Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 26.01.2008 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис №07. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Питання стягнення аліментів не вирішено. Спір щодо розподілу спільно нажитого майна також не вирішений. Однією родиною мешкали до 17.03.2018 року. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що між ними втрачено почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Відповідач принижував її честь та гідність, як у присутності дитини та батьків, так і в присутності сторонніх осіб, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, застосовував відносно позивачки фізичну силу, зловживав спиртними напоями. Вважає, що збереження шлюбу між нею та відповідачем буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої дитини, оскільки відповідач є поганим прикладом для виховання дитини. Збереження та відновлення родини не теперішній час неможливим і вважає за необхідне розірвати шлюб, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. В заяві також вказує, що питання про стягнення аліментів вирішено в добровільному порядку. Дитина мешкає з нею. Питання, щодо розподілу спірного майна не вирішено. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Груша. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Питання стягнення аліментів вирішено в добровільному порядку, а питання, щодо розподілу спільного майна не вирішено, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони по справі зареєстрували шлюб 26.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом серії 1-НО №127577 про шлюб, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис №07, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Груша, дружини Груша. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Питання, щодо стягнення аліментів вирішено в добровільному порядку. Спір, щодо розподілу спільного майна не вирішено. Причиною розірвання шлюбу стали ті обставини, що між позивачкою та відповідачем втрачено почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Відповідач принижував честь та гідність позивачки, як у присутності дитини та батьків, так і у присутності сторонніх осіб, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та застосовував відносно позивачки фізичну силу. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною з 17 березня 2018 року, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дитині, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Позивачка просить стягнути з відповідача сплачені нею судові витрати за звернення до суду. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved