Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з [PERSON] вона тривалий час перебувала у відносинах без укладання шлюбу з 02.06.2016 до 13.11.2017 року. Вони познайомились у військовій частині номер [NUMBER] , там де разом працювали і досі працюють, він на посаді начальника продовольчої служби, а вона на посаді діловода. У військовій частині вони часто бачилися і через деякий час вони почали більш тісно спілкуватися, закохалися і почали зустрічатися, але їх відносини не афішували, хоч про це всі знали, оскільки у військовій частині вони завжди були разом. За час поки тривали відносини між нею та відповідачем вони багато часу проводили разом, часто подорожували, а саме з 25.06.2016 до 28.06.2016 Коломия, [PERSON] , [PERSON] ; з 11.08.2016 до 13.08.2016 Одеса, з 13.10.2016 до 16.10.2016 оз. Синевир, з 28.04.2017 до 03.05.2017 Клевань, [PERSON] , з 02.06.2017 до 05.06.2017 Одеса. Також вони разом відвідували музей Новин-12.03.2017, Переяслав-Хмельницький (музей) 25.03.2017, парк Умані, концерт [PERSON] в [PERSON] , концерти в концертному залі Україна ансамблю Вірського, групи ТІК, ансамблю танцю Сухішвілі, часто разом бували в кінотеатрах та ресторанах Києва і області. [INFO] вона народила сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] є біологічним батьком її дитини, до останнього запевняв, що все у них буде добре і він зареєструє дитину на своє ім`я, вони будуть жити разом повноцінною родиною. Однак перед народженням дитини відключив телефон, відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства і не надає їй жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Після подання позовної заяви до суду на її неодноразові намагання врегулювати цей спір мирним шляхом, відповідач [PERSON] все ж таки добровільно визнав батьківство дитини та записав сина на своє прізвище « [PERSON] ». Але жодної матеріальної допомоги на утримання дитини як не надавав, так і не надає, хоча зобов`язаний це робити згідно ст. 180 Сімейного кодексу України. На даний час вона перебуває у декретній відпустці і не має можливості самостійно утримувати свою дитину. Відповідач [PERSON] майор, начальник продовольчої служби в/ч [NUMBER] , має постійний заробіток офіційна заробітна плата на скільки їй відомо становить 16\~500 гривень, має доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час вони не спілкуються, на пропозицію її адвокатів врегулювати це питання у досудовому порядку кидав слухавку і не виходив на зв`язок. В зв`язку із викладеними обставинами позивач просить стягнути щомісячно з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною 18 років. Позивач [PERSON] , її представники [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради та Відділу реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції надали суду листи, в яких просили розглядати справу без їх участі. В зв`язку із цим суд, враховуючи письмову заяву позивача та представників позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у відносинах без укладання шлюбу з відповідачем [PERSON] з 02.06.2016 до 13.11.2017 року. Від даних відносин 24 листопада 2017 року позивач народила сина [PERSON] . Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 березня 2018 року, виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області батьком [PERSON] є [PERSON] . Згідно листа Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.05.2018 року № 1008/16.28-30 до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] № 129 від 06.12.2017 р., складеного виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, 23.03.2018 року були внесені зміни на підставі заяви про визнання батьківства, а саме змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записано батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що фактично дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти іншим особам не сплачує. Зазначені вище обставини підтверджуються поясненнями сторін, матеріалами справи. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що із відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень. Таким чином позов знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і він підлягає до задоволення .

Outcome: approved