Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач, ПАТ «Банк «Демарк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві представник позивача зазначив, що 16.04.2008 р. ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 129-057, за яким відповідачу було надано кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою 28 % річних та щомісячної комісії в розмірі 50 грн. з кінцевим строком повернення 15.04.2009 р. Договором № 1 від 15 квітня 2009 р. про внесення змін до кредитного договору № 129-057 від 16 квітня 2007 р. змінено кінцевий строк погашення кредиту з 15.04.2009 р. на 14.04.2010 р. Відповідач частково виконала умови договору, а саме: сплачено відсотки в сумі 4025,34 грн.; в рахунок погашення основного боргу по кредиту сплачено 7501,01 грн.; частково сплачено щомісячну комісію в сумі 2200 грн. [PERSON] неодноразово була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ «Банк «Демарк». Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником повністю погашена не була. В позовній заяві представник відповідача, зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності, суду не надала. На підставі клопотання представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 16.04.2007 р. ПАТ «Банк «Демарк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 129-057 від 16.04.2007 р., за яким відповідачу було надано кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою 28 % річних та щомісячної комісії в розмірі 50 грн. з кінцевим строком повернення 15.04.2009 р. Згідно договору № 1 від 15 квітня 2009 р. про внесення змін до кредитного договору № 129-057 від 16 квітня 2007 р. змінено кінцевий строк погашення кредиту з 15.04.2009 р. на 14.04.2010 р. Відповідно до п. 3.7.1. договору, погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією здійснюється щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту в сумі 598 грн., при цьому з суми, яка надійшла на погашення заборгованості, в першу чергу здійснюється погашення штрафу за порушення строків сплати процентів, нарахованих відсотків, комісії, а потім заборгованості за кредитом. Відповідно до 3.5.2 кредитного договору, позичальник щомісячно повинен сплачувати банку за користування кредитом комісію в розмірі 50 грн. Згідно п. 6.3 Договору, у разі порушення строків погашення кредиту, банк має право стягнути з позичальника пеню за кожний день прострочки. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за кредитом із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати здійснення платежу за кредитом у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором, станом на 12.04.2013 року утворилась заборгованість за кредитом, яка складається з: - 2498,99 гривень заборгованість за кредитом; - 2130,18 гривень заборгованість за відсотками; - 258,17 гривень пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 374,85 гривень пеня за порушення строків користування кредитом; 360 гривень штраф за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом; 1100 гривень не сплачена щомісячна комісія; - всього 6772, 19 гривень заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного між ними договору, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved