Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулись до суду і просять визнати за нею право власності на земельну ділянку за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 17.10.2008 року у віці 72 роки.До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті її чоловіка з поміж всього іншого входить земельна ділянка площею 2,5928 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 1825087800:04:000:0179 яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району і межі якої визначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 170249, виданому на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15.05.2003 року №141 Радомишльською райдержадміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів на ім'я [PERSON]. В зв'язку з тим що у правовстановлююому документі на земельну ділянку не вірно зазначена площа, а тому позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на вищезазначене спадкове майно в нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду з позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача, позов просить задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду став захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - земельною ділянкою, яка входять до складу спадщини після смерті її чоловіка. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наданими доказами позивачка [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], помер 17.10.2008 року у віці 72 роки в с.Моделів, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №101969 що видане виконавчим комітетом Потіївської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 170249, виданого на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15.05.2003 року №141 Радомишльською райдержадміністрацією та Радомишльським районним відділом земельних ресурсів земельна ділянка площею 2,6849 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради, Радомишльського району, належить [PERSON]. З приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки державним нотаріусом було запропоновано позивачу в разі відсутності правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки вирішити питання в судовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно\~ст. 81 ЗК України\~однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Також, як вбачається з ч.1 п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювану земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved