Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям його з реєстраційного обліку за даною адресою. При цьому посилається на те, що відповідач по справі з квітня 2013 року у вказаній квартирі не проживає без поважних причин, своїх речей в квартирі не має, комунальні послуги за квартиру не сплачує. Вказала, що в квітні 2013 року відповідач добровільно змінив місце проживання і поїхав до Криму, де вступив до шлюбу і проживав там разом із своєю дружиною. Дійсно він декілька разів приїжджав до Харкова, але не з метою проживання в спірній квартирі, а для вирішення своїх сімейних і особистих питань. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, а тому вона і заперечує проти проживання його в квартирі. Відповідач проти позову заперечує з посиланням на необхідність збереження за ним місця реєстрації. Вказав, що після звільнення з місць позбавлення волі позивачка, яка є його сестрою, зареєструвала його в своїй квартирі і він проживав в одній кімнаті разом із батьками. В квітні 2013 року він дійсно виїхав до Криму, бо не захотів проживати разом із батьком, де вступив в шлюб і проживав там разом із дружиною. На початку травня 2013 року він декілька днів проживав у квартирі, так як йому требу було в ці дні бути в Харкові. Крім того, в період з 14.01.2014 року по 20.02.2014 року він був у Харкові і знаходився за місцем реєстрації, так як в цей час він приїхав до Харкова для проходження комісії і підтвердження групи інвалідності. В зв'язку з подіями влітку 2014 року в Криму, відповідач разом із своєю дружиною 28.06.2014 року повернулися до м.Харкова і стали проживати в орендованій квартирі, де проживають і на даний час. Пояснив, що проти позову він заперечує, бо хоче зберегти реєстрацію у вказаній квартирі. Судом встановлено, що спірною є квартира [ADDRESS], яка відповідно до договору купівлі-продажу і витягу Харківського БТІ, належить на праві власності позивачці [PERSON] (а.с.4-6). В зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка - [PERSON], батько позивачки - [PERSON], мати позивачки - [PERSON], дочка [PERSON], та брат позивачки - відповідач по справі [PERSON] з 05.12.2012 року (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] хоча і зареєстрований в спірній квартирі, але з квітня 2013 року в ній без поважних причин не проживає, його майна в квартирі не має, він добровільно забрав свої речі і добровільно покинув спірну квартиру, виїхавши проживати до Криму, вселитись до квартири в установленому законом порядку не намагався. При цьому суд враховує, що і сам відповідач в своїх поясненнях суду не заперечує, що в квітні 2013 року він дійсно добровільно виїхав постійно проживати до Криму, бо не захотів проживати разом із батьком, де вступив в шлюб і проживав там разом із дружиною. Ці пояснення відповідача підтверджуються показаннями свідка [PERSON], який зазначив, що відносини у нього з відповідачем нормальні, що приблизно в кінці 2013 року відповідач приїжджав до Харкова на переосвідчення в лікарні і проживав у лікарні, а до них заходив в гості декілька днів, а потім знову поїхав до Криму. Свідок зазначив, що відповідач жодного разу не намагався вселитися до спірної квартири. Свідок [PERSON] підтвердив обставини того, що відповідач залишив спірну квартиру в 2013 році добровільно, що взимку 2013 року він приїжджав до лікарні м.Харкова і знаходився в лікарні, а потім знову повернувся до Криму. В червні 2014 року відповідач повернувся із Криму, декілька днів по гостював у них, поки не орендував квартиру, після чого більше в спірній квартирі не появлявся. Свідок [PERSON], що є дружиною відповідача, зазначила, що відповідач [PERSON] проживав разом із нею в Криму і періодично від'їжджав до Харкова. Після переїзду влітку 2014 року із Криму, вона стала вмісті з ним орендувати квартиру в м.Харкові. Показання цього свідка щодо того, що відповідач періодично проживав в м.Харкові у спірній квартирі суд не бере до уваги, бо даний свідок не була разом із відповідачем в Харкові і не може достовірно знати, де він проживав. Той факт, що комунальні послуги за спірну квартиру сплачує позивачка, а не відповідач, підтверджується доданими до справи копіями квитанцій (а.с.47-56). Посилання відповідача на звукозапис його телефонних розмов з позивачкою, на переписку через електронну адресу не спростовують висновки суду. Суд враховує, що сторони по справі не заперечують, що зараз між ними склалися конфліктні відносини. Наявність таких відносин не спростовує висновків суду, бо такі конфліктні відносини склалися між сторонами вже після втрати відповідачем права користування спірним житлом. Починаючи з квітня 2013 року і на протязі одного року за відповідачем зберігалося право користування спірним житлом і відповідач цим правом не скористався, а на протязі всього цього часу проживав в Криму, не намагався вселитися до спірної квартири, не звертався до житлових чи інших органів з питання вселення його до квартири, не подавав відповідних позовів до суду. Посилання відповідача на те, що в травні 2013 року він був декілька днів у Харкові, а з 14.01.2014 року по 20.02.2014 року проходив медичну комісію для підтвердження групи інвалідності, не свідчить про повернення відповідача для постійного проживання до спірної квартири, і не свідчить, що позивачка визнала за ним право проживання в спірній квартирі. Суд враховує, що медичну комісію відповідач був зобов'язаний проходити за місцем реєстрації, а тому він був вимушений приїхати до Харкова. Позивачка, знаючи, що відповідач постійно проживає зі своєю дружиною в Криму, надала можливість йому по гостювати в її квартирі, після чого він знову виїхав до Криму. Суд враховує, що із Криму відповідач також повернувся вимушено, в зв'язку з подіями, які там відбувалися, а не з метою повернутися на постійне проживання до спірної квартири. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2013 року, тобто більше одного року без поважних причин, так як вказана квартира не потрібна була йому для проживання разом із всіма зареєстрованими там особами. Суд враховує і пояснення самого відповідача про те, що він заперечує проти позову не тому, що хоче проживати в спірній квартирі з усіма зареєстрованими там особами, а з метою зберегти свою реєстрацію в цій квартирі. Приймаючи до уваги викладене, вимоги ч.2 ст. 405 ЦК України, суд позовні вимоги задовольняє і визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Outcome: approved