Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2017 року, є власницею квартири №25, яка розташована за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул.Дружби (Дзержинського), будинок №45. Також, у цій квартирі зареєстрований відповідач, які є колишнім співвласником цього житла. Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу [PERSON] зобов`язався знятися з реєстрації у строк до 31.10.2017 року, але до цього часу свої зобов`язання не виконав, що позбавляє позивачку права вільно розпоряджатись своїм майном та покладає на неї тягар по сплаті комунальних послуг за відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві просила позовну заяву задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте, його представник [PERSON], який діє на підставі довіреності та в судове засідання також не з`явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України - власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2017 року, укладеним між нею та [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON], належить квартира № 25, яка розташована за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул.Дружби (Дзержинського), 45, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу від НМІ 987741 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 жовтня 2017 року. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої 06 жовтня 2017 року відділом реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області, в зазначеній квартирі, крім позивачки, зареєстрований колишній власник квартири [PERSON] Проте, останній там не проживає, його особистих речей в квартирі немає, але з реєстрації з вказаного жилого приміщення він добровільно не знімається. За умовами п.10 договору купівлі-продажу від 04.10.2017 року, продавець зобовязався знятись з реєстрації до тридцять першого жовтня 2017 року, проте, до цього часу свої зобов`язання не виконав. Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON], як колишній співвласник квартири №25, що розташована в м.Нова Каховка, Херсонської області по вул.Дружби (Дзержинського), 45, втратив право користування нею з моменту визнання права власності на це жиле приміщення за [PERSON], а тому вимоги позивачки щодо визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням ґрунтуються на вимогах закону, і є такими, що підлягають задоволенню. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved