Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 20.10.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги їм не надає, хоча може, оскільки є молодою та працездатною людиною. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач також не з'явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, про правові наслідки такого рішення обізнаний. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною, молодою людиною, отже спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям у заявленому в позові розмірі, який не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України, ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» і не порушує права дітей, тому таке визнання відповідачем позову може бути прийнято судом та є підставою для задоволенню позовних вимог у повному обсязі. В силу ст.ст. 141, 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід стягнути з відповідача в дохід держави половину судового збору, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позовної заяви. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved