Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів в сумі 3225,80 грн. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 18.05.2020 відповідач звернулась до Голосіївської РФ КМЦЗ із заявою про надання їй статусу безробітної та, відповідно, наказом № НТ200518 від 18.05.2020 відповідачу надано статус, у зв`язку з чим її було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 18.05.2020 по 12.05.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. При здійсненні обміну даними про особу з Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, Голосіївською РФ КМЗЦ виявлено, що [PERSON] є членом особистого селянського господарства, у зв`язку з чим позивачем 25.08.2020 складено акт № 1736 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат, згідно якого [PERSON] є членом особистого селянського господарства. Таким чином, відповідно до вимог законодавства відповідач належить до зайнятого населення, але не повідомила про це Голосіївській РФ КМЗЦ у період перебування на обліку. Згідно наказу №24/279-02/20 від 26.08.2020 Голосіївською РФ КМЦЗ прийнято рішення щодо повернення [PERSON] , нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 3225,80 грн. за період з 18.05.2020 по 24.08.2020. [PERSON] надіслано лист від 03.09.2020 з пропозицією повернення в добровільному порядку грошових коштів, однак остання не відреагувала та не повернула кошти на день подання позову. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 3225,80 грн. та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 2020 року [PERSON] подала до Голосіївської РФ КМЦЗ заяву про отримання статусу безробітного. Відповідно до Наказу № НТ200518 від 18.05.2020 відповідачу надано статус безробітної, у зв`язку з чим її було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 18.05.2020 по 12.05.2021, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» (далі по тексту Закон) здійснено обмін даними про особу з Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, Голосіївською РФ КМЗЦ виявлено, що що [PERSON] є членом особистого селянського господарства, у зв`язку з чим позивачем 25.08.2020 складено акт № 1736 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат, згідно якого [PERSON] є членом особистого селянського господарства. Таким чином, відповідач належить до зайнятого населення, але не повідомила про це Голосіївську РФ КМЗЦ у період перебування на обліку. Згідно наказу №24/279-02/20 від 26.08.2020 Голосіївською РФ КМЦЗ прийнято рішення щодо повернення [PERSON] , нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. Відповідно до довідки-розрахунку №169 від 01.09.2020 відділу бухгалтерського обліку Київського міського центру зайнятості надлишок виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття [PERSON] за період з 18.05.2020 по 25.08.2020 складає 3225,80 грн. З метою врегулювання спору, Голосіївською РФ КМЗЦ [PERSON] надіслано лист № 279.5-2999/20 від 03.09.2020 з пропозицією повернення в добровільному порядку грошових коштів, однак остання не відреагувала та не повернула кошти на день подання позову. Відповідно до п. 18 ч.2 ст.22 ЗУ «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13 лютого 2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13 лютого 2009 року №7-1, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року № 232/16248 центрами зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення. Для проведення зазначених розслідувань центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та. Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, ведення особистого селянського господарства, отримання пенсії. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, ДПА України та ПФУ, як центральними органами виконавчої влади. Даний обмін інформацією здійснюється з метою перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та визначення розміру матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Згідно з ч.1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач порушила вимоги ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», перебуваючи у статусі безробітної особи, яка отримує соціальну допомогу на випадок безробіття, не повідомила позивача про факт забезпечення себе роботою самостійно, а саме про членство у особистому селянському господарстві, що було підставою для припинення реєстрації відповідача як безробітної. Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подала до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Оскільки на момент отримання допомоги по безробіттю відповідач була членом особистого селянського господарства, при цьому не повідомила позивача про дану обставину,суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102 грн.

Outcome: approved