Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй на праві власності будинком за адресою: [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач проживав і був зареєстрований в даному будинку як чоловік її дочки, після розлучення з дочкою 21.06.2013р. і остаточно з 2014 року він не проживає в будинку, не несе ніяких витрат по його утриманню і по оплаті комунальних послуг, його речі відсутні. Відповідач позовні вимоги до нього визнав, не оспорює той факт, що не має права власності у вказаному будинку, що був зареєстрований і проживав у ньому у якості члена сім'ї - як чоловік дочки позивачки (зять), що після розлучення певний час проживав у будинку, а з 2014 року дійсно в будинку не проживає, і його речі відсутні, не несе витрат по утриманню будинку і по комунальним послугам. З наданих доказів встановлено: Згідно договору купівлі-продажу від 11.07.1998 р. позивачка є власником будинку по [ADDRESS]. Відповідач права власності на даний будинок чи частину в ньому не набув. Згідно довідки ВАДР і довідки з місця проживання за даною адресою зареєстровані і проживають позивачка, її дочка [PERSON], двоє неповнолітніх дітей, а також зареєстрований та не проживає відповідач з - лютого 2013 року. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду від 21.06.2013р. розірвано шлюб між відповідачем і [PERSON], зареєстрований 5.08.2011р. Згідно акту обстеження житлових умов від 1.03.2016р., складеного депутатом Калитянської сільради, в будинку відповідач не проживає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою з 2002 року, відповідача знає, він був зятем позивачки, проживав у її будинку як чоловік дочки з моменту народження дитини, з 2014 року в будинку не проживає. Таким чином, суд встановив такі факти: Позивач є власником квартири; відповідач був зареєстрований на постійне місце проживання за даною адресою як член сім'ї позивача - зять; фактично відповідач в даному будинку за місцем реєстрації не проживає і не користується будинком як житлом тривалий час, з осені 2014 року, тобто більше одного року; не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному будинку; відповідач залишив будинок добровільно, на власний розсуд. Відповідач не довів наявності у нього поважних причин відсутності у будинку понад один рік. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім'ї власника жилого будинку (квартири),які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved