності на предмет іпотеки або задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки не заявляв. Покликається на ст.ст. 1,9,33,37,38 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 50, 60 ЗУ «Про виконавче провадження». Також просить врахувати те, що відповідно до Акту про проведені електронні торги від 18.10.2015 належна [PERSON] 1/4 частина квартири була реалізована на електронних торгах. Заслухавши представника відповідача [PERSON] - адвоката Чекайло В.М., відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81, ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених особою вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Частиною 1 cт.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 09.11.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 215/КВ/Ф-06, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 25000,00 дол. США з розрахунку 13,5 % річних. За умовами Кредитного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, грошові кошти, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. 09.11.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (Іпотекодержателем) та [PERSON] (Іпотекодавцем), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавцями- майновими поручителями), був укладений Договір іпотеки, предметом якого є надання Іпотекодавцями в іпотеку нерухомого майна - трьохкімнатної квартири, яка знаходиться на другому поверсі, матеріал стін - цегла, загальна площа - 57,0 кв.м, житлова площа - 37,9 кв.м., [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Сидорук Л.О., зареєстрований в реєстрі 09.11.2006 за № 2869. У зв`язку з посвідченням цього договору 09.11.2006 приватним нотаріусом на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» накладена заборона на відчуження на квартиру за [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № 215/КВ/Ф-06 від 09.11.2006 року, загальна заборгованість [PERSON] ( [NUMBER] ) станом на 11.06.2018 становить 1 327 379,44 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 22422,9 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 USD = 2613,6416 UAN) складає 586054,24 грн., сума заборгованості за відсотками 28363,69 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 USD = 2613,6416 UAN) складає 741325,20 грн. 30.06.2010 між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк, як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відомості про державну реєстрацію іпотеки нерухомого майна - квартири по [ADDRESS] внесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про іпотеку 5860415. На підставі постанови Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 про початок процедури ліквідації Банку з 05.10.2015 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк»; процедуру ліквідації продовжено рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 20.02.2017 по 04.10.2019. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 47 цього Закону. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені статтею 43 цього Закону, після чого кошти використовуються для задоволення вимог заставодержателя. У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Стаття 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження» встановлює підстави та порядок зняття арешту з майна, згідно з якою особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.ч. 6,7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Судом встановлено, що договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 9 листопада 2006 року і відразу накладено обтяження про заборону на нерухоме майно. З 02.03.2018 з Інформаційної довідки № 115942166 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про те, що на підставі Постанови головного державного виконавця Василіва Б.В. ВДВС Городенківського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 966083, 03.06.2009 зареєстрована заборона на об`єкт обтяження - квартиру за адресою: [ADDRESS] ; номер РПВН: 6371008 (тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер запису про обтяження 8772457); на підставі договору іпотеки, 1584, 26.09.2004 ПН Городенківського РНО Яшан Р.Р. зареєстроване обтяження на: будинок за адресою - [ADDRESS] ; квартиру за адресою - [ADDRESS] ; номер РПВН: 6371008 (тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер запису про обтяження 1490865). Зазначена довідка стверджує, що станом на 02.03.2018 власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В підтвердження того, що належна [PERSON] 1/4 частина квартири була реалізована на електронних торгах, [PERSON] надав суду копію Акту про проведені електронні торги від 18.10.2015, згідно з яким покупцем є [PERSON] . Згідно п.8 Порядку реалізації арештованого майна - акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Однак, у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Такий документ про виникнення права власності покупця [PERSON] суду не наданий. Відповідно до Інформаційної довідки № 115942166, сформованої 02.03.2018, власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач має пріоритетне право, як перший іпотекодержатель спірного майна, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав та вимог інших осіб на майно [PERSON] , оскільки зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно інших осіб підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це трирічний строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Суд вважає, що відсутні підстави для застосування позовної давності, про що просив представник відповідача [PERSON] , оскільки ПАТ «Дельта Банк» дізнався про своє порушене право 02.03.2018, а до суду з цим позовом звернувся 19.06.2018. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , слід стягнути в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» 1762 грн. судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 54, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved