Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.04.2007 року, який було розірвано 30 січня 2015 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області. Від шлюбу мають дитину доньку: [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає. У звязку з цим просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, у розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 30%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. \~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 січня 2015 року, шлюб між відповідачем та позивачем, який був зареєстрований 07.04.2007 р. розірвано. Згідно свідоцтва про народження 1-КГ №046198, виданого 04.10.2007 року, позивачка та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з матірю [PERSON], та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Гладківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved