Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказувала на те, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №26806587 від 23.07.2010р. право власності на квартиру [ADDRESS] вказано, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.06.1993 року Чернівецькою дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, згідно з розпорядженням №134 від 10.06.1993 року квартири [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказує, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.06.1993 року, також є три співвласника: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . А тому частки кожного у праві власності складають по 1/3 частина, про те невідомо ким був здійснений допис де було написано напроти прізвища [PERSON] - 50 % та [PERSON] -50 %. А тому існує невідповідність у документах та вона, як співвласник, не може успадкувати майно після смерті батька [PERSON] . Зазначала, що [INFO] померла [PERSON] . На момент смерті [PERSON] спадкоємцями за законом були: дочка [PERSON] та син [PERSON] , які на момент її смерті були живі, та якби не було б заповіту, то 1/3 квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ділилася б на дві частини між: [PERSON] (1/6) та [PERSON] (1/6). Стверджує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її 1/3 частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт, у якому заповіла все своє спадкове майно гр. [PERSON] . Посилається на те, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] було 62 роки, таким чином він відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині, а саме 1/12. Вказує, що таким чином, на момент смерті [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розприділилося наступним чином: 1.Право власності [PERSON] - 1/3 ; 2.Право власності [PERSON] - 1/3 та 1/12; 3.Право власності спадкоємця за заповітом [PERSON] - 1/4 (1/3-1/12). Стверджує, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Вказувала, що [PERSON] був її батьком. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно померлого, яке складається з: квартири [ADDRESS] . Зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] . Вказувала, що таким чином, після смерті [PERSON] (її батька) вона стала співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а право власності на квартиру розподілилося у наступних частках: 1. [PERSON] 1/3 частки на праві приватної спільної сумісної власності та 1/3 +1/12 спадкова маса після смерті [PERSON] , що разом становить 3/4 частки майна. 2. [PERSON] - 1/4 (1/3-1/12) після смерті [PERSON] . Стверджувала, що з метою прийняття спадщини вона звернулася до нотаріуса. Постановою від 20.03.2019 року №68/02-31 приватний нотаріус Чепель Олена Дмитрівна відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій, за відсутності у спадкоємця у наявних паперових носіях (свідоцтві про право власності на житло, видане 11.06.1993 року Чернівецькою дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, згідно з розпорядженням №134 від 10.06.1993 року) та наявних записах у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою №204906812 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованою шляхом безпосереднього доступу приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чепель О.Д. від 20 березня 2020 року, існує не відповідність. Враховуючи вищевикладене, просила суд визнати за нею [PERSON] право власності на 3/4 частки квартири загальною площею 72,80 та житловою площею 41,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась. Від її представника через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують та просили суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Від нього, через канцелярію суду, надійшла заява, у якій він позовні вимоги визнав та не заперечував, щодо їх задоволення. Просив суд справу слухати без його участі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Положеннями ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Судом встановлено, що відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №26806587 від 23.07.2010р. право власності на квартиру [ADDRESS] зазначено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.06.1993 року Чернівецькою дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці, згідно з розпорядженням №134 від 10.06.1993 року квартири [ADDRESS] належала на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.06.1993 року, є три співвласника: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тому частки кожного у праві власності складають по 1/3 частина, про те в свідоцтві про право власності наявний допис, де написано напроти прізвища [PERSON] - 50 % та [PERSON] -50 %. /а.с. 6/. [INFO] померла [PERSON] /а.с. 8/. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями за законом були: дочка [PERSON] та син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її 1/3 частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт, у якому заповіла все своє спадкове майно гр. [PERSON] /а.с. 9/. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Віхрову Г.Г. на момент смерті [PERSON] (19.06.2006 року) було 62 роки, таким чином він відповідно до ст. 1241 ЦК України, має право на обов`язкову частку у спадщині, а саме 1/12. Таким чином, суд вважає, що на момент смерті [PERSON] право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розприділилося наступним чином: право власності [PERSON] - 1/3, право власності [PERSON] - 1/3 та 1/12, право власності спадкоємця за заповітом [PERSON] - 1/4 (1/3-1/12). [INFO] помер [PERSON] /а.с. 10/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON] /а.с. 66-104/. Таким чином, після смерті [PERSON] (батька) [PERSON] , остання стала співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а право власності на квартиру розподілилося у наступних частках: 1. [PERSON] 1/3 частки на праві приватної спільної сумісної власності та 1/3 +1/12 спадкова маса після смерті [PERSON] , що разом становить 3/4 частки майна. 2. [PERSON] - 1/4 (1/3-1/12) після смерті [PERSON] . Родинні стосунки між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] , як дочки та батька підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про зміну імені. /а.с. 126-132/. Позивачка прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Чепель О.Д. Постановою від 20.03.2020 року №68/02-31 приватний нотаріус Чепель О.Д. відмовила позивачці у вчиненні нотаріальних дій, в зв`язку наявності розбіжностей у документах. /а.с. 12-13/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, а також ураховуючи те, що позивачка прийняла після смерті батька спадщину у визначеному законом порядку, однак позбавлена можливості оформити її у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, поданий нею позов, ураховуючи відсутність заперечення з боку відповідача та визнання позову останнім, підлягає до задоволення.

Outcome: approved