Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування Середино-Будської міської ради, звернувся до суду з даним позовом, в якому просить відібрати у [PERSON] малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка, [PERSON] , є матір`ю малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження останнього записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для виховання власного сина, який бездоглядний, бродяжить по місту, має занедбаний зовнішній вигляд, ображає та вступає в бійки з іншими дітьми, проявляє неконтрольовану агресію в бік оточуючих, мати не має на нього ніякого впливу та не може контролювати поведінку дитини. Кошти, які відповідачка отримує як соціальну допопому, не використовує за призначенням. Питання про доцільність відібрання малолітньої дитини від матері, [PERSON] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Середино-Будської міської ради 31.08.2021, на якому було прийняте рішення про відібрання дитини, [PERSON] , від матері. Наразі дитина перебуває в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка. На підставі вищевикладеного, позивач просить відібрати дитину, [PERSON] , від матері, [PERSON] , без позбавлення останньої батьківських прав. Предствник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задовленні. Відповідачка, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідачка, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Середино-Будського районного управління юстиції у Сумській області від 06.11.2012 /а.с.8/. Відомості про батька « [PERSON] » в актовому записі про народження [PERSON] записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00013767859 від 18.04.2014 /а.с.11/. З висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав, який підписано головою Середино-Будської міської ради від 31.08.2021 за №02-14/2024, встановлено, що мати дитини, [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, [PERSON] . Не усвідомлює до кінця міру відповідальності за стан виконання батьківських обов`язків. Має низький виховний потенціал, не може контролювати поведінку сина та утримати його від негативних вчинків. Дитина бездоглядна, постійно бродяжить по місту, має занедбаний вигляд, ображає та вступає в бійки з іншими дітьми, грубіянить дорослим, вибігає на проїзну частину, що становить небезпеку як для здоров`я самої дитини, так і для водіїв. Крім цього, [PERSON] є емоційно-неврівноваженим, на зауваження не реагує, поводить себе агресивно та неадекватно. Мати дитини ніде не працює, отримані кошти в якості соціальної допомоги використовує не за призначенням. Дитина наразі влаштована до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка. Сама [PERSON] усвідомлює, що не справляється з вихованням сина, та не має на нього ніякого впливу, тому не заперечує проти відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав. На підставі вищевикладеного комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне відібрати [PERSON] від матері без позбавлення її батьківських прав, що є тимчасовим заходом та відповідає інтересам дитини /а.с.6, 7/. З копії витягу з наказу служби у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області №76/7 від 01.04.2019 вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , поставлений на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах /а.с.14/. Малолітній [PERSON] є дитиною з інвалідністю, що підтверджується копією медичного висновку №8, виданого головним лікарем КНП «Середино-Будська АЗПСМ» від 24.03.2021 /а.с.12/. Відповідачка отримує соціальну допомогу дітям з інвалідністю в розмірі 2435,80 грн на місяць та допомогу на дитину одиноким матерям в розмірі 1241,75 грн на місяць, що підтверджується копіями довідок Середино-Будського відділу УСЗН Шосткинської районної державної адміністрації №310, 311 від 09.08.2021 /а.с.20, 21/. З акту обстеження умов проживання від 27.08.2021 встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своїм сином, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання незадовільні: не створено належних умов для проживання дитини, кімнати в занедбаному стані. Мати дитини не усвідомлює міру відповідальності за стан виконання батьківських обов`язків /а.с.16/. Наразі малолітній [PERSON] влаштований до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Шостка, що підтверджується копією листа начальника служби у справах дітей Середино-Будської міської ради від 09.08.2021 №91, копією листа центру про зарахування дитини та копією акту прийому дитини до обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 10.08.2021 /а.с.13, 15, 17/. В матеріалах справи також міститься копія заяви [PERSON] від 02.08.2021, адресованої голові Середино-Будської міської ради, про зарахування її сина, [PERSON] , до Шалигінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату на строк з 01.09.2021 по 31.05.2022 через неможливість належним чином займатись вихованням дитини /а.с.18/. Крім цього, в матеріалах справи наявна копія заяви [PERSON] від 09.08.2021, адресованої начальнику служби у справах дітей Середино-Будської міської ради, в якій заявниця просить розглянути питання про ізоляцію від суспільства [PERSON] , оскільки останній вдарив її дитину та кидався камінням в перехожих /а.с.19/. Відповідно до положень ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно із пунктами 2-5 частини першої ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 роз`яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передати органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачка, [PERSON] , безвідповідально ставлячись до виховання та догляду за своїм малолітнім сином, [PERSON] , та не усвідомлюючи в повній мірі свого байдужого ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, створює ризик для життя і здоров`я своєї малолітньої дитини. Як вже було встановлено судом, дитина схильна до неконтрольованої агресивної поведінки, внаслідок чого здатна зашкодити як власному здоров`ю, так і здоров`ю оточуючих. Відповідачка, наголошуючи на тому, що не має впливу на сина та не може належним чином займатися його вихованням, на думку суду, знімає з себе обов`язки з виховання та забезпечення останнього, а також і відповідальність за його потенційно небезпечну поведінку, про що також свідчить її заява про влаштування дитини до школи-інтернату. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доцільність відібрання малолітньої дитини, [PERSON] , від матері, [PERSON] , без позбавлення останньої батьківських прав, оскільки це є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення інтересів дитини та максимально можливою мірою виживання і її здорового розвитку. Відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідачка, відповідно до частини третьої\~статті 170 СК України,\~\~не позбавлена можливості повернути дитину. За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовна вимога про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав підлягає задоволенню, з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі п.2-5 ч.1 ст.164, ч.1, 2 ст.170 Сімейного Кодексу України, ст.141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355\~ЦПК України, суд

Outcome: approved