Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач ОСББ № 8 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення витрат по утриманню будинку та заборгованості за житлово - комунальні послуги. Позовні вимоги мотивує тим, що житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на балансі ОСББ № 8, який згідно Статуту забезпечує надання його членам - власникам квартир житлово - комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної, гарячої води, водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території. Квартира [ADDRESS], належить члену ОСББ - [PERSON], з якою проживають її донька та онук. Квартира не обладнана приладами обліку послуг гарячого та холодного водопостачання. [PERSON] сплачувала за житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, у зв'язку із чим утворилася заборгованість у сумі 26916 грн. 06 коп., що стало складовою боргу ОСББ № 8 перед виробником комунальних послуг - ПАТ «АК «Київводоканал», яким пред'явлені позовні вимоги до ОСББ № 8. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості, однак виданий судовий наказ було скасовано за заявою відповідачки. Позивач своє зобов'язання виконує, однак відповідачка за отримані послуги кошти не сплачує, заборгованість не погашає. В судовому засіданні представник подану заяву підтримала просила позов задовольнити з викладених підстав. Представник відповідачки проти задоволення позову заперечував, пояснив, що відповідачка у квартирі зареєстрована сама, більше з нею ніхто не проживає, а тому позивач безпідставно просить стягнути заборгованість з урахуванням не проживаючих осіб. Також посилається на те, що у квартирі відповідачки встановлені лічильники холодної та гарячої води, однак голова ОСББ № 8 відмовляється прийняти їх на абонентський облік. Крім того, представник відповідача просив застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ОСББ № 8. З копії договору купівлі-продажу квартири, укладений 19.02.2002 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.71). Як вбачається з довідки форми № 3, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована лише відповідачка [PERSON] (а.с.75). Однак письмові матеріали справи містять докази того, що разом із відповідачкою у вказаній квартирі без реєстрації проживають [PERSON] та [PERSON] Заперечення відповідачки та її представника про те, що вказані особи не проживають разом із нею у квартирі [NUMBER] спростовуються довідкою (а.с.16), будь-яких інших належних та допустимих доказів того, що [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі [ADDRESS] [PERSON] та її представник суду не надали. Відповідно до п. 2.1 статуту ОСББ № 8, зареєстрований Ватутінською районною адміністрацією м. Києва, метою діяльності є також забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення мешканців будинку комунальними та іншими послугами. На виконання вказаного положення статуту, 01.09.1999 року АЕК «Київенерго» та ОСББ № 8 уклали договір на постачання теплової енергії у гарячій воді, 19.07.2000 року між ОСББ № 8 та державним комунальним об'єднанням «Київводоканал» укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення. Як вбачається з пояснень представника позивача, відповідачка отримуючи відповідні послуги не здійснювала їх оплату. Відповідачка та її представник в свою чергу, всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надали суду доказів того що послуги, заборгованість за якими позивач просить стягнути були надані неналежної якості, або не надані взагалі. Крім того, відповідачка не заперечувала ту обставину, що за утримання будинку та прибудинкову територію, а також комунальні послуги кошти не сплачувала. На підтвердження існування заборгованості, представник позивача надала розрахунок, відповідно до якого заборгованість за житлово-комунальні послуги становить 26916 грн. 06 коп., інфляційні витрати - 10335 грн. 95 коп., 3 % річних - 2837 грн. 54 коп. вказаний розрахунок наданий з урахуванням трьох осіб, які проживають у квартирі [ADDRESS]. З розпорядження КМДА від 27.01.2011 року № 101 вбачається, що тарифи на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення обраховуються виходячи на 1 особу застосовуються при відсутності відповідних будинкових засобів обліку. У зв'язку із чим заперечення представника відповідачки про те, що позивач не правомірно надав розрахунок з урахуванням трьох осіб, суд до уваги не приймає. Посилання представника відповідачки про те, що у квартирі [PERSON] встановлені лічильники обліку води, а тому відповідачка повинна сплачувати з урахуванням показників лічильників, суд до уваги не приймає, з урахуванням наступного. Відповідачка посилалась на встановлені у квартирі [NUMBER] лічильники обліку води, але за споживання води не сплачувала а ні за показниками лічильника обліку воду, а ні з урахуванням кількості води на 1 особу. Крім того, лічильники обліку води не були взяті на абонентський облік, доказів того, що відповідачка зверталась із відповідною заявою до голови ОСББ № 8, представник відповідачки та відповідачка суду не надали, а представник позивача проти вказаного звернення заперечувала. З наданого відповідачкою повідомлення про вручення телеграми (а.с.53) не можливо встановити текст телеграмного повідомлення, а тому підстав вважати вказане повідомлення доказом звернення відповідачки до позивача про взяття лічильників на абонентський облік в розумінні положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України неможна. Разом з тим, представник відповідачки просив застосувати позовну давність, однак власного розрахунку не надав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 06.09.2013 року, а розрахунок надано по квітень 2013 року. Враховуючи, що позивач послуги надав, а відповідачка вартість отриманих послуг не сплатила, отже право позивача є порушеним, а тому суд дійшов висновку про застосування позовної давності, у зв'язку із чим заборгованість підлягає стягненню із відповідачки за період з вересня 2010 року по квітень 2013 року. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сума заборгованості відповідачки за період з вересня 2010 року по квітень 2013 року (973 календарних дня) становить 14028 грн. 91 коп., яка підлягає стягненню із відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, 3% річних становить = 14028,91 *973 (календарних дня) /365= 1121 грн. 93 коп. Щодо розрахунку індексу інфляції, суд приходить до наступного. За 2010 рік індекс інфляції за рік становив - 109,1%, у 2011 році - 104,6%, 2012 рік - 99,8%, 2013 рік - 100,5%. Таким чином індекс інфляції за період з вересня 2010 року по вересень 2013 року становить 114,45%. Сума індексу інфляції, яка підлягає стягненню складає: 14028,91*114,45% (109,1%*104,6%*99,8%*100,5%))-14028,91 = 2027 грн. 18 коп. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial