Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем від яких має неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і доньку Анастасію, [INFO]. На теперішній час фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені, діти проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Судові повістки, направлені відповідачу за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», хоча у судове засідання , призначене на 04.06.201 4 року судова повістка ним була отримана особисто. Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У зв’язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони перебували у у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем від яких має неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] і доньку Анастасію, [INFO]. На теперішній час фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені, діти проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Судом установлено, що сторони у справі однією сім’єю не проживають, і діти знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки, яка не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач працює, але позивачу невідоме його місце роботи, має регулярний дохід, а тому, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дітей забезпечить належний рівень їх матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved