Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користування власністю та визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.1999 року, реєстровий №15, на праві власності належить 53/100 частини домоволодінням [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. У спірному домоволодінні за даною адресою з 03.03.1998 року є зареєстрованою позивачка та її син [PERSON]. У травні 2011 року на прохання відповідача [PERSON] дозволила реєстрацію [PERSON] у належному їй будинку як члену родини. З 17.05.2011 року він продовжує бути зареєстрованим, однак ніколи в будинку не проживав та на теперішній час його особисті речі в будинку відсутні, фактичне місце проживання невідомо. Починаючи з травня 2011 року [PERSON] в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, перешкод у проживанні позивачка йому не чинить, тому позивачка просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. Позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщався належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» №55 від 22.07.2014 р. У зв'язку з цим, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.1999 року, реєстровий №15, на праві власності належить 53/100 частини домоволодінням [ADDRESS] у м. Дніпропетровську. У даному домоволодінні за даною адресою з 03.03.1998 року є зареєстрованою позивачка та її син [PERSON]. У травні 2011 року на прохання відповідача [PERSON] дозволила реєстрацію [PERSON] у належному їй будинку як члену родини. З 17.05.2011 року він продовжує бути зареєстрованим, однак ніколи в будинку не проживав та на теперішній час його особисті речі в будинку відсутні, фактичне місце проживання невідомо. Починаючи з травня 2011 року [PERSON] в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, що підтверджується письмовою заявою [PERSON], посвідченої головою квартального комітету. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає усунути перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням [ADDRESS] у м. Дніпропетровську, а також стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору 243,60 грн.

Outcome: approved