Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який розірвано 24.12.2010 року рішенням Приморського районного суду Запорізької області. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], якій 06.04.2016 року виповнилось 18 років, і вона продовжує навчання у Бердянському державному педагогічному університеті на денній формі навчання. Оскільки донька навчається на стаціонарі, вона не має можливості десь працювати, але вона потребує коштів для оплати витрат на навчання, потребує матеріальної допомоги. На сьогоднішній день донька мешкає з нею та знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] не є інвалідом, працездатний, може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Відповідач нікому аліменти не сплачує. Згідно п.20 розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більш, як до досягнення донькою 23-х років (а.с.1). Ухвалою Приморського районного суду від 11.04.2016 року залучено до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] (а.с.13). Позивач [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, подала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, справу просила розглядати без її участі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Аліменти їй потрібні для навчання доньки: сплати за проживання, проїзд, харчування, придбання канцтоварів, одягу, взуття, при необхідності ліків (а.с.17). Третя особа [PERSON], повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, вона підтримує. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягненням нею 23 років. Отримання аліментів їй потрібно для навчання, сплати за проживання, проїзду, харчування, придбання канцтоварів, одягу, взуття, ліків, якщо є потреба; вона не працює, в шлюбі не перебуває, доходів не має, просила справу розглядати без її участі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.26). Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, від нього не надійшло заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка та третя особа просили провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], вказані батьками: [PERSON], [PERSON], які знаходилися в зареєстрованому шлюбу з 14.10.1995 року, шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис за № 413 (а.с.4). Згідно з рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 24.12.2010 року шлюб між ними розірвано; рішення набрало законної сили 26.01.2011 року (а.с.6). 06 квітня 2016 року [PERSON] досягла повноліття. У довідці Інституту соціально-педагогічної та корекційної освіти Бердянського державного педагогічного університету, виданій [PERSON], вказано, що вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання. Навчається за рахунок державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 28.02.2019 рік. Підставою навчання є Наказ №489с від 12.08.2015 року про зарахування на 1 курс денної форми навчання з 01.09.2015 року (а.с.7). Згідно із довідкою виконкому Приморської міської ради [PERSON] зареєстрована та постійно мешкає за адресою: Запорізька область, м.Приморськ, вул.Партизанська, буд.46, разом з донькою [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином, щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Судом встановлено, що у теперішній час повнолітня дитина відповідача навчається у навчальному закладі на денному відділенні, їй виповнилося 18 років, вона не працює, потребує матеріальної допомоги. Повнолітня дитина проживає разом з матірю, яка надає їй допомогу, але даної допомоги не достатньо. Батько допомогу не надає, тому, що дочка досягла повноліття, хоча має можливість це робити, оскільки є фізично здоровим, працездатним за віком, інших утриманців немає, добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, заперечень за позовом не направив. Тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача підлягають задоволенню. Аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду 08.04.2016 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років. Вимоги в частині того, що розмір аліментів повинен бути не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, не підлягають задоволенню, оскільки дане положення передбачено діючим законодавством при визначенні розміру аліментів для утримання неповнолітніх дітей і не передбачено при визначені розміру аліментів для утримання повнолітніх дітей. Так ст.201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і повнолітніми дітьми щодо надання утримання останнім застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу; при цьому не зазначена ст.182 СК України, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial