Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.10.2015 року, від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільно проживати вони з чоловіком почали з 2008 року, вели спільне господарство та намагалися побудувати міцні сімейні відносини. Нажаль після одруження та народження дитини все змінилося, вони не можуть спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, сперечаються, мають різні погляди на виховання їх дитини, понад три місяці чоловік проживає окремо від неї та їх доньки. Вона неодноразово намагалася говорити з чоловіком про їх особисті сімейні проблеми, намагалася спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало, в сімейних стосунках нічого не змінювалось. Зважаючи на те, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносин та обовязки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя, з вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Примирення між ними не можливе. За таких обставин вона вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить як її інтересам так і інтересам їх дитини, а тому переконана у необхідності розірвання шлюбу. Їх дитина проживає та буде проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу вона має намір повернути своє дівоче прізвище Мікітіна. На момент звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу сторони не мають претензій один до одного щодо поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності, а також не мають суперечок щодо бачення відповідача з дитиною та наданням ним матеріальної і фінансової допомоги дитині. В звязку із викладеними обставинами позивач просила винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області 30.10.2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 678; після розірвання шлюбу між нею та [PERSON] змінити її прізвище на дівоче Мікітіна. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує, строк на примирення не потрібен, звукозапис не проводити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Мікітіна. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, строк на примирення не потрібен, звукозапис не проводити. В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 30.10.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сімя сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи. Таким чином суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення. Враховуючи письмову заяву позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід змінити її прізвище [PERSON] на дошлюбне прізвище Мікітіна.

Outcome: approved