Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування. Позовні вимоги обґрунтував тим, що в 2011 році між ПАТ ««ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА000333248, за умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 30000,00 грн. Термін повернення кредиту 11.05.2014. Відповідач порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів в наслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 55847,90 грн., з яких: кредит 8092,70 грн., відсотки 134,40 грн., плата за пропуск платежів 47620,80 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти позову з огляну на погашення нею заборгованості за основними платежами та недоведеності позивачем розміру нарахованої плати за пропуск платежів. Також просила застосувати до спірних правовідносин положення про позовну давність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив наступні юридичні факти та супроводжуючі їх правовідносини. 11 травня 2011 року у м. Миргороді Полтавської області між позивачем «ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00033324 (а.с.6-15). За умовами даного договору [PERSON] надає Позичальнику кредит на суму 30000,00 грн. на поточні потреби з терміном повернення до 11 травня 2014 року (п.п.1-2 Спеціальної частини). Процентова ставка становить 15% річних (п. 3 Спеціальної частини). Комісія за управління кредитом становить 1,75% від суми Кредиту, яка стягується щомісячно за обслуговування кредитом (п. 4 Спеціальної частини, п. 1.6 Загальної частини). Згідно п. 2.5.1 Загальної частини Договору щомісячний платіж передбачений Графіком складається із строкової частини Кредиту та строкових процентів. Платежі є ануїтентними. Позичальник зобовязується не пізніше дати встановленої в Графіку поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку (п. 2.5.2). Згідно п.3.3.2. Загальної частини Договору Позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязанні відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5. Не пізніше визначеного п.2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити неустойку (штраф/пеню). Згідно п.3.3.3. Загальної частини Договору Позичальник зобовязаний у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобовязань за Договором, не пізніше 10 календарних днів з дати отримання письмової вимоги Банку надати до Банку Документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку. Пунктами 4.2. та 4.3. Загальної частини Договору передбачено право Банку вимагати від Позичальника сплати штрафу у розмірі 25% від суми кредиту та пені у розмірі 0,50% від суми невиконаних боргових зобовязань за кожен день прострочки, що нараховується по методу «факт/360». Додатком № 1 до Договору є Графік погашення заборгованості за кредитом та процентами, яким розраховано відповідні ануїтентні платежі позичальника у сумі 1565,00 грн. на місяць, строком на 36 місяців до 11 травня 2014 року (а.с.14-15). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач виконав свої договірні зобовязання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 30000 грн., що встановлено з матеріалів справи та не заперечується відповідачем. Незважаючи на обовязки, визначені законом та встановлені договором, відповідач [PERSON] свої зобов'язання перед позивачем належним чином не виконала та у встановлений договором строк кредит не повернула, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка згідно поданого ним розрахунку станом на 17 серпня 2015 року складає 55847,90 грн., з яких: 8092,70 грн. - заборгованість з повернення кредиту, 134,40 грн. заборгованість з відсотків, 47620,80 грн. - плата за пропуск платежів (а.с. 4-5). Як встановлено судом із наданих відповідачем [PERSON] доказів, остання вже після виконання позивачем розрахунку заборгованості сплатила на погашення наявної кредитної заборгованості на рахунок позивача 12000 грн., з яких: 2000 грн. - 18 серпня 2015 року, тобто після складання розрахунку заборгованості, але до звернення позивача до суду та по 5000 грн. щоразу 11 та 14 вересня 2015 року, тобто вже після звернення позивача до суду. Таким чином на час розгляду справи позивачем повністю погашена заборгованість за кредитом та відсотками на загальну суму 8227,10 грн. (8092,70+134,40), в звязку з чим, на момент винесення судового рішення, предмет спору між сторонами в частині наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитом та відсотками на загальну суму 8227,10 грн. відсутній, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З змісту кредитного договору вбачається право Банка на нарахування плати за пропуск позичальником платежів у виді штрафу у розмірі 25,00 від суми кредиту та пені у розмірі 0,50%, що розраховується за методом факт/360 грн. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В супереч вимогам ч. 2 ст. 549 ЦК України пунктом 8 Спеціальної частини договору передбачено, що штраф стягується у розмірі 25,00% від суми кредиту, а не від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. В розрахунку заборгованості складеним позивачем зазначено, що сукупна плата за пропуск платежів становить 47620,80 грн., з яких 47334,20 грн. нараховано в період з 12 липня по 11 серпня 2015 року, а 286,57 грн. - в період з 12 по 17 серпня 2015 року. При цьому, що саме з вказаної суми, є штрафом, а що пенею, за які саме періоди невиконання боржником зобовязання, в яких розмірах та на які суми заборгованості їх нараховано позивач, а ні в розрахунку заборгованості, а ні в інших наданих ним документах не зазначив. Крім того плата за пропуск платежів у сумі 47334,20 грн. була нарахована саме в період коли відповідач здійснював погашення заборгованості, що суперечить умовами договору про нарахування неустойки (п.п. 4.2., 4.3.). Виходячи з викладеного суд, приходить до висновку, що правомірність нарахування плати за пропуск платежів, саме у цій сумі позивач, в супереч обовязку доказування, не довів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування та стягнення плати за пропуск платежів є недоведеними, а отже поряд з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками задоволенню також не підлягають. Згідно вимог п. 22 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду, він був звільнений від сплати судового збору, а витрати за розгляд справи необхідно віднести на рахунок державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed