Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що за час спільного проживання однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка в даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. На даний час сторони проживають окремо і відповідач не надає допомоги на утримання дитини та на її утримання, яка також потребує матеріальної допомоги, так як в даний час не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому вона просить стягнути з нього на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини та аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) на її утримання до досягненням донькою трирічного віку. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, мотивуючи це тим, що після подання позовної заяви позивачкою за первісним позовом, він проаналізував їхнє знайомство, спілкування, проживання, спільний побут та прийшов до висновку, що не може бути біологічним батьком доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року вищевказані позови об`єднано в одне провадження. В судове засідання позивачка за первісним позовом [PERSON] не з`явилась, однак письмовою заявою просила суд слухати справу без її участі та надала заяву про відмову від позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років; щодо задоволення зустрічного позову [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини не заперечила. Представник позивачки за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак письмовою заявою просив суд цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини слухати без його участі, своєї позиції щодо позовних вимог сторін не висловив. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, позов [PERSON] не визнали, проти відмови [PERSON] від заявлених позовних вимог стосовно стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років не заперечили. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років та закрити провадження по данному позову, з наступних підстав. 08 липня 2019 року під час розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про відмову від позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки позивач відмовився від позову, і відмова прийнята судом. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Отже, враховуючи, що позивачка фактично відмовилась від заявлених позовних вимог, її відмова не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, суд вважає за необхідне провадження за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання жінки, з якою проживає дитина до трьох років, закрити. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, суд вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народженнясерії [NUMBER] , виданого 12 грудня 2017 року Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №54. Батьками дитини вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області №6016 від 13 вересня 2018 року, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] ; до складу її сім`ї входять: донька [PERSON] , [INFO] , та батько [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). З висновку судово-генетичної експертизи № 153 від 22 січня 2019 року встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] , тобто, батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається (а.с.40-41). Крім того відповідно до висновку судово-генетичної експертизи № 103-100-2019 від 07 червня 2019 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається (а.с.64-66). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не є біологічним батьком малолітньої [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124, 126 і 127 цього України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Положеннями статей 1,2, 18,22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). З огляду на вказане суд вважає доведеним відсутність кровного споріднення між [PERSON] та малолітньою [PERSON] , [INFO] , тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 139, 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 125,126,127,136 СК України, ст.ст. 1,2, 18,22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: approved