overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], зареєстрований 07.12.1998 року Херсонською товарною біржею «Ізумруд» за № 4609, й визнати за нею право власності на вказаний будинок, посилаючись на те, що вона сплатила відповідачу його вартість та будинок переданий відповідачем їй у власність, при цьому договір не був нотаріально посвідчений, що позбавляє її можливості на даний час розпоряджатися будинком. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Херсонської товарної біржі «Ізумруд» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтвердив укладання сторонами спірного договору купівлі-продажу будинку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.1998 року між позивачкою та відповідачем укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS], який зареєстрований Херсонською товарною біржею «Ізумруд» /реєстр. № 4609/ та Херсонським бюро технічної інвентаризації /реєстр. № 29/. Вказаний будинок відповідач передав у власність позивачки, а та в свою чергу оплатила його вартість, при цьому договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим порушується право власності позивачки на придбаний будинок. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та ніким не заперечуються. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України /1963 року/ та ч.2 ст. 220 ЦК України /2003 року/, якщо одна зі сторін повністю виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною, та відповідно до ст.392 ЦК України /2003 року/ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається. За таких обставин, в силу ст. 47 ЦК України /1963 року/ та ст.ст. 220, 392 ЦК України /2003 року/, з урахуванням положень ст.128 ЦК України /1963 року/ та ст.15 Закону України «Про товарну біржу», вимоги позивачки є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт укладення сторонами договору купівлі-продажу вказаного будинку та виконання його умов сторонами за відсутності нотаріального посвідчення цього договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно її матері [PERSON] В обґрунтування позову покликається на те, що за життя мати була власником земельної ділянки площею 1.40 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Кам»янка-Бузького района Львівської області. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Просить суд постановити рішення та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1.40 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 025094, виданого [PERSON] сільською радою на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 26.01.1995 р. 11 сесії. У відкритому судовому засідання позивачка підтримала позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кам»янка-Бузького району просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] належав Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 025094, виданого [PERSON] сільською радою на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 26.01.1995 р. 11 сесії. [PERSON] померла 15.02.1995 р., що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть, серія І-СГ № 338065. Як встановлено судом позивачка є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серія ЖЄ № 514488. Прізвище позивачки змінено з «Сирко» на «Гладьо» після укладення шлюбу з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії СР № 409161, виданого [PERSON] сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області 17.11.1979 р. Таким чином, позивачка є спадкоємцем за законом, яка вступила в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому є підстави для визнання за позивачкою права власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно її дядька [PERSON] . В обґрунтування позову покликається на те, що за життя дядько був власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У відкритому судовому засіданнв позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд позов задоволити. Представник відповідача Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького в судове засідання не з`явився, хоча належно бв повідомлений про дату та час розгляду справи, не попередив суд про причину неявки. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] . Згідно матеріалів справи, копії заповіту, посвідченого 26.10.2012 р. секретарем Великоколоднівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, [PERSON] заповів все своє майно своїй племінниці [PERSON] Як встановлено судом позивач є племінницею померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; копією свідоцтва про одруження [PERSON] серії [NUMBER] . Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, яка вступила в оперативне управління майном померлого, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому є підстави для визнання за позивачкою права власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання від позивачки поступило клопотання про слухання справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] - надав до суду письмове клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, розглянувши письмові клопотання позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS],в якому за життя проживала померла. Заповіт від імені померлої не посвідчувався. Після смерті [PERSON] позивачка, яка доводиться померлій онукою, вступила в управління спадщиною, оскільки за життя померлої , постійно проживала з нею, здійснювала догляд за померлою, користується будівлями та підтримує їх у належному стані,проводить ремонт будинку,обробляє земельну ділянку і є єдиним спадкоємцем, що підтверджується довідкою Малокам'янської сільської ради від 27 січня 2014 року №20/02-29/05. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок не було оформлено належним чином, правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідач з позовними вимогами згідний, про що надав до суду відповідне письмове клопотання. Згідно поточної інвентаризації інвентаризаційна вартість будинковолодіння становить 34 511 грн. Наведене підтверджується копіями свідоцтва про смерть [PERSON], [PERSON], витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію,свідоцтв про народження свідоцтва про шлюб, довідкою №10 від 13 січня 2014 року, довідкою виконкому Малокам'янської сільської ради №7/02-29/05 від 13 січня 2014 року, №20/02-29/05 від 27 січня 2014 року, копією технічного паспорта, копією паспорта, відмовою нотаріуса та іншими перевіреними в суді доказами. Отже, суд прийшов до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO], яке знаходиться в [ADDRESS]. На підставі ст. 346,347,392,1222, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,8159 га, яка розташована на території Варварівської сільської ради Кремінського району, яка належала її батькові [PERSON], який помер [INFO]. Державний акт на право власності на землю серія IV-ЛГ № 083197, виданий на підставі 16 сесії ХХІІІ скликання Варварівської сільської ради від 25.12.2001 року. Позивачка вважала, що відповідачка, яка є її рідною сестрою, прийняла спадщину після смерті їх батька, тому і не зверталася до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини. Кремінською нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, пропуск якого позивачка вважає з поважних причин. Відповідач по справі не бажає приймати спадщину після смерті батька та не відмовилася від неї у встановлені законом строки. Тому зараз позивач вимушений звернутись до суду за рекомендацією нотаріуса. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що вона вже прийняла в спадщину земельну ділянку за заповітом після смерті їх матері. Вислухавши сторони, вивчивши справу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі ч 1 ст. 328 ЦК України, яка передбачає, що право власності набувається на підставах не заборонених законом. Згідно ч1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, згідно паспортних даних та свідоцтв про народження, укладення шлюбу (а.с.5-7) позивач - [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON] (а.с.8). Земельна ділянка площею 6,8159 га, яка розташована на території Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської області, відповідно до Державного акту на право власності на землю серія IV-ЛГ № 083197, виданий на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Варварівської сільської ради від 25.12.2001 року, належить померлому [PERSON] (а.с.9). Спадкова справа після смерті останнього не відкривалась, спадкоємці не звертались (а.с.19). Грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки, розміром 6,8159 га, станом на 01.01.2015 рік згідно витягу з технічної документації складає 55551,00 грн. (а.с.11-16). Таким чином, позаяк позивач є спадкоємцем за законом і бажає отримати спадщину, відповідач не заперечує проти задоволення вимог позивача, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка просить визнати за нею та її дітьми [PERSON] і [PERSON] право користування жилим будинком № 38 по вул.Набережній в смт.Білозерка Херсонської області та вселити їх у цей будинок, посилаючись на те, що вони зареєстровані в ньому як члени сімї власника будинку [PERSON], а відповідачка чинить їй перешкоди у проживанні в будинку. В судове засідання позивачка неодноразово не зявлялася та надала суду заяву в якій позов підтримала та просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду відзив на позов в якому вважає позов не обгрунтованим посилаючись на те, що вона не є належним відповідачем за заявленими вимогами, оскільки не є власником вказаного жилого будинку та незаконність реєстрації у ньому позивачки з дітьми. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.07.2016 року та 19.09.2016 року власником жилого будинку за адресою: Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Набережна 38 є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2004 року. Згідно з наданими позивачем суду копіями домової книги на вказаний будинок, паспорта та довідок Білозерської селищної ради від 18.08.2015 року та від 07.04.2016 року позивачка разом з дітьми [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в [INFO]. З наданої суду відповідачем копії договору оренди вбачається, що 14.07.2015 року між власником будинку [PERSON] та відповідачем укладено договір оренди вказаного жилого будинку. Вказані обставини фактично не заперечуються сторонами у викладених ними письмових зверненнях до суду. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а докази подаються сторонами. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд вважає, що позивачкою не доведено порушення її прав та прав її дітей з боку відповідачки, оскільки з витребуваних за її клопотанням матеріалів перевірки органами поліції звернень позивачки від 17.07.2015 року та 15.08.2015 року вбачається, що в неї виникали суперечки з іншими особами. Крім того, на думку суду відповідачем за заявленими позивачем вимогами (з урахуванням обраного позивачкою способу захисту своїх порушених прав) повинен бути власник житла - [PERSON], яким як вбачається з його нотаріально завіреної заяви від 21.09.2016 року оспорюється законність реєстрації позивачки у належному йому будинку. Відповідно до ст. 33 ЦПК України, заміна відповідача належним або залучення співвідповідача допускається лише за клопотанням позивача, якого від позивачки до суду не надходило. За таких обставин, в силу ст.ст. 33, 60, 61 ЦПК України, суд приходить до висновку про недоведеність порушення прав позивачки відповідачем та відмову в задоволенні позову як заявленого до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивачка просить визнати недійсним акт від 09 квітня 2010 року, складеного землевпорядником Сінгурівської сільради, про розподіл земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що сторони являються співвласниками житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за вищевказаною адресою. Ухвалою Житомирського районного суду від 22.12.2008 року визнано мирову угоду, згідно якої сторони домовились про розподіл в натурі цього будинку та земельної ділянки. Нещодавно позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка згідно оскаржуваного акту повторно стала об'єктом спільної часткової власності сторін. Однак, на думку позивача, цей акт порушує право власності на його частину земельної ділянки. В судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав. Відповідачка позов не визнала, оскільки в мировій угоді не було вирішення питання про розподіл згаданої земельної ділянки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ухвали Житомирського районного суду від 22.12.2008 року визнано мирову угоду між сторонами та вирішено питання щодо розподілу житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. Однак, даною угодою не було визначено варіанту розподілу між сторонами земельної ділянки, що розташована біля вказаного будинку. Окрім цього, суд звертає увагу позивача на те, що згідно цивільного законодавства останній має право звертатися до суду з вимогами про визнання недійсними правочинів або рішень, які створюють для нього права та обов'язки. Однак, оскаржуваний акт не створює для позивача будь-яких прав та обов'язків, у зв'язку із чим позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS], видане 20 квітня 2005 року на ім'я відповідача [PERSON], а також визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок, як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], що померла [INFO] та якій належав цей будинок. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вона прийняла спадщину у вигляді спірного житлового будинку, однак відповідач [PERSON] без її дозволу зареєстрував своє місце проживання в цьому будинку та в подальшому незаконно отримав оскаржуване свідоцтво про право власності. Крім того, позивачка вказує на те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на спірний будинок, у зв'язку із чим вона не може оформити спадщину на цей будинок. В судове засідання сторони не з'явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримує, а відповідачі визнають. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], до 20 квітня 2005 року належав померлій матері позивачки, [PERSON], після смерті якої спадкоємицею за законом є позивачка. Даний факт підтверджується довідкою виконкому Вересівської сільської ради №60 від 24.01.2014 року (а.с. 13). Також судом встановлено, що 20 квітня 2005 року на ім'я відповідача [PERSON] на підставі рішення виконкому Вересівської сільської ради №10 від 17.02.2005 року було видано свідоцтво про право власності на вказаний спірний будинок (а.с. 11). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, враховуючи той факт, що після смерті [PERSON] спірний будинок фактично належав позивачці, оскільки вона після смерті матері в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину на цей будинок, а також те, що даний факт визнається сторонами, і це визнання не суперечить закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, суд вважає, що оскаржуване свідоцтво про право власності видано на ім'я відповідача [PERSON] неправомірно, а тому даний позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивачка просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою вул. Молодіжна, 2, в с. Токарівка, Білозерського району Херсонської області посилаючись на те, що вказана домобудівля на підставі договору купівлі-продажу належала її матері [PERSON], яка 20.05.2015 року померла. В даний час позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] та здійснила оформлення спадщини на земельну ділянку на якій розташована спадкова домобудівля, проте оформити спадщину на вказану домобудівлю не має можливості у звязку з відсутністю у померлої правовстановлюючих документів на неї. Представник відповідача Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області в судове засідання не зявилися, в заявах до суду просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №008762, свідоцтва про народження серії І-КГ №365860, [PERSON] є донькою [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КГ №198114, [PERSON] померла 20 травня 2015 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2015 року та витягу з реєстру до нього, [PERSON] оформила спадщину після смерті [PERSON] та отримала у власність земельну ділянку за адресою Херсонська область, Білозерський район, с. Токарівка, вул. Молодіжна, 2. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС ІІ-18 №000566 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.12.2015 року та витягу з реєстру до нього, [PERSON] отримала в порядку спадкування майно [PERSON] у тому числі ? частки, від якої відмовився син померлої [PERSON], яке складається з земельної ділянки 0,2100 га, яка розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Токарівка, вул. Молодіжна, 2. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №14/2015 на імя померлої 20.05.2015 року [PERSON], син померлої [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері на користь сестри [PERSON] За таких обставин, в силу ст.ст. 328, 377, 391, 392, 1261, 1268 ЦК України та ст.ст. 90, 120, 131, 158 ЗК України, вимоги позивачки є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги яка прийняла спадщину в передбаченому законом порядку після смерті своєї матері, але не має можливості належним чином оформити спадщину у виді домобудівлі.

Outcome: approved