Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають одну неповнолітню дитину. Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Також зазначає, що відповідач, як батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі по 580 грн. щомісячно; а також задоволити позов про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 350 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка позов підтримала частково, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., щомісячно. Зазначає, що відповідач часткового сплатив заборгованість з аліментів, яка виникла з часу постановлення судового рішення - 17.08.2015 року. Після скасування заочного рішення суду відповідач продовжує сплачувати аліменти. Зважаючи на ці обставини сторони досягли певного компромісу та визначили розмір аліментів, які відповідач буде сплачувати на утримання дитини, а саме - в розмірі 400 грн. Аліменти на своє утримання просить не стягувати. Відповідач позов визнав повністю в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн., зважаючи на позицію позивачки. Додатково пояснив, що він безробітний, отримує соціальну допомогу в розмірі 1047 грн., часто перебуває на лікуванні. Зважаючи на ці обставини не має змоги утримувати дружину. В той же час згідний надавати додаткову допомогу на утримання дитини при найпершій нагоді. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов з урахування позиції позивачки, висловленої в судовому засіданні, підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітньої дитини. Батько дитини не надавав допомоги на її утримання, тим самим порушував приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області (в порядку заочного розгляду) від 17.08.2015 року був задоволений позов про стягнення аліментів на утримання дитини, та аліментів на утримання дружини. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.04.2016 року заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17.08.2015 року було скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку. З часу скасування заочного рішення суду відповідач здійснював сплату аліментів, розмір яких був визначений рішенням Рівненського районного суду Рівненської області (в порядку заочного розгляду) від 17.08.2015 року. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини в тому розмірі, про який просить позивачка. В судове засідання були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан; в той же час не було доведено, що він має на утриманні непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу в тому розмірі, про який просить позивачка. Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, в розмірі по 400 грн., щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку. При цьому враховується до уваги майновий стан сторін. В даному випадку суд звертає увагу, що обов'язок з утримання дитини покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved