Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що сторони з 18.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на дитину не надає і тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі ? частини його доходів. В судове засідання позивачка не з»вилася, подала натомість заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги про стягнення з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його доходів і зменшила розмір стягнення на її утримання до досягнення дитиною 3-х років - до1/6 частини доходів відповідача. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в зміненому обсязі та пояснив, що твердження відповідача в запереченнях проти позову, що підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання немає, вони не підтверджені доказами і спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Позивач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав заперечення проти позову, в яких визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання дитини і не визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною 3-х років, так як вона веде аморальний спосіб життя, підтримує під час шлюбу відносини з іншим чоловіком, тобто у відповідності до ч.5 ст.75 СМ України вона не має права на отримання аліментів. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився. За вказаних умов суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та його представника, які належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи, заяви про відкладення справи чи слухання справи без їх участі не подали. Свідок [PERSON] суду показала, що знає сторони по справі трималий час. До шлюбу і під час вагітності дружини відносини в них були хороші. Але в травні 2016 року після крестин дитини відповідач напився і погрожував ножем позивачці, після чого позивачка вигнала відповідача і він переїхав проживати до своїх бітьків, де мешкає і зараз. Кілька разів він приїздив і намагався помиритися, але позивачка не погодилася. З вересня 2016 року вона зустрічається з іншим чоловіком, але проживають вони окремо. Заслухавши представника позивачки та свідка, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.07.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на дитину надає в недостатньому обсязі і тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів та 1\\6 частину його доходів на її утримання. У відповідності до ст.180 СМ України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 СМ України визначені способи виконання обов»язку утримувати дитину, тобто в частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Аналізуючи вказані статті Сімейного Кодексу можливо зробити висновок, що обов»язок утримувати дитину є добровільним, так як батьки при народженні дитини взяли на себе зобов»язання утримувати її до повноліття. І тільки в разі відмови добровільно утримувати дитину одним з батьків чи наданні недостатніх коштів при можливості надати їх в повному обсязі, одна із сторін, з якою проживає дитина і яка перебуває на її повному утриманні, може вимагати сплати аліментів, тобто примусово стягувати кошти з іншої сторони. За вказаних умов суд вважає, що вимога позивачки про стягнення коштів з відповідача є правомірною, так як сторони проживають окремо і відповідач надає допомогу на утримання дитини в недостатньому обсязі, так як дитина є малолітньою і потребує значних витрат. У відповідності до ч.2 ст.84 СМ України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а ч.4 даної статті передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що позивачка має право на утримання, так як вона не працює і позивач в змозі надати вказану допомогу у вигляді аліментів на її утримання, так як у своїх запереченнях він не вказав, що не може надавати матеріальну допомогу та не навів відповідних доказів цього. Твердження відповідача, що дружина веде аморальний спосіб життя і тому не має права у відповідності до ч.5 ст.75 СМ України на матеріальне утримання не знайшли свого підтвердження, так як фотографії, надані відповідачем, невідомого походження і не підтверджують аморальний спосіб життя, тим паче вказаний факт повинен бути встановлений судом.

Outcome: approved