Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути [PERSON]. на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 62843,60 грн., а також судовий збір в розмірі 628,45 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «ВТБ Банк» та відповідач [PERSON], уклали кредитний договір № R53700441150B від 10.07.2013 року, відповідно до умов якого банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 50000 грн. строком повернення до 10.07.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. У відповідності до договору, позичальник зобовязаний щомісяця в строки сплачувати відповідно графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно п.4.3. кредитного договору, кредит повертається, а проценти та комісія сплачується позичальником 10 числа кожного місяця у відповідності до графіка. Відповідно до п. 47 цьго ж договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів. Згідно п. 5.1. даного договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобовязань за кожень день порушень виконання зобовязань, включаючи день погашення. Таким чином відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 02.07.2014 року має заборгованість на загальну суму 62843,60 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити у його відсутність та зазначив, що проти винесення по справі заочного рішення, у разі неявки відповідача не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився. Про розгляд справи повідомлявся. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.07.2013 року ПАТ «ВТБ Банк» та відповідач [PERSON], уклали кредитний договір № R53700441150B, відповідно до умов якого банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 50000 грн. строком повернення до 10.07.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних. У відповідності до договору, позичальник зобовязаний щомісяця в строки сплачувати відповідно графіку повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Згідно п.4.3. кредитного договору, кредит повертається, а проценти та комісія сплачується позичальником 10 числа кожного місяця у відповідності до графіка. Відповідно до п. 47 цьго ж договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів. Згідно п. 5.1. даного договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0.5 % від суми прострочених зобовязань за кожень день порушень виконання зобовязань, включаючи день погашення. У відповідності із п. 3.2.1. правил споживчого кредитування фізичних осіб, банк має право, у тому числі, вимагати достроково повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісії винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством Укораїни. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 ЦПК України, якщо зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 7.4. кредитного договору, кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку, та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з цим договором у повному обсязі. Згідно ст.. 610 ЦК України, порушення зобовязань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦУ України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, станом на 10.07.2013 року за відповідачем по укладеному з ТОВ ВТБ Банк кредитному договору № R53700441150B від 10.07.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 62843,60 грн., яка складається з: 46435,65 грн. сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту; 11337, 21 грн. сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів; 5070,74 грн. сума пені, нарахованої у звязку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, які складаються з судового збору в грошовій сумі 296,76 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved