Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач Молодіжно - культурний центр « Метелик » в формі товариства з обмеженою відповідальністю ( надалі МКЦ « Метелик » ) звернувся в суд до [PERSON] про спростування відомостей , що не відповідають дійсності та стягнення моральної шкоди , посилаючись на те , що 16 березня 2014 року на площі Героїв у місті Володимирі - Волинську відбулося народне віче присвячене ситуації та подіям в автономній республіці Крим . На ньому були присутні громадяни міста та району , а також представники місцевих засобів масової інформації , а саме , місцевих газет та місцевого телебачення . Відповідачка [PERSON] при виступі на віче представилась співголовою громадської організації « Майдан », і з невідомих причин та без будь - яких правових підстав звинуватила МКЦ « Метелик » у тому , що в даному закладі вільно продаються наркотичні засоби , а також алкогольні напої неповнолітнім . Також , прозвучало обвинувачення в організації ігрового бізнесу на території закладу . Висловила безпідставні та невиправдані образи в сторону працівників та власника МКЦ « Метелик», а також самого закладу , і було наголошено , що все відповідає дійсності . Також від відповідачки лунали заклики до громадян міста про закриття та ліквідації підприємницької діяльності МКЦ « Метелик » . Виступ відповідачки на віче був зафіксований представниками засобів масової інформації , а також місцевим телебаченням . Він був почутий великою кількістю громадян міста та району , що завдало шкоди діловій репутації МКЦ « Метелик ». Розповсюдження відповідачкою через свій привселюдний виступ відомостей які не відповідають дійсності , принижують ділову репутацію закладу , викликала у клієнтів та працівників МКЦ « Метелик » підозри в чесності підприємства , що відображається на його репутації як порядного, законослухняного суб'єкта підприємницької діяльності , платника податків та ділового партнера . Громадяни міста з якими раніше з'ясували гарні відносини як постійних клієнтів із закладом , відмовляються відвідувати їх заклад , і не рекомендують його відвідувати своїм знайомим . Внаслідок чого, МКЦ « Метелик » несе матеріальну шкоду, Неправомірні дії відповідачки спричинили зниження престижу та підрив довіри до діяльності МКЦ « Метелик » , і негативно впливають на ділові стосунки з партнерами,чим спричиняють МКЦ « Метелик » і моральну шкоду . Моральну шкоду позивач оцінює в 50 000 грн . В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та уточнив їх . Просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] спростувати відомості поширені нею на народному віче 16 березня 2014 року на площі Героїв у м. Володимирі - Волинську про те , що в МКЦ « Метелик » вільно продаються наркотичні засоби , та безперешкодно продаються алкогольні напої неповнолітнім , діє в закладі ігровий бізнес, шляхом виступу на наступному народному віче або ж шляхом публікації спростування даної інформації у міськрайонній газеті « Слово правди » . Покликаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві , просить суд стягнути з [PERSON] 50 000 грн . на відшкодування моральної шкоди , 550,00 грн . судового збору та 5 000,00 грн. за надання правової допомоги . В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позов МКЦ « Метелик » не визнали , оскільки при виступі 16 березня 2014 року на площі Героїв на народному віче в м. Володимирі - Волинську відповідач висловлювала лише власні оціночні судження щодо діяльності МКЦ « Метелик». Просять суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях відповідача на позов які маються в матеріалах справи . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку , що позов МКЦ « Метелик » до задоволення не підлягає . Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст. 34 Конституції України. Вказане право закріплено також у ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації , на таємницю кореспонденції , на інформацію та інші особисті немайнові права , які можуть їй належати . Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу . Згідно ст. 16 ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу та вимагати відшкодування майнової шкоди , моральної (немайнової ) шкоди . Судом встановлено, що 16 березня 2014 року на площі Героїв у місті Володимирі - Волинську відбулося народне віче , присвячене ситуації та подіям в автономній республіці Крим . На ньому були присутні громадяни міста та району , а також представники місцевих засобів масової інформації , а саме , місцевих газет та місцевого телебачення . При виступі на Віче [PERSON] висловлювалася на адресу МКЦ « Метелик » про те , що в даному закладі вільно продаються наркотичні засоби , алкогольні напої неповнолітнім , а також проводиться ігровий бізнес на території закладу . Згідно п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Як вбачається з п.18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями ст. 277 ЦК та ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таких фактів позивач в суді не довів . Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі; передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. В силу ст. 30 ч.ч.1,2 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно висновку доктора філологічних наук, професора [PERSON]. висловлення відповідачем [PERSON] 16 березня 2024 року під час народного віче в м. Володимирі - Волинську на адресу МКЦ « Метелик » має характер оціночного судження . Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 60 ЦПК. Суд приходить до висновку , що позивач не надав суду докази на підставу своїх вимог . Суд вважає, що відомості, а саме , висловлювання відповідача [PERSON] на адресу позивача МКЦ « Метелик » 16 березня 2014 року під час народного віче в м. Володимирі - Волинську не містять фактичних даних та має характер оціночного судження . Відповідно, за відсутності підстав для задоволення вимог позивача у частині спростування відомостей , що не відповідають дійсності , відсутні підстави для задоволення позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди .

Outcome: dismissed