Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 16липня 2008року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №133, місце реєстрації. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], 22.08.2006р.н., сина [PERSON], [INFO] Позивач повернулась проживати до своєї матері, разом із сином [PERSON], який не забажав проживати разом з батьком. Матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина відповідач не надає. В звязку з цим, [PERSON], просить стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 липня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції в Херсонській області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1- КГ № 054698, актовий запис №133. Згідно свідоцтва про народження серії 1-БК № 225422, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає разом зі своєю матірю [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved