Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач, МТ СБУ, звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В позові вказав, що 27.08.2016 року о 15 год. 55 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Ford», реєстраційний номер [NUMBER] в м.Лубнах по вул.Вишневецьких, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак [NUMBER]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.10.2016 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, а тому в силу ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 03.11.2016 здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 22267,54 грн. власнику пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 21103 державний номерний знак [NUMBER], [PERSON], який 17.10.2016 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 22817,54 грн. Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому в порядку регресу 22817,54 грн. Позивач прохає стягнути з відповідача завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 22817,54 грн. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, оскільки в судове засідання відповідач не з'явився, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши обставини справи, наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.08.2016 року о 15 год 55 хв. в м.Лубни по вул.Вишневецьких водій [PERSON], керуючи автомобілем «Форд Скорпіо» д.н.з. [NUMBER], здійснюючи поворот ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю ВАЗ-21103 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався назустріч, та допустив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 жовтня 2016 року [PERSON] визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і був притягнутий до адміністративної відповідальності. (а.с.15-16) Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно централізованої бази даних МТ СБУ за результатами пошуку наявності чинного договору внутрішнього страхування транспортний засіб з державним номером [NUMBER] не виявлено. /а.с.44/ Тобто, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Відповідно до пп.а) п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 17 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою, в якій прохав здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 серпня 2016 року. /а.с.11/ Згідно звіту №0209 про незалежну оцінку майна автомобіля ВАЗ 21103 реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу) складає 26721,05 грн. /а.с.17-37/ Вартість робіт зі складення звіту про оцінку транспортного засобу ВАЗ 21103 держномер [NUMBER], склала 550 грн. /а.с.42, 43/ З наказу №8392 від 31.10.2016 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, довідки від 28.10.2016 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та з платіжного доручення №8392 рв від 02.11.2016 вбачається, що [PERSON] виплачено страхове відшкодування в сумі 22267,54 грн. /а.с.38, 39, 40/ Позивач звертався до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди на суму 22817,54 грн., яка повернулася без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». /а.с.45, 46/ Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Беручи до уваги, що позивачем було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, згідно чинного законодавства позивач має право зворотної вимоги до винної особи, заподіяну шкоду в порядку регресу не відшкодовано, позов про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. /а.с.4/, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved