Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач -\~Комунальне підприємство\~«Харківводоканал» (далі\~за текстом\~КП «Харківводоканал»)\~звернувся до\~Фрунзенського районного\~суду м.\~Харкова з\~позовом до\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідачі свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв`язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 22507 грн. 62 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 31 травня 2019 року у розмірі 11090 грн. 05 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 31 травня 2019 року у розмірі 8025 грн. 11 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2663 грн. 83 коп.; три відсотки річних у розмірі 728 грн. 63 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення в загальному розмірі 22507 грн. 62 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 09.12.2019 року клопотання КП «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, позовну заяву залишено без руху. 21.12.2019 року від КП «Харківводоканал» до матеріалів справи надано докази сплати судового збору. Ухвалою суду від 28.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 21.02.2020 року від відповідача [PERSON] до матеріалів справи надійшла заява про зміну суми заборгованості та застосування до нарахованої заборгованості строку позовної давності, в якій вона визнала суму заборгованості за період з 01.01.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 18283,88 грн., та просила суд застосувати до заборгованості на 31.12.2016 року в розмірі 7406,34 грн. позовну давність, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності з неповажних причин та просила списати вказану заборгованість в розмірі 7406,34 грн., нараховану поза межами строку позовної давності. 17.03.2020 року від уповноваженого представника позивача [PERSON] до матеріалів справи надійшли заперечення на заяву про застосування позовної давності, в якій представник позивача посилалась на те, що позовна заява подана поза межами позовної давності через те, що сума судового збору, встановлена для пред`явлення позовних заяв і заяв про видачу судового наказу юридичними особами, суттєво обмежує можливість підприємства своєчасно, в межах строку позовної давності звертатись до суду для стягнення заборгованості по всім боржникам, тому перевага надається боржникам з найбільшою сумою заборгованості. Стосовно списання заборгованості поза межами строку позовної давності не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушених прав та не може бути предметом розгляду, оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Враховуючи викладені в запереченнях обставини, представник позивача, просила суд не враховувати доводи [PERSON] викладені в заяві про застосування строків позовної давності. В призначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 18.05.2020 року від уповноваженого представника позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, причини неявки відповідачі суду не повідомляли, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів до матеріалів справи не надходило. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09.12.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані\~\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] У КП «Харківводоканал» відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2014 року по 31 травня 2019 року у розмірі 11090 грн. 05 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2014 року по 31 травня 2019 року у розмірі 8025 грн. 11 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно в повному обсязі. Відповідач [PERSON] вказала, що вимоги позивача знаходяться за межами строку загальної позовної давності та просила суд застосувати до нарахованої заборгованості строк позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Частинами 1, 5 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Представник позивача в письмових поясненнях наполягав на стягненні заборгованості за надані послуги за період з 01 липня 2014 року по 31.05.2019 року. Враховуючи, що загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому в даному випадку позовна давність, в межах якої підлягає стягненню заборгованість, буде визначатись з часу звернення позивача до суду із даним позовом 06.12.2019 року, а тому період за який підлягає стягнення заборгованості з відповідачів, становить з 06 грудня 2016 року по 06 грудня 2019 року. Враховуючи викладене, стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості за період з 06.12.2016\~року по\~31.05.2019\~року за надані послуги з централізованого водовідведення в сумі 9686 грн. 85 коп. та з централізованого водопостачання в сумі 6918 грн. 19 коп. В частині позовних вимог про стягнення з відповідачів боргу за за надані послуги з централізованого водовідведення та з централізованого водопостачання за період з липня 2014 року по листопад 2016 року, у задоволенні позову належить відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача в межах загального строку позовної давності за період з грудня 2016 року по травень 2019 року інфляційних витрат у розмірі 1474 грн. 05 коп. та 3% річних у розмірі 410 грн. 91 коп. законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 25879 від 17.12.2019 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 1578,10 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial