Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в котрій вказала, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі, який зареєстровано 11 грудня 1998 року,т а розірвано 29 січня 2003 року. В даному шлюбі [INFO] у сторін по справі народилася донька [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися на денній формі навчання у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка є багатодітною мамою, на її утриманні ще двоє дітей, з них одна донька інвалід з дитинства. [PERSON] витрачає кошти на проїзд до місця навчання, проживання у гуртожитку університету, на одяг, підручники та харчування. Саме тому, у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Заробіток позивачки не дозволяє їй в повній мірі одноосібно утримувати доньку сторін по справі, надавати кошти на її одяг, харчування, проїзд до місця навчання, підручники тощо. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним двадцяти трьох років, на час навчання. Відповідач подав письмові пояснення щодо позовних вимог [PERSON] , в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування відзиву послався на наступні обставини. В позовній заяві позивачка не надає підтвердження того факту, що їх спільна повнолітня дочка проживає з нею. А якщо донька проживає окремо, то вона має і сама подавати до нього позов про стягнення аліментів. Крім того він не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, оскільки з жовтня 2020 року не має роботи , а отже і немає постійного заробітку. Сплата аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, не носить абсолютного обов`язку і перебуває у прямій залежності від можливості платника аліментів надавати матеріальну допомогу. На даний час він проживає у с. Червоне, де доглядає за непрацездатним батьком. Спільне господарство, яке на даний час вони ведуть з батьком, ведеться за рахунок пенсії батька. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та зазначила, що вона на даний час не працює, перебуває по догляду за дитиною-інвалідом та отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда. Донька навчається на денній формі навчання проживає у гуртожитку, а на час карантинних заходів у м.Яготин з нею. Тому потребує коштів на проїзд, проживання в гуртожитку, канцтовари, харчування, одяг, а також присутня робота з комп`ютером. Вона нерухомого та рухомого майна не має, та допомагає своїм батькам. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та зазначив, що він офіційно не працює, має дуже рідко тимчасові підробітки, має автомобіль та сторони не заперечували цього факту. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач не має самостійного заробітку, доглядає батька, який хворіє, хоча відповідач і є працезданою та здоровою людиною, проте не має змоги працювати з огляду на догляд за своїм батьком, що хворіє, проте не є особою яка належним чином оформлена відповідно до чинного законодавства України щодо догляду особи. На праві власності відповідач не має нерухомого та рухомого майна. Таким чином, відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, що навчається, тому з огляду на викладене в позові необхідно відмовити. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 5 ст. 183 ЦПК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави - учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними … У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] і [PERSON] (а.с. 3-6), які шлюб розірвали. Дочка сторін, [PERSON] , на даний час є повнолітньою та перебуває на утриманні матері. [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету економіки та управління Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, термін навчання до 31.12.2021 року (а.с. 7). [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Яготинської РДА і отримує соціальну допомогу дітям з інвалідністю (а.с. 8). [PERSON] є багатодітною мамою, на її утриманні ще двоє дітей, з них одна донька інвалід з дитинства (а.с. 9), отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда (а.с. 10). З копії квитанції від 08.09.2020 року (а.с. 28) вбачається, що [PERSON] сплатила за проживання в гуртожитку ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана» 5200 грн.. З Акта обстеження від 11.02.2021 року (а.с. 31) вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] і знаходиться на її повному забезпеченні. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 182, 183, 200, 141, 199 СК України, та враховуючи, що повнолітня дочка сторін по справі потребує коштів на проїзд до навчального закладу, необхідних канцелярських засобів та необхідних матеріалів для процесу навчання, а також продукти харчування, одяг та інші речі, що забезпечить безперешкодий процес навчання та розвитку і росту повнолітньої дочки сторін, та те, що незалежно від форми навчання визначений обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка навчається. Крім цього, СК України передбачає стягнення витрат на навчання. Таким чином, враховуючи вище викладене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, щоз відповідача на утримання повнолітньої дочки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/7 частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2020 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, на час навчання, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої дочки. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: partial