Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом, який уточнила 20.08.2014 року до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем 06.07.2002 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З лютого 2012 року вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають намір жити однією сімє'ю. Відповідач матеріально не допомогає їй та дитині, не приймає участі у вихованні дитини, хоча має можливість це робити. В судове засідання 02.09.2014 року з'явилася позивачка [PERSON], яка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити починаючи з 01.09.2014 року, про що надала відповідну заяву. В судове засідання з'явився відповідач [PERSON], який позовні вимоги визнав та зазначив, що на даний час не працює. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 220 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 06.06.2004 року, актовий запис № 322 (а.с.6). Сторони з лютого 2012 року припинили спільне проживання та ведення господарства, про що зазначено у позові. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, тобто її матір'ю та відповідно перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання дитини, про що не заперечував у судовому засіданні. Позивачем не надано суду доказів, відомостей щодо знаходження на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних утриманців, сплати стягнень по виконавчим документам, та про інші обов'язкові додаткові витрати. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Судом встановлено, що відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, з урахуванням того, що позивачка надала суду заяву про стягнення аліментів з 01.09.2014 року, суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме з цієї дати та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Outcome: approved