Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: гараж, душ, огорожа, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. В.Дальник, вул. Івана Липи, 97, який залишився після смерті [PERSON] Позивачка в судове засідання не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, але звернулися до суду з відповідними заявами, в яких просили справу розглянути без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідачі позов визнали та не заперечували про постановлення рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, відповідно до якої, ухвалення у підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з постановленням рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В підготовчому судовому засіданні встановлено що, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №384307 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №887, 22 липня 2014 помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. В.Дальник, вул. Івана Липи, 97. Заповіту на належне майно не має. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 088226, актовий запис № 23. [PERSON], відповідно до ст.1261 ЦК України, належить до спадкоємців першої черги за законом і має право на спадкування спадкового майна, яке належало покійному чоловіку. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але 26 січня 2015 року отримала лист відмову № 207/02-14, з якого вбачається, що їй неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, що залишилась після смерті чоловіка, так як не виконано норму закону та не проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у відповідному відділі ДЗК. В звязку з цією обставиною, позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до довідок виданих Великодальницькою сільською радою №109 від 12.01.2018 року, №108 від 12.01.2018 року, №146 від 12.06.2018 року вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. В.Дальник, вул. Івана Липи, 97, належав померлому [PERSON] який був зареєстрований та проживав у ньому по день смерті. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. З урахуванням викладеного суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Outcome: approved