Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом в якому зазначає, що: 1)укладений шлюб у неї та у відповідача перший; 2)з відповідачем мають одну неповнолітню дитину, яка після розірвання шлюбу, за погодженням з відповідачем, буде проживати разом з нею; 3)вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, бо з відповідачем виникли непорозуміння, різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, часто виникають сварки, це призвело до того, що більш ніж три місяці тому вони припинили всякі стосунки, проживають окремо, з того часу не підтримують шлюбні стосунки, шлюб існує лише формально, та зберегти його вже неможливо, просить його розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, наполягала на розірванні шлюбу між сторонами. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причину неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. У судовому засіданні відповідно до відомостей свідоцтва про одруження встановлено, що сторони одружилися 17 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №769. Сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу, за погодженням сторін, буде проживати разом з позивачкою. Спільне життя сторін не склалося, в зв'язку з тим, що у позивачки та відповідача виникли непорозуміння, різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними часто виникають сварки, це призвело до того, що більш ніж три місяці тому вони припинили всякі стосунки, проживають окремо, з того часу не підтримують шлюбні стосунки, шлюб існує лише формально, та зберегти його вже неможливо. Відповідно до п.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд вважає що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх шлюбні стосунки неможливо, а подальше спільне життя і збереження шлюбу подружжя суперечитиме інтересам позивача, відповідача та їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved