overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. З відповідачем 26 вересня 1987 року уклала шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 24. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки щодо ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони не ведуть з вересня 2000 року. Вважає їхній шлюб формальним та просила суд не надавати строк для примирення. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, але від її представника надійшла письмова заява про розгляд без його участі, також просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному розгляді справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивачки, відповідно до ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 26 вересня 1987 року зареєстровано виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 24 ( а.с. 4 ). Як вбачається із матеріалів справи сторони не мають неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне сімейне господарство та побут не ведуть та шлюбні відносини між ними фактично припинені. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона із відповідачем перебуває в шлюбі з 28.10.2016 року, від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказувала на те, що їхнє сімейне життя не склалося, у їх стосунках зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. Відповідач систематично вчиняє сварки, скандали, під час яких ображає, принижує її людську честь і гідність. Подальше спільне життя, як подружжя вважає неможливим. Намагалися примиритись, але позитивного результату примирення не дало. Просила розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.34). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судові витрати необхідно залишити за позивачем згідно з її заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 04.05.1992 року, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилалася на те, що вони із відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, по цій причині часто виникали сварки та скандали, між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага, сім`я розпалася остаточно і примирення неможливе, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, зазначила, що відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04.05.1992 року у Тихохутірській сільській раді Жашківського району Черкаської області актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Судові витрати необхідно залишити за позивачем згідно з її заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 14.06.1986 року, від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Позивачка посилалася на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини та ведення спільного господарства повністю припинено з 2012 року. Зазначила, що відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило (а.с.21). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.06.1986 року у Шамраївській сільській раді Сквирського району Київської області актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] № . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 28.11.2009 року зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1636, від спільного життя дітей не мають. Позивачка посилалася на те, що останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припиненні, спільне господарство не ведеться. Шлюб існує формально. Просила розірвати шлюб. Зазначила, що відповідач розірвати шлюб в органах РАЦС не бажає. Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи вважається повідомленим належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього до суду не надходило (а.с.17,26). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1636, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб має формальний характер, збереження сім`ї не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 квітня 2011 року вона з Відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у встановленому законом порядку. Від шлюбу мається дитина - [PERSON], [INFO]. З весни 2018 року і по теперішній час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Припинено шлюбні стосунки. Мають різні погляди на життя. Бажає створити сім'ю з іншим чоловіком, а тому строк для примирення їй не потрібен. Крім того, просить суд визначити місце проживати дитини з нею. У судовому засідання позивачка [PERSON] свій позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, вказала, що дитина мешкає з нею, з батьком дитини фактично припинили шлюбні відносини з 01 січня 2018 року, зараз мешкає з іншим чоловіком, з яким хоче створити нову сім'ю. Представник Позивачки - [PERSON] - у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Крім того, просив суд розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2011 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Новострільцівської сільської ради Міловського району Луганської області, за актовим записом № 1. (а.с. 11). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини і на даний момент живуть окремо понад 6 місяців, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Обидва наполягають на розірванні шлюбу. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. (а.с.12), яка проживає з Позивачкою. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. Позивачка мешкає з іншим чоловіком, з яким бажає утворити нову сім'ю. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - небажання жити разом. Прізвище позивачка просить суд не змінювати. Судові витрати Позивачка просить покласти на неї. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 2005 року вона з Відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано у встановленому законом порядку. Від шлюбу мається дитина - [PERSON] , [INFO] . З 2015 року і по теперішній час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Припинено шлюбні стосунки. Мають різні погляди на життя. Строк для примирення їй не потрібен. Спору про поділ майна вони не мають. Прізвище також змінювати не бажає. У судовому засідання позивачка [PERSON] свій позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, вказала, що дитина мешкає з нею, з батьком дитини фактично припинили шлюбні відносини з 2015 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, просив його задовольнити, оскільки намагання зберегти сім`ю залишились безрезультатними. Строку для примирення просив не надавати, оскільки рішення вже прийняте остаточно, а 4 роки дуже значний час, примирення вже не можливе. Дитина буде проживати з мамою. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2005 року. Шлюб зареєстрований Міловським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганської області, за актовим записом № 31. (а.с. 5). Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини і на даний момент живуть окремо понад 3 роки, ніяких намірів на примирення не зроблено жодною з сторін. Обидва наполягають на розірванні шлюбу. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . (а.с.9), яка проживає з Позивачкою. Сторони не проживають спільно, сімейні відносини припинили. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім`ї - небажання жити разом. Прізвище позивачка просить суд не змінювати. Судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивачки згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.02.2008 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року сторони припинили сімейні стосунки, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою позивачки справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 12 лютого 2008 року зареєстровано шлюб Кам»янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, від шлюбу у подружжя є діти- Коваль [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивачки, який було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 вересня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в зв»язку із систематичними суперечками. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 12.09.1998 року зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейні відносини між сторонами припинені, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на користь позивачки, який було нею сплачено при подачі позовної заяви до суду .

Outcome: approved