Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради , звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини, [PERSON],[INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дитини у відділенні Державного Ощадбанку України. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на обліку Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради з 23 травня 2016 року перебуває [PERSON], [INFO], як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Підстава взяття на облік - ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків. Мати дитини, [PERSON], рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 серпня 2015 року позбавлена батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини внесені на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, проживає разом зі співмешканцем [PERSON], який є умовно засуджений. У родині виховується ще одна дитина - [PERSON], [INFO], та на даний час вирішується питання про відібрання його у матері без позбавлення її батьківських прав. Як вказує представник позивача, 23 травня 2016 року до Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради надійшло усне повідомлення про те, що відповідач залишила дитину у Кременчуцькій міській дитячій лікарні. Під час відвідування спеціалістами Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради відповідач відмовилася надавати доступ до помешкання для обстеження умов проживання та зобов'язалась забрати дитину з лікарні. За час перебування дитини, [PERSON], у лікарні її мати не цікавилась станом її здоров'я та не відвідувала доньку. 26 травня 2016 року [PERSON] письмово проінформувала, що забрати доньку вона не має можливості, оскільки для дитини не створені умови для проживання та повноцінного виховання, та зобов'язалася в двотижневий термін виправити ситуацію. Проведеними заходами, зокрема 09 червня 2016 року, 15 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 05 липня 2016 року щодо встановлення наявності умов для проживання та виховання дитини було встановлено, що такі не створені. Рішенням виконкому Кременчуцької міської ради полтавської області №714 від 15 серпня 2016 року малолітню [PERSON] було тимчасово влаштовано до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини на підставі заяви її матері. За час перебування дитини у вищевказаному закладі відповідач жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, не цікавилась її життям та здоров'ям, та 14 лютого 2017 року написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Кременчуцької міської ради полтавської області №190 від 22 березня 2017 року затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У зв'язку із викладеними обставинами позивач і вимушений звернутись до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Сидорова А.О., в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Дослідивши надані суду письмові докази, приймаючи до уваги думку представника Органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Батьком записаний [PERSON] на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері, що вбачається із повідомлення Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №195/04-01-04-33 від 03 червня 2016 року. Як вбачається із Акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 25 травня 2016 року, цього дня о 13 год. 00 хв. в Кременчуцькій міській дитячій лікарні виявлена покинута дитина [PERSON], [INFO]. Згідно листа Кременчуцької міської дитячої лікарні за вих..№01-04/907 від 24 травня 2017 року, малолітня [PERSON], [INFO], була госпіталізована до педіатричного відділення молодшого віку 18 травня 2016 року, була доставлена машиною міської дитячої лікарні з міста Полтава без матері та була переведена з відділенні інтенсивного виходжування та реабілітації новонароджених Полтавської обласної дитячої лікарні за соціальними показаннями (у зв'язку із тим, що мати залишила дитину у відділенні). За час перебування дитини у відділенні мати не цікавилася станом здоров'я доньки та не відвідувала її. Спеціалістами Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради, Другої міської лікарні, Крюківського відділу поліції спільно здійснювалися обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], де проживає мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] Так, згідно актів за результатами обстеження №149 від 09 червня 2016 року, №167 від 22 червня 2016 року, №178 від 30 червня 2016 року, №184 від 05 липня 2016 року, для проживання малолітньої дитини умови не створені; встановлено неналежне виконання батьківських обов'язків. В результаті складених актів відповідачем надавалися письмові пояснення зокрема від 10 червня 2016 року, 30 червня 2016 року, 05 липня 2016 року, згідно яких остання пояснювала відсутність умов для проживання малолітньої дитини та той факт, що вона не відвідувала дитину в лікарні, скрутним матеріальним становищем та зобов'язувалася створити умови для повернення доньки. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не створила умови для проживання дитини. В судовому засіданні встановлено, що дитина була влаштована до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини тимчасово згідно із заявою [PERSON] від 05 липня 2017 року та на підставі Рішення Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області №714 від 15 серпня 2016 року «Про тимчасове влаштування до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини малолітньої [PERSON]» Згідно характеристики відповідачки, наданої спеціалістом 1 категорії по роботі з населенням Крюківської районної адміністрації Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області Лободенко С.О. 16 червня 2016 року, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, в сім'ї постійно виникають сварки з її співмешканцем, за дітьми не здійснює належного догляду. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 08 вересня 2015 року, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з повідомлення Адміністрації Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини №195 від 06 лютого 2017 року, мати дитини, [PERSON], [INFO], останню не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася життям та здоров'ям дитини. До Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації виконкому Кременчуцької міської ради надходили повідомлення [PERSON] від 23 березня 2017 року та [PERSON] від 10 квітня 2017 року про те, що за місцем проживання [PERSON], а саме [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, вчиняють сварки та бійки на очах у дитини. Згідно повідомлення Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції за вих..№6456/41/25/01-2017 від 07 квітня 2017 року, за адресою: [ADDRESS], за період часу з 01 березня 2016 року по теперішній час здійснено вісім викликів патрульної поліції по фактам бійки та нанесення тілесних ушкоджень, зокрема і в стані алкогольного сп'яніння, сварки з чоловіком, пошкодження майна. 14 лютого 2017 року відповідач надала письмову заяву, згідно якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. У зв'язку із наведеним, Органом опіки та піклування Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, надано висновок, затверджений Рішенням Виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області №190 від 22 березня 2017 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Конвенцією прав дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України Української РСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка не займається вихованням та матеріальним утриманням дитини, яка на даний час перебуває у Кременчуцькому обласного спеціалізованого будинку дитини, не проявляє до неї уваги та турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, що підтверджено самою відповідачкою, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Згідно із частиною 3 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За наведених обставин, враховуючи думку представника позивача, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачкою відносно своєї малолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим вимоги позивача в цій частині є законним та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В частині вимог щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання своєї малолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 08 вересня 2015 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26 квітня 2001 року, статті 182 Сімейного кодексу України, та виходить з пріоритету інтересів дитини, та вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], повинен бути встановлений в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Частиною 2 статті 88 Цивільно-процесуального Кодексу України встановлено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) ставок, в дохід держави.

Outcome: approved