Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивачка послалася на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 06 грудня 2014 року актовий запис № 417складений у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння внаслідок того, що кожний має різний погляд на життя. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини [PERSON], тобто до 27 жовтня 2032 року. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність та наполягала на позовних вимогах. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що визнає позов, просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Спільне життя не склалося через конфлікти та непорозуміння внаслідок того, що кожний має різний погляд на життя. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.1 ст24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, відповідач визнає позовні вимоги, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то суд також вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на повному її утриманні та вихованні . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобовязані піклуватися про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у \~твердій грошовій сумі.\~\~\~\~ Позивачкою по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі . При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини,\~\~наявність у відповідача на утриманні інших осіб,\~\~ на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Позивачка просила суд стягнути аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно. Відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав, та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, та вищезазначене суд , вважає, що позов в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved