Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивувала тим, що їх шлюб було зареєстровано 22.06. 2001 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 26. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. З відповідачем життя не склалося по причині відсутності у відповідача поваги до дружини, він не рахується з її думкою, постійно висловлює незадоволення нею. Така поведінка відповідача привела до того, що вона втратила почуття поваги та любові до чоловіка, а тому вона не бажає перебувати у такому шлюбі, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. На підставі наведеного позивачка просить суд її шлюб із [PERSON] розірвати, дитину просила залишити із нею, і в такому випадку просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів заробітку до повноліття дитини, оскільки він зобов'язаний утримувати свою дитину. У судове засідання позивачка не зявилася надіслала зачву справу справу слухати у її відсутність позовні вимоги просить задовільнити. Відповідач у судове засідання не зявився надіслав заяву справу слухати у його відсутність проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали, врахувавши, що позовні вимоги ніхто не оспорює, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 160 СК України, оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх неповнолітньої дитини немає, тому суд, враховуючи, що дитина постійно проживає біля матері та знаходиться на її утриманні, вважає, що дитину слід залишити проживати із матір'ю [PERSON] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі наведеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дитини у користь [PERSON] у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню. На підставі наведеного,

Outcome: approved