Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

\~Позивачка, посилаючись на те,що тривалий час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак примирення між ними не відбулося, а тому просила суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначила,що з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2013 року. Незважаючи на нетривалий час сімейного життя протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,на даний час вже близько року проживають окремо,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,спільну малолітню дитину від даного шлюбу сина [PERSON],[INFO] для подальшого утримання та виховання залишити з нею так як спору про його місце проживання у них з Відповідачем немає та стягнути з Відповідача,який не має постійного місця роботи,на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн.,починаючи стягнення з дати звернення до суду і до повноліття дитини. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] з»явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала відповідні пояснення на підтримання позову. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання з»явився, з позовними вимогами про розірвання шлюбу погодився в повному обсязі, також вважає, що їх шлюб існувати не може, сім»я не може бути збережена, в частині стягнення аліментів погодився частково, просив суд стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку так як він має постійне місце роботи та сталий заробіток. В судове засідання 12 січня 2018 року позивачка [PERSON] не з»явилася, надіслала письмову заяву, уточнила позовні вимоги,просила суд стягувати з Відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дати подачі до суду позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання 12 січня 2018 року не з»явився, надіслав письмову заяву, просив справу розглянути без нього,з уточненими позовними вимогами погодився в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 1987р.н. та [PERSON](дошлюбне прізвище Тарнавська) [PERSON], 1995р.н. 01 листопада 2013 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області, відповідний актовий запис за №104 (свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 104582 від 01.11.2013 року),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка «ОХРІМЕНКО». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася дитина - син [PERSON], [INFO], котрий на даний час перебуває на утриманні матері, Позивачки у справі. Зі слів Позивачки вони близько одного року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, спроби до примирення вчиняли, однак не примирилися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї, з чим Відповідач погодився повністю. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 та ч.2 ст.112 СК України суд з»ясовує фактичні взаємовідносини подружжя,дійсні причини позову про розірвання шлюбу,приймає до уваги наявність або відсутність малолітніх дітей та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює Рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них,інтересам їх дітей,які мають суттєве значення. Як зазначила в заяві до суду Позивачка - вона постійно слідкує за станом здоров'я своєї малолітньої дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї,у неї з сином наявний психологічний контакт, прив'язаність один до одного. З огляду на досвід який є в суспільстві, проживання дитини саме з матір'ю є для дитини більш прийнятним, оскільки в матері більше емоційно-вольової мотивації, можливостей та часу приділяти дитині уваги. Суд вважає,що мати малолітньої дитини буде більше батька усвідомлювати свою особисту відповідальність за виховання та піклування про неї,створення для неї належних соціально-побутових умов проживання,збереження психічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку,вона спроможна забезпечити її всім необхідним. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє «прізвище» у зв»язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим «прізвищем» або відновити своє дошлюбне «прізвище». В зв»язку в відсутністю відповідного клопотання Позивачки суд залишає їй шлюбне «прізвище» - «ОХРІМЕНКО». Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Позивачка уточнила позовні вимоги та заявила до суду клопотання про стягнення з Відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини в частці від заробітку(доходів) так як Відповідач має постійне місце роботи та фіксований розмір заробітної плати. Враховуючи те,що в даний час сторони по справі проживають окремо,малолітня дитина знаходяться на утриманні позивачки, Від-повідач матеріальної допомоги в належних розмірах їй на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має постійне місце роботи (продавець-консультант торгівельного маркету),систематичний дохід, а тому суд приймає рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі до суду позовної заяви і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved