Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач НУХТ звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за договором. У позові вказує, що між ним та відповідачем 19.07.2012 було укладено договір про навчання і підготовку освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в НУХТ. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання студента згідно з умовами договору становить 19170 грн., вартість навчання за семестр становить 2130 грн. Відповідно до наказу № 901-кс від 11.08.2012 [PERSON] зараховано на перший курс заочної форми навчання. Згідно з умовами договору [PERSON] приступив до навчання з 01.09.2012, таким чином відповідач навчався з 01.09.2012 до 09.07.2014, після чого був відрахований з підстав несплати коштів за четвертий семестр навчання на другому курсі. Заяв про відрахування з університету за власним бажанням та розірвання договору відповідач до НУХТ не подавав. Оскільки 09.07.2014 відповідача було відраховано, сума заборгованості за надання послуг по навчанню складає 2130 грн. Просить стягнути з відповідача указану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, також зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законом спосіб за місцем реєстрації проживання, заяв про відкладення справи чи слухання справи без його участі до суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача НУХТ знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що між позивачем НУХТ та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 12-ЗМА-140 від 19.07.2012 про навчання і підготовку освітньо-кваліфікаційного рівня Бакалавр в НУХТ ( далі -договір). Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання студента з 1 вересня 2012 року по 31 січня 2017 році згідно з умовами договору становить 19170 грн., вартість навчання за семестр становить 2130 грн (а.с.6). У відповідності до п. 5.3 договору [PERSON] зобов'язався вносити плату за навчання з попередньою оплатою у розмірі 2130 грн. за семестр до початку відповідного осіннього та весняного семестрів відповідно до 01 вересня та до 01 лютого поточного року. Згідно п.3.1 договору замовник зобов'язується своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Відповідно до витягу з наказу № 901-кс від 11 серпня 2012 року [PERSON] було з 1 вересня 2012 року зараховано студентом першого курсу заочної форми навчання Національного університету харчових технологій за напрямом підготовки машинобудування на факультеті ІМ та ПТ, за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб згідно з додатком (а.с. 5). Відповідач у повному обсязі перерахував кошти за перший курс навчання, третій семестр другого курсу, успішно склав екзаменаційну сесію та був переведений на четвертий семестр другого курсу. Водночас плату за четвертий семестр другого курсу у встановлений договором строк відповідач не вніс. Заяв про відрахування з університету за власним бажанням та розірвання договору [PERSON] протягом указаного семестру до НУХТ не подавав. Згідно з п. 7.1 договору дія договору припиняється у разі відрахування студента з НУХТ згідно з чинним законодавством або договором. Наказом директора університету № 708кс від 11 липня 2014 року на підставі подання декана факультету інженерної механіки та пакувальної техніки [PERSON] 09.07.2014 було відраховано з числа студентів за порушення умов договору (несплата за навчання) (а.с.7). Згідно з розрахунком позивача, заборгованість [PERSON] за надання послуг по навчанню станом на 09.07.2014 складає 2130 грн. (лютий - червень місяці 2014 року) (а.с.8). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 цієї ж статті зазначено, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач надав відповідачу передбачену договором послугу з навчання у повному обсязі, в свою чергу відповідач не виконав свої зобов'язання з оплати за надані послуги за договором, тому вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення № 1067 від 06.04.2016 НУХТ було сплачено судовий збір за позовом у розмірі 1378 грн.(а.с. 26).

Outcome: approved