Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх таким, які втратили право користування житловим приміщенням домоволодіння №116 по вулиці Енгельса в смт. Володарське Володарського району Донецької області, посилаючись на те, що відповідачі багато років у вказаному домоволодіння не проживають, хоча зареєстровані у встановленому законом порядку. Просила суд задовольнити позов. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, у судовому засіданні пояснила, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є дітьми позивачки, відповідачка [PERSON] онукою, всі вони більше 10 років не проживають в [INFO], позивачка самостійно несе витрати по сплаті комунальних послуг та утриманню домоволодіння. Просила суд визнати відповідачів втратившими право користування зазначеним житловим приміщенням, зобовязати третю особу зняти їх з реєстрації. Позивачка, відповідачі, до судового засідання не зявилася, будучи повідомленими про дату час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, а також враховуючи думку представника позивача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: вулиця Енгельса, 116 в смт. Володарське Володарського району Донецької області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою (а.с.12), випискою з домової книги (а.с.24-27). З заяви відповідачки [PERSON] від 23.07.2015 року вбачається, що з 1999 року вона проживає в Греції (а.с.21). З адресної довідки від 09.09.2015 року вбачається, що [PERSON] з 12.02.2015 по 02.12.2017 року зареєстрований за адресою: [INFO]/1-88 в місті Таганрог, Російська Федерація (а.с.22). Факт тривалого не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], які є сусідками позивачки. У судовому засіданні зазначені свідки пояснили, що по вулиці Енгельса, 116 в смт. Володарське [PERSON] проживає сама, її син [PERSON] близько 15 років проживає в місті Таганрозі, донька [PERSON] близько 10 років у Греції, а онука [PERSON] з 8 років проживала з матірю [PERSON] у Греції, в теперішній час зі своєю родиною виїхала до Канади. В будинку знаходяться тільки речі позивачки та її чоловіка, який помер в травні 2015 року. Відповідно до ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Отже наведені положення передбачають право користування жилим приміщенням для власника та членів його сім'ї. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Так, відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі, будучи зареєстрованими в належному позивачці будинку, але не мешкаючи в ньому, втратили право користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З наведеної норми вбачається, що для зняття особи з реєстрації достатньо рішення суду про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням, а тому в частині вимоги позивачки про зобовязання Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькі області здійснити зняття з реєстрації необхідно відмовити. Отже, у звязку з доведеністю обставин щодо втрати відповідачами права користування жилим приміщенням будинку 116 по вулиці Енгельса в смт. Володарське, останні підлягають зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На підставі ст.ст.383, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial