Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Бахмут-Вода» (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Корсунського, 1) звернулось з позовною заявою до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги водопостачання (водовідведення) за період з 01.12.2008 по 31.03.2020 року в розмірі 15717,83 гривень, а також судові витрати, посилаючись на те, що позивач має зобов`язання по забезпеченню населення питною водою та приймання стічних вод. Позивач регулярно надавав послуги відповідачу з постачання питною водою та приймання стічних вод та проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів. Відповідач не заявивши відмови від споживання послуг позивача у встановленому порядку, тривалий час не виконує свої зобов`язання по сплаті отриманих послуг в повному обсязі, внаслідок чого за ним в зазначені періоди мається вказана заборгованість. Представник позивача Бондаренко Н.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи є заява в якій останній просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і у позивача, що надає послуги з водопостачання (водовідведення), відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . У відповідності до розрахунку заборгованості за спожиті послуги з водопостачання за період з 01.12.2008 року по 31.03.2020 року по особовому рахунку № 17414 існує заборгованість в розмірі 15717,83 грн. (а.с.5-6). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що КП «Бахмут-Вода» надавало відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення. Проте, доказів оплати вартості наданих позивачем послуг з водопостачання та водовідведення відповідач не надав. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинним законодавством передбачено, що споживач повинен сплатити вартість наданих послуг щомісячно. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14. Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлявся від споживання послуг з водопостачання (водовідведення) у встановленому порядку, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги КП «Бахмут-Вода» підлягають задоволенню. Згідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved