Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала до суду письмову заяву про уточнення своїх позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Справу просила суд розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про судові засідання останній повідомлявся належним чином, що підтверджується відміткою про особисте вручення повідомлень відповідачу, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки [PERSON] суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182,183 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня донька знаходиться на утриманні матері, батько матеріально в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Ці обставини відповідачем не спростовані. Проаналізувавши надані докази, враховуючи, що дитина знаходиться на утриманні матері, а батько добровільно допомоги на її утримання не надає, а також, зважаючи на встановлений законом обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, не порушує інтересів дитини, її права на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку та є достатнім для її утримання, а тому позов слід задовольнити. У відповідності із ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved