Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка звернулися до суду з позовом в якому зазначила, що проживає в будинку [ADDRESS]. 12 липня 2013 року її малолітній син [PERSON], через незакритий вентиляційний отвір проник в приміщення трансформаторної підстанції № 802, розташованої біля будинку № 10 по вул. Фінальній, де отримав тяжкі ураження електрострумом. Згідно висновку експерта з судової медичної експертизи дитині спричинено опіки 1-4 ступня право тім'яної частини голови, шиї, правої половини обличчя, правого плеча і передпліччя, правої лопаткової області, обох кистей, обох стегон з площею ураження 26% (з них 19% - опіки 3-4 ступеня), що є тілесними ушкодженнями, що становлять загрозу для життя. У зв'язку з завданням шкоди здоров'ю, дитина зазнала, як фізичної так і моральної травми, лікування триває й дотепер, скільки воно ще продовжиться невідомо. Отримання дитиною електротравми стало за вини відповідача, оскільки трансформаторна будка постійно відкрита, діти безперешкодно потрапляли до неї. Після події відповідач частково надав допомогу на лікування, потім припинив. Вважає, що з-за вини відповідача, як власника трансформаторної підстанції - джерела підвищеної небезпеки, не потребує доведенню, моральну шкоду оцінює в 300000 доларів США, що за курсом НБУ становить 6957184 грн., що й просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить позов задовольнити. Представник відповідача, зазначив, що відповідач проводив всі необхідні заходи щодо належного утримання трансформаторної підстанції де сталася подія. Пошкодження запорів підстанції виникли з-за дій сторонніх осіб. При розгляді справи просить суд врахувати скрутний фінансовий стан підприємства на теперішній час. Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, трансформаторна підстанція ТП-802 на подвір'ї будинку № 10 перебуває на балансі ВАТ «Запоріжжяобленерго». 12.7.2013 року о 19 год. 27 хв., [PERSON] через вентиляційний пройм проник до трансформатора, де отримав опік електричною дугою. Проникнення в вентиляційний пройм трансформатора стало можливим внаслідок викрадання загородження вентиляційного отвору невідомими особами. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок від 19.7.2013 року (а.с.22-23) та визнається відповідачем. В наданих запереченнях відповідач зазначає, що експлуатація ТП-802 проводилася згідно нормативним документам й проникнення дитини до ТП-802 стало можливим з вини невідомих осіб, які вкрали загородження вентиляційного отвору, тобто не з вини відповідача. Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб За змістом ч.1 ст.1187 ЦК України ТП-802 є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підставами звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки в даному випадку є непереборна сила, що в даній ситуації відсутня та умисел потерпілого. Ні в запереченнях, ні в поясненнях представника відповідача не йдеться про умисел потерпілого, окрім того, потерпілим є малолітня особа [INFO] (а.с.5), що за змістом ч.2 ст.31 ЦК України виключає відповідальність особи, тобто в даному випадку, умисел потерпілого також не може бути підставою звільнення відповідача від відповідальності. Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно висновку експерта з судової медичної експертизи № 4286 від 25.11.2013 року, дитини [PERSON], 2006 р.н. спричинено опіки 1-4 ступня право тім'яної частини голови, шиї, правої половини обличчя, правого плеча і передпліччя, правої лопаткової області, обох кистей, обох стегон з площею ураження 26% (з них 19% - опіки 3-4 ступеня), кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпечності для життя (а.с.6-9). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач зазнав моральних страждань й має право на відшкодування моральної шкоди. Щодо розміру моральної шкоди суд вважає наступне. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.3.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані й з, урахуванням всіх обставин справи, підлягають задоволенню частково, в розмірі 100000 грн. Окрім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави, судовий збір в розмірі 5000 грн.

Outcome: partial