Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за договором кредиту. В позовній заяві вказує на те, що між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №ВLаЖГА00083808 від 05 жовтня 2011 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 7500 (сім тисяч п'ятсот) гривень 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних, терміном повернення кредиту до 05 жовтня 2014 року. В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань відповідач станом на 06 серпня 2015 року має заборгованість в розмірі 6062 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 1209 грн. 86 коп. - заборгованість по кредиту, 215 грн. 97 коп. - просрочені відсотки за коритсування кредитом, 262 грн. 50 коп. - комісія за РО, 4374 грн. 37 коп. - плата за пропуск платежів. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товарства «Всеукраїнський Акціонерний банк» заборгованість у розмірі 6062 грн. 70 коп. за кредитним договором №№ВLаЖГА00083808 від 05 жовтня 2011 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання з'явилася, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, підтвердивши наведені обставини позовної заяви. Також пояснила, що її не було повідомлено банком належним чином про суму простроченої заборгованості за кредитним договором та не надано їй відповідного рахунку для погашення даної заборгованості. Не заперечувала проти задоволенян позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст. 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст.1049-1050 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Судом встановлено, що між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] 05 жовтня 2011 року був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00083808 (а.с.5-8). Згідно умов договру відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 7500 грн. 00 коп., терміном поверненя до 05 жовтня 2014 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних. Згідно кредитного договору відповідач [PERSON] повинна була погашати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку повернення кредиту і сплати процентів (а.с. 9). Однак, в порушення умов договору та вимог ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України, зобов'язання відповідачем [PERSON] не виконувались. Відповідно до п.4.2. загальної частини договору, за неналежне виконання зобов'язань, позичальник спалчує банку штраф, передбачений п. 8 спеціальної частини договору у розмірі 25% від суми неналежно виконанного гршового зобов'язання. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.3-4) станом на 06 серпня 2015 року становить - 6062 грн. 70 коп., яка складається з наступного: 1209 грн. 86 коп. - заборгованість по кредиту, 215 грн. 97 коп. - просрочені відсотки за коритсування кредитом, 262 грн. 50 коп. - комісія за РО, 4374 грн. 37 коп. - плата за пропуск платежів. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь публічного акціонерного товарства «Всеукраїнський Акціонерний банк» необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного профісіонала з питань врегулюваня неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту вркгулювання неплатоспроможності банків. (а.с.19) Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації у банку, від сплати судового збору звільняється. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позивач, при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 267, 526, 530,553,554 611, 612, 614, 625, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: approved