Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS], Реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 6419201, зареєстрований: 18.01.2008 12:09:13 за № 6419201 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, бн, 18.01.2008, Прокуратура м. Одеси. При цьому посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси (цивільна справа № 522/5108/15ц) за нею було визнано право власності на 1/3 частку квартири та 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 25.10.2013 року. Дане рішення суду набрало законної сили 11.08.2015 року. Проте, як зясувалося, на дану квартиру накладено арешт. У Відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначено, що, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS], було зареєстровано 18.01.2008 року за № 6419201 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - Постанова, бн, 18.01.2008 року Прокуратури м. Одеси. Ця обставина перешкоджає їй, як власнику квартири, зареєструвати своє право власності в Єдиному реєстрі. Але, на сьогоднішній день, ця обставина є неактуальна і не може бути підставою для відмови їй в реєстрації права власності. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2007 року по цивільній справі № 2-6200/2007 було задоволено позов [PERSON] та визнано дійсним договір купівлі-продажу від 19.12.2006 року, укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] з другого боку квартири [ADDRESS], загальною площею 41,4 кв.м.; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. Після набрання рішенням законної сили за [PERSON] зареєстровано право власності на зазначену квартиру в Реєстрі права власності на нерухоме майно. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.08.2007 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив кв. № 22 у будинку № 23-а по просп.. Гагаріна в м. Одесі, загальною площею 41.4 кв.м. Згідно Постанови слідчого прокуратури м. Одеси від 18.01.2008 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом [PERSON] в реєстрі за № 639, до прийняття рішення в судовому порядку. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 12.12.2007 року було затримане організаційне злочинне угрупування, яке, використовуючи підробні документи, зокрема, паспорта на імя [PERSON] і [PERSON], склали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], таким чином придбавши шахрайським шляхом право власності на вказану квартиру. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.05.2008 року за скаргою заступника прокурора Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2007 року по цивільній справі № 2-6200/2007 скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2008 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності залишено без розгляду, з підстав повторної неявки позивача. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.06.2015 року, яке набуло чинності 11.08.2015 року, по цивільній справі 522/5108/15ц було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна, визнання права власності в порядку спадкування та витребувано із чужого незаконного володіння квартиру під № 22 у будинку № 23-а по проспекту Гагаріна в м. Одеса, загальною площею 41,4 кв.м.; скасовано запис про державну реєстрацію права власності на квартиру під № 22 у будинку № 23-а по проспекту Гагаріна в м. Одеса за [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири та 2/3 частки квартири під № 22 у будинку № 23-а по проспекту Гагаріна в м. Одеса, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 25.10.2013 року. Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення суду підстав для набуття відповідачем права власності на квартиру не має, а рішення суду, на підставі якого він зареєстрував право власності на квартиру, як вище зазначалося, скасоване. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На теперішній час відсутні підстави для обтяження квартири під № 22 у будинку № 23-а по проспекту Гагаріна в м. Одеса, тому суд вважає, що накладення арешту на вказане нерухоме майно, що належить позивачці порушує її право власності. Таким чином, слід зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS], Реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 6419201, зареєстрований: 18.01.2008 12:09:13 за № 6419201 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, бн, 18.01.2008, Прокуратура м. Одеси.

Outcome: approved