Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивачка у січні 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 26 січня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1025, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, належну позивачу, а саме - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на користь ТОВ «Кредитні ініціативи». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 12 березня 2008 року на підставі іпотечного договору №16, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] нею було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по кредитному договору №27д-08 від 12.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. ПАТ «Комерційний Промислово-Інвестиційний банк», що є правонаступником Акціонерного комерційного Промислово-Інвестиційного банку відступлено право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи». Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість перед ТОВ «Кредитні ініціативи». Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.03.2017 року по справі №320/47/17-ц вирішено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість станом на 14.11.2016 року у розмірі 71234 гривні 79 копійок, яка складається з наступного: за кредитом 28773,00 грн., заборгованість за відсотками 26885,80 гривень, пеня 15615,99 гривень. Позивач вказує, що за таких обставин ТОВ «Кредитні ініціативи» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а аткож сплати процентів та пені, звернувшись у 2017 році з позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку з боржника [PERSON] Мелітопольським міськрайонним відділом ДВС було відкрито виконавче провадження, під час якого з метою забезпечення виконання рішення суду було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 14.08.2018 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивач зазначає, що при ознайомленні із матеріалами вказаного виконавчого провадження вона дізналася, що 26.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1025 щодо задоволення вимог стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником кредитного договору №27д-08 від 12.03.2008 року за період з 10.12.2016 року по 26.09.2017 року за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним, вчиненим з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» використало право вимоги усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та пені. Мелітопольським ВДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду та встановлено наявність майна боржника, за рахунок якого мають бути задоволені вимоги стягувача. Крім того, беручи до уваги відсутність безспірної заборгованості, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 22 січня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22.01.2018 року задоволено клопотання позивача та зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису №1025, вчиненого 26 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про щодо звернення стягнення на предмет іпотеки належну [PERSON], [INFO], квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], до заміни його іншим видом заходу забезпечення позову або до його скасування у встановленому законом порядку. 20.02.2019 року надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 21.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не зявилася, але від її представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначив, що кредитний договір № 27д-08 між Банком та [PERSON] було укладено 12 березня 2008 року. Відповідно до додатку до кредитного договору сторони погодили детальний розпис сукупної вартості кредиту, зазначення реальної процентної ставки та абсолютного здорожчання кредиту, один з екземплярів якого було отримано позичальником в момент підписання, про що свідчить відповідний запис. В подальшому 20 березня 2008 року між банком та позивачем було укладено договір іпотеки 16, за умовами якого позичальник надала в забезпечення нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок неналежного виконання обовязків за кредитним договором у позичальника утворилась заборгованість, у звязку із чим ТОВ «Кредитні ініціативи» було висунуто вимогу про погашення наявної заборгованості , в якій було повідомлено про розмір заборгованості станом на 26.03.2017 року, а також попереджено про наслідки її невиконання, зокрема примусове стягнення на предмет іпотеки і повязані з цим додаткові витрати. 26.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]А було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1025. Представник відповідача вказує, що заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов'язкові відомості про боржника та стягувана, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення; нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису; нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів; \~ \~ \~ \~виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України. Позивач, що вказує на відсутність безспірності за договором, не вказуючи в чому полягає така спірність, не заявляючи про відсутність заборгованості за договором як такої чи наявності її в іншому розмірі. Після отримання вимоги про усунення порушень позивач заперечень щодо правильності нарахування процентів після ухвалення судового рішення не подавала, їх розмір не оспорювала. Позивачем не надано доказів того, що на час вчинення виконавчого напису сума заборгованості за кредитним договором була іншою. Крім того, представник відповідача вказує, що виконавчий напис є досудовим способом врегулювання спору та вчинений безпосередньо на виконання вимог іпотечного договору, в той час як судове рішення стосується безпосередньо боржника, а не іпотекодавця. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надіслав до суду копії документів, які були надані для вчинення вищезазначеного виконавчого напису. Представник третьої особи - Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини: 17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до кредитних договорів укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 та чинного законодавства Покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісії, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищевказаного Договору відбулося відступлення Права вимоги за кредитним договором № 27д-08 від 12.03.2008, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON]. 12.03.2008 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (первинний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір № 27д-08. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору Банк зобовязується надати Відповідачеві кредит у сумі 50000 грн., а Відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. 12 березня 2008 року на підставі іпотечного договору №16, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], позивачем [PERSON] було передано в іпотеку в забезпечення зобовязань по кредитному договору №27д-08 від 12.03.2008 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним Промислово-Інвестиційним банком належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.11-13). У звязку з систематичним порушення боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.03.2017 року стягнуто з [PERSON], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за Кредитним договором № 27д-08 від 12.03.2008 станом на 14.11.2016 в розмірі 71234 гривні 79 копійок, яка складається з наступного: за кредитом 28733,00 грн.; по відсотках 26885,80грн; пеня 15615,99 грн. (а.с.14-15). 10.07.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду (а.с.16). Постановою ВП №54260653 від 10.07.2017 року накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику (а.с.17-18). 26.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1025, згідно з яким за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником кредитного договору №27д-08 від 12.03.2008 року за період з 10.12.2016 року по 26.09.2017 року, а саме заборгованість за кредитом - 28733,00 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом 33926,32 гривень. Загальна сума заборгованості становить 62659,32 гривень (а.с.10). На підставі вказаного виконавчого напису головним державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 14.08.2018 року винесено постанову ВП № 56991553 про відкриття виконавчого провадження (а.с.9). Оцінюючи доводи позивача на підтвердження своїх позовних вимог, а також заперечення представника відповідача, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Суд встановив, що ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу позичальника [PERSON] і поручителя [PERSON] направлялися вимоги про усунення порушень та сплати заборгованості із попередженням про те, що у разі невиконання цих вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі позову до суду або вчинення виконавчого напису нотаріуса. Копії вказаних повідомлень та підтвердження їх направлення були надані нотаріусу під час вчинення виконавчого напису, що також підтверджується доданими до матеріалів справи копіями вказаних документів (а.с.93-102). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного звязку, суд встановив, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису ТОВ «Кредитні ініціативи» до заяви були долучені всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника. При зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «Кредитні Ініціативи» до заяви було долучено договір іпотеки від 12.03.2008 року; вимоги про усунення порушень на адресу [PERSON] та [PERSON], цінні листи, фіскальний чек та реєстр відправки цінної кореспонденції, кредитний договір № 27д-08 від 12.03.2008 року, графік погашення кредиту, розрахунок заборгованості, виписка по особовим рахункам з 17.12.2012 року по 26.09.2017 року, договір про передачу прав за договорами забезпечення, статут товариства та інші документи (а.с.84-164). Доводи позивачки про те, що заборгованість є спірною спростовуються обставинами, встановленими рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.03.2017 року, яким стягнуто суму заборгованості з [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] вже була розглянута судом по суті з ухваленням судового рішення, яке набрало законної сили, спору з приводу заборгованості в суді не існувало, тому доводи позивачки про те, що заборгованість є спірною суд не бере до уваги та вважає необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості, яка вказана у виконавчому написі від 26.01.2018 року, повністю відповідає сумі заборгованості, яка була стягнута за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.03.2017 року. До того ж, після отримання вимоги про усунення порушень [PERSON] заперечень щодо правильності нарахування заборгованості не подавала, її розмір не оспорювала. Жодних доказів на підтвердження спірності заборгованості позивач до суду також не надала. Посилання позивачки в обґрунтування позовних вимог на те, що відповідач використав право вимоги усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та пені, звернувшись до суду з позовом до [PERSON], суд вважає безпідставними, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості, яке не виконане, не є перешкодою для вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. До того ж, виконавчий напис вчинено не на кредитному договорі, а на іпотечному договорі, строк дії якого визначено за домовленістю сторін до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Як розяснено в п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно з п. 9 вказаної постанови, задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Таким чином, на підставі вищезазначеного, судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] були дотримані вимоги ЦК України,Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Встановивши, що відповідачем нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, суд доходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а відтак відсутні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України у звязку з повною відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача. Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, враховуючи викладене, у звязку з повною відмовою позивачу у задоволенні позовних вимог, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 22.01.2019 року шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису №1025, вчиненого 26 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про щодо звернення стягнення на предмет іпотеки належну [PERSON], [INFO], квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.10 ст. 158 ЦПК України у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed