Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що [INFO] року у віці 77 років помер її рідний дід [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 6,8122 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER] від 21.04.2003р. належало померлому [PERSON] та земельної частки (паю) по колишньому КСП «Червоноармієць» Білокуракинського району загальним розміром 12,77 ум. кад. га, залишок зміненої якої становить - 4,69 в ум. кад. га (сіножатей та пасовищ), право на яку на підставі Сертифікату серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Білокуракинської РДА 05.11.1997р. №376 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Червоноармієць» від 22.01.1998р. за № [NUMBER] належало померлому [PERSON] На момент смерті разом із ним проживала та вела спільне господарство позивачка, яка й здійснила його поховання та усі витрати, пов'язані із похованням взяла на себе. Позивачка вказала на те, що рідна донька померлого, а її рідна матір є громадянкою Російської Федерації та від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті свого батька, а її діда вона фактично відмовилась, доказом чого є відсутність поданої нею заяви у встановлений шестимісячний строк. Фактично прийнявши спадщину після смерті свого діда, позивачка звернулася до органу нотаріату з приводу переоформлення спадщини. Проте, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її, як єдиної та належної спадкоємиці за законом звернутися до суду з позовом, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка та його представник не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали повністю. В судове засідання представник відповідача Солідарненської сільської ради Білокуракинського району не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. [INFO] року у віці 77 років помер [PERSON], про що Павлівською сільською радою Білокуракинського району Луганської області було складено відповідний актовий запис за № 9 та видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] свідоцтва про народження серії І-ГД №244122 (а.с.17) та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] матері, а померлого рідної доньки, позивачка є рідною онукою померлого [PERSON] Відповідно до довідки виконкому Павлівської сільської ради Білокуракинського району № 1021 від 30.06.2017р. на момент його смерті разом із ним проживала та вела спільне господарство позивачка, яка й здійснила його поховання та усі витрати, пов'язані із похованням взяла на себе (а.с.8). Із дослідженої в судовому засіданні довідки відділу у Білокуракинському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 31-28-99.1-888/15-17 від 17.08.2017р. вбачається, що померлому [INFO]. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER] від 21.04.2003р. належала на праві власності земельна ділянка № [NUMBER] площею 6,8122 га (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської області та на підставі Сертифікату серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Білокуракинської РДА 05.11.1997р. №376 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Червоноармієць» від 22.01.1998р. за № [NUMBER] належала земельна частка (пай) по колишньому по колишньому КСП «Червоноармієць» Білокуракинського району загальним розміром 12,77 ум. кад. га, залишок зміненої якої становить - 4,69 в ум. кад. га (сіножатей та пасовищ) (а.с.9). Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] відсутня. Відсутність спадкової справи в нотаріальній конторі підтверджує той факт, що єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину є позивачка. Відповідно до постанови виконуючого обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved