Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 20.10.2011 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, допомоги на утримання дітей він не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не має можливості самостійно утримувати дітей. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20.10.2011 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1557, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. [PERSON] народився 13.06.2012 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 674, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народився [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції складено відповідний актовий запис № 36, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею зареєстровані та проживають сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За тією ж адресою зареєстрований, але не проживає [PERSON], що підтверджується довідкою № 481 від 19.04.2016 року. Відповідач фактично мешкає за вказаною адресою, хоча зареєстрований у м.Черкаси. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 27.04.2016 року. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER], тому він звільняється від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved