Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач - Орган опіки і піклування Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області звернувся з позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] (далі - Відповідачка) відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягувати з відповідачки на їх утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 385,00 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття на рахунки дітей. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка є одинокою матір'ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON], [INFO], знаходиться у комунальній установі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний день», що підтверджується довідкою вказаної установи від 05.02.2014 року за № 57, в якій зазначено, що за час перебування дитини в установі мати її жодного разу не відвідувала. Інша малолітня дитина відповідачки [PERSON], [INFO], перебуває в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини, мати її також жодного разу не відвідувала. Відповідачка постійно змінює місце проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Вона проживає в складних життєвих та матеріальних умовах, проживає за рахунок соціальної допомоги, отриманої на її малолітніх дітей, вказаними дітьми не займається, не забезпечує їх харчуванням, медичного огляду, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не дбає про матеріальний та духовний стан дітей, не готує до самостійного життя. За неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності. Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації Гришковецької селищної ради постійно проводилась робота з відповідачкою, проте бажаних результатів це не дало. Все вищевказане свідчить про те, що мати [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, а тому орган опіки та піклування Бердичівської райдержадміністрації та виконком Гришковецької селищної ради, посилаючись на висновки від 20.03.2014 року за № 114 та від 31.03.2014 року за № 02-8/3062, вважають за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно двох її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача Кальча Г.М. позовні вимоги не підтримала з підстав, що відповідачка виправилась, знайшла офіційну роботу, винаймає житло, придатне для проживання, почала цікавитись життям та станом здоров'я своїх малолітніх дітей, просила суд залишити позовну заяву без розгляду, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини від 27.06.2014 року за № 5-2 (а.с.60-62). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, повідомила суду, що не буде ухилятися від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню своїх малолітніх дітей, просила не позбавляти її батьківських прав щодо них. Представник відповідачки на підставі довіреності [PERSON] в судовому засіданні підтримав заперечення своєї довірительки, проти позову заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні. Прокурор Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Маліновська О.М. в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, заперечила проти залишення позову без розгляду мотивуючи тим, що відповідачка є соціально вразлива, зміна її поведінки по відношенню до дітей є тимчасовим явищем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона працює головним лікарем комунальної установи ЦПМСД Бердичівської міської ради, в жовтні 2013 року працювала районним педіатром в дитячому відділені ЦРЛ, проводила медичний огляд вказаних малолітніх дітей, які була знайдені на вулиці в смт. Грішківці, діти були хворі (бронхіт), замурзані, почали їх лікування та повідомили відповідні служби, мати з'явилась через декілька днів, потім приходила навідувати їх на декілька годин до відділення, особисто з відповідачкою не знайома, діти перебувають на обліку, наразі соціальний статус відповідачки не відомий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, вона в.о. начальника сектора кримінальної міліції у справах дітей Бердичівського МВВС, в жовтні 2013 року знайшла дітей у жовтні 2013 році на вулиці в смт. Гришківці, які були майже не вдягнуті, не доглянуті, виглядали хворими, голодними, їх було забрано та доставлено до дитячого відділення ЦРЛ, складено відповідний акт та повідомлені соціальні служби, пізніше відносно відповідачки було складено адміністративний протокол та притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, направлено лист до соціальних органів щодо реагування на зазначену ситуацію, житлові умови відповідачки в смт. Гришківці на той час не відповідали соціальним нормам, після лікування діти були відібрані в соціальні заклади, наразі підтверджує, що відповідачка винаймає житло (частину будинку) у сусіда, життєві умови є задовільні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він працює на посаді директора Половецької загальноосвітній школі, старшу дитину [PERSON], [INFO], першого вересня до першого класу привела її мати [PERSON], дитина ходила до школи періодично через начебто хворобу, проте довідок як на підтвердження даного факту не надавалось, шкільний автобус забирав її з помешкань різних адрес, дитина почала потроху відставати, потім свідок отримав, що дитина потрапила в лікарню та її відібрали у матері в Житомирській дитячий реабілітаційний центр. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є директором районного центру соціальної служби сім'ї, дітей та молоді, підтвердила суду, що вказана сім'я перебувала на обліку з жовтня 2012 року, соціальний фахівець виїздив на місце проживання та складав акти про небажання відповідачки, з січень 2012 по липень 2013 дана сім'я перебувала під соціальним супроводом через ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків, не отримували соціальну допомогу через відсутність свідоцтва про народження дитини та паспорта у відповідачки, побутові умови були на той час не задовільні, відповідачка не виконувала рекомендації, не бажала працювати, зловживала спиртними напоями, були скарги від сусідів, вони постійно змінювали місце проживання, відповідачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, було прийнято рішення про направлення зазначених малолітніх дітей до державних соціальних закладів, а відповідачку позбавити батьківських прав, наразі підтвердили суду, що відповідачка винаймає житло в [ADDRESS], житлові умови задовільні, вона влаштувалась на офіційну роботу, стала на шлях виправлення, Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він є сусідом відповідачки, вона дійсно винаймає у нього частину будинку на підставі договору найму, допомагає йому по господарству, влаштувалась на офіційну роботу в ТОВ «Лістехпром» на посаду столяра-шліфовщика, спиртними напоями не зловживає, почала навідувати дітей в соціальних закладах. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, представників сторін, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Частинами першою - третьою статті 150 Сімейного кодексу України встановлено що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктом 2 частини першої статі 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим частини другої статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 193 Сімейного кодексу України, яка регулює правовідносини стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Прокурором Бердичівської міжрайонної прокуратури Житомирської області Маліновською О.М. не було доведено суду та не надано жодного доказу в судовому засіданні, щоб свідчило про доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей й стягнення аліментів відповідно на їх утримання. Відповідно до частин першої та третьої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: dismissed