Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулась з позовом до суду до [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Одеської міської, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] р. н., відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON] [INFO] р. н., та [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] р. н.; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, до починаючи з 29.05.2018 року з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 29.05.2018 року і до [INFO] року з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини, посилаючись на таке. На обліку служби у справах дітей Одеської міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як діти, що опинились у складних життєвих обставинах та проживають в сім'ї, в якій батьки ухилялися від виконання батьківських обов'язків. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] року (свідоцтво про народження, актовий запис №799 від 23.05.2007 р.). ЇЇ мати [PERSON] та батько [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Батько дитини - [PERSON] постійно працює у м. Києві, вважає доцільним проживання його доньки [PERSON] разом із бабусею - [PERSON] В родині [PERSON] [INFO] року народилась [PERSON] (свідоцтво про народження, актовий запис №3258 від 20.04.2012 року) та [INFO] року народилась [PERSON] (свідоцтво про народження, актовий запис №1130 від 05.02.2014 року). Відомості про батька обох дітей внесені до актового запису у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] постійно мешкає разом із її бабусею - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають у бабусі переіодично. Мати дітей - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], не працює, залишає дітей без батьківського піклування напризволяще, майбутньою долею дітей не цікавиться, не створює умови для виховання та розвитку дітей. В дошкільний заклад дітей приводить, забирає, піклується, бере участь у батьківських зборах бабуся дітей - [PERSON] Таким чином, позивач вважає, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний та духовний розвиток дітей, мати дітей - [PERSON] зловживає алкоголем, що, згідно ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явились, у порядку заочного розгляду справи. Третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради надавала проект висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO] р.н, та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тому у судовому засіданні підтримала вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. На обліку служби у справах дітей Одеської міської ради перебувають малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як діти, що опинились у складних життєвих обставинах та проживають в сім'ї, в якій батьки ухилялися від виконання батьківських обов'язків. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] року (свідоцтво про народження, актовий запис №799 від 23.05.2007 р.). Її мати [PERSON] та батько [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Батько дитини - [PERSON] постійно працює у м. Києві, вважає доцільним проживання його доньки [PERSON] разом із бабусею - [PERSON] В родині [PERSON] [INFO] року народилась [PERSON] (свідоцтво про народження, актовий запис №3258 від 20.04.2012 року) та [INFO] року народилась [PERSON] (свідоцтво про народження, актовий запис №1130 від 05.02.2014 року). Відомості про батька обох дітей внесені до актового запису у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, мешкає у м. Києві, щодо позбавлення батьківських прав він не згодний. Разом з тим, зазначив, що утримувати дитину та забрати в свою родину на виховання не в змозі, вважає, що донці краще жити з бабусею. Мати дітей - [PERSON] у шлюбі не перебуває, не працює, веде асоціальний образ життя, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. До служби у справах дітей ОМР 12.07.2017 року звернулась бабуся дітей [PERSON] із заявою, в якій зазначає, що мати дітей зловживає алкогольними напоями, не займається лікуванням дітей, малолітня [PERSON] дуже хворіє та потребує операції, мати байдуже ставиться до долі дитини, постійно залишає дітей з бабусею. [PERSON] вважає, що її доньку - [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дітей. Відповідно до листа ОДНЗ «Ясла - Садок» №267 комбінованого типу ОМР Одеської області від 15.01.2018 року № 5, [PERSON] відвідує заклад з 27.10.2015 року. З 25.09.2017 року заклад не відвідує у зв'язку із хворобою. [PERSON] відвідує заклад з 04.04.2016 року по теперішній час. мати дітей [PERSON] за вказаний період часу з'явилася у дошкільному закладі декілька разів. Досягненнями своїх дітей, їх відношенням до однолітків та дорослих не цікавилась, у різноманітних заходах та батьківських зборах участі не брала, на зауваження та пропозиції вихователів не реагувала. Згідно листа від 15.09.2016 року №38/24355 Малиновського ВП ГУНП в Одеській області 09.09.2016 року малолітня [PERSON] залишена без батьківського піклування та була знайдена на вулиці біля дитячого майданчика зі співмешканцем [PERSON], [PERSON], який знаходився у стані алкогольного сп'яніння. За інформацією, наданою Хмельницьким ВП м. Одеси від 20.01.2017 року №38/1вих 50 та 38/1 вих 1362, [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 184 КУпАП. Згідно з повідомленням від 12.01.2018 року №38/1 вих 36/2 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. У січні 2017 року у [PERSON] виявлено двосторонній гідронефроз. Влітку вона була прооперована у Національному інституті хірургії трансплантології ім. О.О. Шалімова у м. Київ. Мати до інституту не зверталась, станом здоров'я доньки не цікавилась. Кошти, які бабуся дала [PERSON] на лікування онучки, мати витратила на власні потреби. Факти ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків також встановлені висновком органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] від 05.05.2018 року №1068/01-20, в якому, зокрема зазначено, що викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідачів правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дітей і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідачів щодо оцінки їх фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними, відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вкладених обставин суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити та стягнути з [PERSON], [INFO] р. н. ([ADDRESS], паспорт [NUMBER], виданий Малиновським РВ м. Одеси 26.10.2014 р.), аліменти на утримання [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, до починаючи з 29.05.2018 року з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Стягнути з [PERSON], [INFO] р. н. ([ADDRESS], реєстр. № [NUMBER]) аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] р. н., у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 29.05.2018 року і до [INFO] року з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідачів на користь держави в розмірі 704,80 грн. з кожного. Згідно зі ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved