Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач, ПАТ «Дельта Банк»», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 14899 грн., яка складається з: тіло кредиту - 6099 грн., прострочене тіло кредиту - 3900 грн., заборгованість за комісіями - 4900 грн. та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 15.06.2013 р. було укладено кредитну угоду у формі заяви, згідно якої відповідачу відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000 грн. Позивач зазначає, що ним зобов'язання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 15 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 002-20064-150613 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, внесеної у формі заяви. За умовами даного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок із використанням платіжної картки та встановленим лімітом кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Згідно п. 1 Договору він укладений на невизначений строк дії. Позивач стверджує, що відповідачем умови договору не виконуються, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14899 грн. Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову належить відмовити з огляду на наступне. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Позивач у поданому позові стверджує, що відповідачем порушено умови договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість, однак позивачем не вказано який саме пункт договору порушено відповідачем. Згідно положень, викладених у договорі, він укладений на невизначений строк дії із встановленим строком ліміту кредитної лінії 364 дні. Однак строк ліміту кредитної лінії та строк договору не є тотожними поняттями. Порядок повернення кредиту, сплати процентів та комісій в договорі не визначений. Відсутнє посилання на такий порядок і в самому позові. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Разом із тим, позивач не зазначає в позові та не надає відповідних доказів того, що він звертався до відповідача із вимогою про повернення кредитних коштів, а його вимога не була задоволена. За змістом п.п. 1, 1,5 та 7.1 Договору його складовою та невід'ємною частиною є Правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», якими врегульовано взаємовідносини між сторонами з приводу відкриття та обслуговування рахунку, картки, а також ліміту кредитної лінії. Водночас, в позовній заяві позивачем не зазначається про порушення позичальником будь-яких умов вказаних правил. Крім того, судом було визнано явку представника позивача до суду обов'язковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог, однак представник позивача в судові засідання не з'явився. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем конкретних умов укладеного договору, а відтак не доведено факту порушення своїх прав.

Outcome: dismissed