overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 року звернувся до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.04.2005 року і проживав із нею разом до 2014р. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] Спільне життя із відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними припинилися із 2014р. Вони із відповідачкою проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час не підтримують жодних відносин тому подружнє сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Просив шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2005 року. Шлюб зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 276 (а.с.3). Від даного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №016730 (а.с.4). Також судом встановлено, що сімя розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 000359 та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, сторони проживають окремо. Однак відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не бере участі у його вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 22.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 024859, виданого Індустріальним ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 905. Згідно свідоцтва про народження у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивачки до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний його матеріально утримувати. Таку допомогу він може надавати, тому що є працездатним. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 року звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.10.2002 року і проживала із ним разом до 2010р. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Спільне життя із відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними припинилися із 2010р. Вони із відповідачкою проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час не підтримують жодних відносин тому подружнє сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Просив шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Час Київщини», про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1276 (а.с.5). Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Також судом встановлено, що сім'я розпалася. Подружні стосунки не підтримуються, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам подружжя, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. На підставі ст.ст. 105, 110 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обгрунтування позову зазначила , що 27.01.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути з відповідача, аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ознайомившись із позовною заявою та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказала суду, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і вона самостійно здійснює за ними догляд. Сторони добровільної угоди про утримання трьох дітей не досягли. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, тому суд кошти на утримання дітей (аліменти) присуджує у частці від доходу ( заробітку) їх батька . Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги встановлені судом обставини справи, суд прийшов до наступного висновку, що [PERSON], працездатного віку, тому зобов'язаний згідно Закону належним чином забезпечувати та утримувати дітей. Враховуючи вище викладене, позовна заява визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них 2008 року народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Посилаючись на викладене, на підставі ст.ст. 180-185 СК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позов в заявленому обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що не взмозі сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що 11 жовтня 2003 року сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], видане виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 50. Від подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], видане , видане виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №5. Відповідач [PERSON] від утримання дитини ухиляється та не надає належної матеріальної допомоги на їх утримання, що не заперечував у судовому засіданні сам відповідач. Згідно довідки № 78 від 01 квітня 2016 року, виданої СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго», [PERSON] працює з 01 жовтня 2008 року на підприємстві СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» на посаді машиніст автовишки та автогідропідіймача 5 розряду і його заробіток за 2015 рік складає 62915,04 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитині в частках, оскільки відповідач має регулярний та постійний дохід. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, а також матеріальний стан платника аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача. Просила стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача у зв'язку з проживанням з нею спільної дитини. До суду позивачка не з'явилася, але надала заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судової повістки. Причину своєї неявки суду не повідомив. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON]. сповіщений належним чином, заперечення на позов не надавав, в зв'язку з чим по справі постановлене заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З 04 липня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але згідно позовної заяви на даний час вони з жовтня 2015 року не проживають однією сім'єю. Згідно ч.3 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 ст.84 та статей 86 і 88 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що відповідач не надав суду будь-яких доказів щодо неможливості надання матеріальної допомоги, суд прийшов до висновку про стягнення з нього аліментів в розмірі, про який прохає позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем в офіційному шлюбі не перебувала, від спільного з ним проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Чи працює він наразі і де саме, та які він має доходи позивачці не відомо. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з позовом про примусове стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, відповідно до заяви від 01.03.2016 року просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судові засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач в офіційному шлюбі не перебували, від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син потребує значних витрат на харчування, одяг, медичне обслуговування тощо, позивачка самостійно не в змозі їх забезпечити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не відомо чи працює відповідач офіційно, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки є працездатним, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180-182, 184, 200 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивачка у лютому 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.07.2008 р. у період якого народила доньку [PERSON], [INFO] Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, спільне гсподарство сторони не ведуть, мають окремий бюджет, спільне проживання припинено, подальше збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, представник позивачки у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 16, 17). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивачка у лютому 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2007 р., у період якого народила сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійні конфлікти, що призвели до розладу подружніх стосунків, з січня 2016 р. шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим. Сторони в судове засідання не з'явились, подали до суду заяву, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивачка у своїй заяві позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін (а.с. 28, 31). Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивачка у лютому 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2009 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO]. народила дочку [PERSON]. Проте, з січня 2016 р. позивачка спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживає окремо, оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви відповідно до яких позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved