Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 03.09.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3222186,50 грн. Після уточнення позовних вимог 16.09.2016 р. просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 110107,57 доларів США та 789299,83 грн., а всього 3222186,50 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою кредитного договору № 11163547000 від 01.06.2007 р. банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 60000 доларів США, що еквівалентно 303000 грн. на строк з 01.06.2007 р. до 30.05.2014 р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші передбачені платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. Згідно додаткової угоди № 1 від 26.05.2008 р. до кредитного договору встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних. 08.12.2011 р. між правонаступником банку ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі за вказаним кредитним договором, відповідно до якого позивач як новий кредитор отримав право вимоги за цим договором. Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором заборгованість за цим договором станом на 25.08.2015 р. складає 110107,57 доларів США та 789299,83 грн., а всього 3222186,50 грн., з якої тіло кредиту 44961,51 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 р. становить 993449,02 грн., відсотки 65146,06 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 р. становить 1439437,64 грн., пеня 741975,42 грн., сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках відповідно 25435,08 грн. та 21889,33 грн. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості. Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні уточнений позов визнав частково і пояснив, що погашення кредиту за договором про надання споживчого кредиту № 11163547000 від 01.06.2007 р. здійснювалось відповідачкою відповідно до графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною договору. З різних обставин, основною з яких стало коливання курсу гривні, відповідачка з середини 2011 р. перестала погашати тіло кредиту та сплачувати відсотки згідно графіку. Згідний з тим, що банк вправі стягнути з відповідачки платежі по тілу кредиту у межах трьохрічного строку позовної давності, починаючи з 20.08.2012 р. до 30.05.2014 р., тобто визнає борг по тілу кредиту в сумі 15714,02 доларів США, що становить 347209,12 грн. з урахуванням курсу долара 22,0955, який визначено позивачем. Борг по відсотках з урахуванням п.1.3.1 додаткової угоди до кредитного договору, якою визначено процентну ставку 15 % річних, п. 1.2.2. договору щодо строку повернення кредиту не пізніше 30.05.2014 р. та з урахуванням застосування строків позовної давності становить 4124,92 доларів США, що еквівалентно 91142,17 грн., згідно розрахунку: 15714,02 дол. х 15% = 2357,10 дол. : 12 міс. = 196,42 дол. х 21 міс. = 4124,92 доларів США. Саме цю суму боргу по відсотках відповідачка визнає. Також відповідачка визнає у межах річного строку пеню за прострочення тіла кредиту у розмірі 150574,56 грн. та пеню за прострочення відсотків у розмірі 39525,66 грн.; при цьому з урахуванням ч.3 ст.551 ЦК України просила зменшити загальний розмір пені на 60%, враховуючи її складний матеріальний стан, перебування на її утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та матері пенсіонерки. Суму 3 % річних від простроченого тіла та 3 % річних від прострочених відсотків відповідачка визнає у розмірі відповідно 10416 грн. та 2734,26 грн. Просив застосувати строк позовної давності, проти часткового задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою кредитного договору № 11163547000 від 01.06.2007 р. банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 60000 доларів США, що еквівалентно 303000 грн. на строк з 01.06.2007 р. до 30.05.2014 р. включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші передбачені платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. Згідно додаткової угоди № 1 від 26.05.2008 р. до кредитного договору визначено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних (а.с.5-10). 08.12.2011 р. між правонаступником банку ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, у тому числі за вказаним кредитним договором, відповідно до якого позивач як новий кредитор отримав право вимоги за цим договором (а.с.12-15). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобовязань за кредитним договором позивач заявив до стягнення заборгованість за цим договором станом на 25.08.2015 р. у розмірі 110107,57 доларів США та 789299,83 грн., а всього 3222186,50 грн., з якої тіло кредиту 44961,51 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 р. становить 993449,02 грн., відсотки 65146,06 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 р. становить 1439437,64 грн., пеня 741975,42 грн., сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках відповідно 25435,08 грн. та 21889,33 грн. (а.с.11, 74-75). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 30.05.2014 р., продовжував нарахування відсотків, тоді як згідно умов кредитного договору процентна ставка 15 % річних за користування кредитними коштами передбачена на строк дії договору, будь-яких умов щодо продовження нарахування процентів після закінчення строку його дії та в разі неповернення суми кредиту договір не містить. Тому нарахування відсотків після 30.05.2014 р. суперечить умовам договору, а також вимогам норм матеріального права, оскільки у разі несвоєчасного повернення коштів за кредитом можливе нарахування тільки неустойки, інших фінансових санкцій або збитків, правова природа яких відрізняється від процентної ставки за користування кредитними коштами. Суд вважає необґрунтованою заявлену позивачем відсоткову ставку 30 % річних, яку він нараховував на прострочену суму заборгованості по кредиту, з огляду на відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження обставини, на яку посилався представник позивача, щодо збільшення відсоткової ставки з 15 до 30 % річних. При цьому суд враховує, що згідно п.5.2 кредитного договору сторони погодили, що банк може змінити розмір процентної ставки у сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни, повідомивши позичальника про встановлення нової процентної ставки не пізніше, ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки шляхом направлення позичальнику відповідного рекомендованого листа; новий розмір процентної ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. Як передбачено укладеною між сторонами додатковою угодою, у випадку, якщо банк не повідомив позичальника у порядку, передбаченому п.5.2 договору, про зміну процентної ставки, застосовується розмір процентної ставки, встановлений договором. Відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення кредиту сторони узгодили погашення кредиту щомісячними платежами по 714,29 доларів США по тілу кредиту, починаючи з липня 2007 р., та щомісячні суми на погашення відсотків. Тобто, сторони встановили як строк дії договору до 30.05.2014 р., так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів по тілу кредиту до 20 числа кожного місяця (включно) згідно графіку погашення кредиту та по відсотках до 20 числа (включно) кожного місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків (п.1.3.4 договору). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно якої якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК). Згідно вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК). У відповідності з вимогами ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 19.03.2014 р. у справі № 6-20цс14, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 р. у справі № 6-169цс14. Судом встановлено, що відповідачка перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з середини 2011 р. У свою чергу позивач, до якого як до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, звернувся до суду з позовом до відповідачки, направивши позовну заяву до суду 31.08.2015 р. (а.с.24). Виходячи з графіку погашення кредиту (а.с.8-9) та розрахунку заборгованості (а.с.74), суд визначає розмір заборгованості по тілу кредиту, що підлягає стягненню з відповідачки у межах трьохрічного строку загальної позовної давності, починаючи з 31.08.2012 р. до 30.05.2014 р. включно, у сумі 15714,02 доларів США, що еквівалентно 347209,13 грн. з урахуванням визначеного позивачем курсу долара станом на 25.08.2015 р. (22,0955). Розмір заборгованості по відсотках за вказаний період суд визначає згідно розрахунку: 15714,02 х 15% = 2357,10 : 12 міс. = 196,43 х 21 міс. = 4125,03 доларів США, що еквівалентно 91144,60 грн. з урахуванням визначеного позивачем курсу долара станом на 25.08.2015 р. (22,0955). Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.4.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, зокрема, термінів повернення кредиту та термінів сплати процентів банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Розмір пені у межах річного строку давності (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) за прострочення сплати кредиту суд визначає у сумі 151619,61 грн. наступним чином: - з 28.08.2014 р. до 12.11.2014 р. 347209,13 х 25% = 86802,28 : 365 = 237,81 х 77 дн. = 18311,37 грн.; - з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 347209,13 х 28% = 97218,56 : 365 = 266,35 х 85 дн. = 22639,75 грн.; - з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 347209,13 х 39% = 135411,56 : 365 = 370,99 х 26 дн. = 9645,74 грн.; - з 04.03.2015 р. до 28.08.2015 р. 347209,13 х 60% = 208325,48 : 365 = 570,75 х 177 дн. = 101022,75 грн. Розмір пені у межах річного строку давності за прострочення сплати відсотків суд визначає у сумі 39800,82 грн. наступним чином: - з 28.08.2014 р. до 12.11.2014 р. 91144,60 х 25% = 22778,65 : 365 = 62,41 х 77 дн. = 4805,57 грн.; - з 13.11.2014 р. до 05.02.2015 р. 91144,60 х 28% = 25520,49 : 365 = 69,92 х 85 дн. = 5943,20 грн.; - з 06.02.2015 р. до 03.03.2015 р. 91144,60 х 39% = 35546,39 : 365 = 97,39 х 26 дн. = 2532,14 грн.; - з 04.03.2015 р. до 28.08.2015 р. 91144,60 х 60% = 54686,76 : 365 = 149,83 х 177 дн. = 26519,91 грн. Таким чином, загальний розмір пені, визначений судом, становить 191420,43 грн. У відповідності з вимогами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням наступних обставин, які мають істотне значення та підтверджуються доданими відповідачкою відповідними документами, а саме: її складний матеріальний стан, перебування на її утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], та матері пенсіонерки (а.с.93-94), суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) на 60 %, як просив представник відповідачки, та визначає до стягнення пеню у розмірі 76568,17 грн. (40 % від 191420,43 грн.). Сума 3 % річних від простроченого тіла кредиту у межах заявленого банком річного строку складає 10416,27 грн. (347209,13 х 3%), а сума 3 % річних від прострочених відсотків становить 2734,34 грн. (91144,60 х 3%). З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідачки слід стягнути на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в сумі 15714,02 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 25.08.2015 р. 347209,13 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 4125,03 доларів США, що еквівалентно 91144,60 грн., 76568,17 грн. пені, 10416,27 грн. 3 % річних від простроченого тіла кредиту та 2734,34 грн. 3 % річних від прострочених відсотків, а всього 528072,51 грн. З відповідачки слід стягнути 3654 грн. судового збору в дохід державного бюджету з урахуванням того, що позовна заява направлена до суду 31.08.2015 р. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 256, 257, 261, 267, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial