Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання матері, в якому вказала, що між нею та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований 16.06.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 48. Від цього шлюбу у сторін по справі є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час постійно проживають разом із позивачкою. Сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей на дружини не надає, не несе витрат на оздоровлення та розвиток здібностей дітей. На день подачі позовної заяви до суду позивачка не працює та одноособово щоденно опікується і доглядає за малолітніми дітьми сторін по справі, зокрема за [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю підгрупи А (діагнози: Вроджена вада розвитку головного мозку: Церебральна кіста лобних доль, Дисгенезія мозолистого тіла. Синдром спастичного тетрапарезу (рухові розлади). Синдром когнітивної недостатності, затримка мовного розвитку), яка не може обходитися без постійного стороннього догляду. За таких досить складних життєвих обставин, вона вимушена самостійно вирішувати багато проблем майнового та особистого характеру. У зв`язку з опікуванням дітей її можливості для самореалізації у будь-якій сфері, включаючи професійну, є значно обмеженими, що відбивається на її майновому стані. Будь-якого рухомого або нерухомого майна на праві власності вона не має, а тому приходиться орендувати квартиру для проживання з малолітніми дітьми, що також відображається на її майновому стані. Відповідач офіційно працевлаштований у Державному підприємстві спеціального зв`язку на посаді водія та відповідно має стабільний дохід. Відповідач інших осіб, в тому числі неповнолітніх, на своєму утриманні не має, є здоровою і працездатною особою, та має на праві власності частку квартири за [ADDRESS] . Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народжень, є малолітніми дітьми, а [PERSON] - дитина з інвалідністю підгрупи А, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, потребує щоденного особистого догляду, харчування, придбання ліків, медичних препаратів, в зв`язку з чим, позивачка не має змоги працювати, а відповідач у добровільному порядку не утримання дітей та її утримання, як одного із подружжя з яким проживає дитина з інвалідністю, матеріальну допомогу не надає, також виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та ті обставини, що відповідач є працездатною особою, будь-яких хронічних захворювань та інших утриманців не має, здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини, позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у єдиній твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, а на її особисте утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилася, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повній мірі та зазначила, що вона на праві власності ні нерухомого, ні рухомого майна не має, позбавлена можливості працювати так як доглядає за дитиною з інвалідністю. Відповідач не має інших утриманців. В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Направив через канцелярію суду заяву про розгляд справи в його відсутність і направив копію посвідчення потерпілого від ЧАЕС ІІ категорії серія [NUMBER] від 17.05.1996 року та позовні вимоги визнав частково, зокрема не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 4000 гривень, а також 800 гривень на особисте утримання дружини. Перевіривши матеріали справи, враховуючи заяву позивача та відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Доказів того, що з відповідачів проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно із частиною першою статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу вимог ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років станом на 01 січня 2021 року становить 2395 грн.. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16.06.2007 року (а.с. 5-7, 10). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). [PERSON] , 1988 року народження, отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 634 грн. 60 коп. (а.с. 11). [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю підгрупи А (діагнози: Вроджена вада розвитку головного мозку: Церебральна кіста лобних доль, Дисгенезія мозолистого тіла. Синдром спастичного тетрапарезу (рухові розлади). Синдром когнітивної недостатності, затримка мовного розвитку (а.с. 12-15, 16, 28-32). З Акту обстеження від 21.04.2021 року вбачається, що [PERSON] , 1988 року народження, винаймає житло та в цій квартирі вона проживає разом із дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). З копії посвідчення серія [NUMBER] від 17.05.1996 року (а.с. 26) вбачається, що [PERSON] є особою потерпілою від аварії на ЧАЕС ІІ категорії. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 182 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, ст. ст. 84, 91 СК України та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», Конвенцію про права дитини, враховуючи, що одна з дітей сторін по справі є інвалідом, факт отримання [PERSON] соціальної допомоги на дитину-інваліда, відсутність можливості працевлаштування позивачки, відсутність доказів наявності у відповідача інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, а також солідарний обов`язок батьків, позов необхідно задовільнити частково. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідно стягнути аліменти в розмірі 4700 гривень на обох, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, а також аліменти на особисте утримання дружини в розмірі 1000 гривень, щомісячно на час проживання з дитиною інвалідом та опікування нею. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 3 та п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач, як евакуйований із зони відчуження (категорія ІІ), та позивачка за вимогами про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору, тому він підлягає віднесенню на рахунок держави.

Outcome: partial