Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду про визнання дійсним договору купівлі продажу житлового будинку №78, розташованого по вул. Центральній (колишня вул. Леніна) в селі Базаліївка Чугуївського району Харківської області та визнання за нею права власності на нього. В позовній заяві вона вказала, що в травні 2016 року між нею та відповідачкою відбулася домовленість стосовно купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою. Дійшовши згоди з продавцем в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу, 21.05.2016 року вона сплатила їй грошову суму, обумовлену договором, а та в свою чергу передала їй, як покупцю, ключі від будинку, пообіцявши в строк до 21.06.2016 року надати всю необхідну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, про що було складено письмову розписку. Однак, до цього часу відповідачка ухиляється від взятих на себе зобовязань, посилаючись на брак коштів та часу. В звязку з цим, вона, як добросовісний набувач, не може оформити та закріпити за собою право власності на нерухоме майно, яким користується з травня 2016 року. Просить визнати договір укладений 21.05.2016 року між нею та [PERSON] в відношенні житлового будинку №78, розташованого по вул. Центральній (колишня вул. Леніна) в селі Базаліївка Чугуївського району Харківської області дійсним з моменту його укладання та визнати за нею право власності на нього. Сторони в судове засідання на зявилися. Позивачка надала суду письмову заяву про підтримку позовних вимог та проханням ухвали рішення без її участі. Відповідачка до судового засідання не зявилася. Факт отримання 21.05.2016 року від [PERSON] грошової суми за продаж належного їй житлового будинку, розташованого по вул. Центральній (колишня вул. Леніна) в селі Базаліївка Чугуївського району Харківської області підтверджується її розпискою. Вивчивши докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В травні 2016 року сторони дійшли згоди в відношенні всіх умов договору купівлі-продажу житлового будинку №78, розташованого по вул. Центральній (колишня вул. Леніна) в селі Базаліївка Чугуївського району Харківської області. Відповідно до умов цього договору, [PERSON] отримала від позивачки грошову суму в розмірі 52000 гривень, зобовязавшись в строк до 21.06.2016 року підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Це підтверджується розпискою, складеною власноруч відповідачкою 21.05.2016 року та показаннями свідків, при яких здійснювалася передача грошових коштів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посвідчених виконавчим комітетом Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області. З моменту сплати [PERSON] грошових коштів, відповідачка фактично передала їй в користування та розпорядження вищевказаний обєкт нерухомого майна. Однак, з часу фактичного виконання умов договору купівлі-продажу будинку, передачі повної суми вартості, передачі його в користування позивачці, як покупцю, до теперішнього часу [PERSON] не надала необхідну документацію на спірний обєкт нерухомості для нотаріального посвідчення правочину. Посилаючись на брак часу та коштів відмовляється від покладених на неї, як на сторону за договором купівлі-продажу, обовязків. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved