overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що на теперішній час [PERSON], [INFO] , на утримання якої відповідач сплачував аліменти, закінчив навчання, тому майновий стан відповідача поліпшився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії заочних рішень Лисичанського міського суду від 06.11.2013 р. та 15.11. 2013 р., копія свідоцтва про народження; довідка навчального закладу. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 29 квітня 2006 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. На підставі рішення Лисичанського міського суду від 15 листопада 2013 р. відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час повнолітній син відповідача [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач сплачував аліменти, закінчив навчання,, тому майновий стан відповідача поліпшився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного з позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі, відповідно до ст. 192 СК України. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 184, 191-192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що на теперішній час друга дитина відповідача, на утримання якої він сплачував аліменти досягла повноліття, тому майновий стан відповідача поліпшився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія рішення Лисичанського міського суду від 24.11.2011 р.; копія свідоцтва про народження; копія виконавчого листа; копія довідки про перебування дитини на утриманні; довідка про доходи; трудова книжка. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 листопада 2011 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. На підставі рішення Лисичанського міського суду від 12 березня 2012 р. відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На теперішній час друга дитина відповідача, на утримання якої він сплачував аліменти досягла повноліття, тому майновий стан відповідача поліпшився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного з позивачкою неповнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі, відповідно до ст. 192 СК України. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що на теперішній час друга дитина відповідача, на утримання якої він сплачував аліменти досягла повноліття, тому майновий стан відповідача поліпшився і він має можливість сплачувати аліменти на утримання спільного неповнолітнього сина [PERSON] в більшому розмірі. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, він працює на приватну особу вахтовим методом, тому не може платити ? своїх доходів. Вона отримує державну допомогу на дитину. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія рішення Лисичанського міського суду від 24.11.2011 р.; свідоцтва про шлюб і народження; копія виконавчого листа; копія довідки про перебування дитини на утриманні; довідка про доходи; трудова книжка позивачки. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 листопада 2011 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. На підставі рішення Лисичанського міського суду від 12 березня 2012 р. відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] На час розгляду справи відповідач припинив виплату аліментів на старшу дитину, що не оспорюється сторонами, тому майновий стан відповідача поліпшився. Разом з тим, суд враховує, що на утриманні відповідача є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], тому відповідно до ст.192 СК України частково задовольняє позов, збільшуючи розмір аліментів до 1/5 частини доходів відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина. В позові [PERSON] вказала, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.09.2010 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частки доходу відповідача. На той час відповідач працював на тому ж підприємстві, але сплачував аліменти на утримання дочки від першого шлюбу. В даний час [PERSON] у зв'язку з закінченням її навчання та працевлаштуванням не потребує матеріальної допомоги батька. Матеріальне становище відповідача покращилось. Крім основної роботи відповідач також займається євроремонтами, спроможний надавати утримання сину у розмірі ? частини свого доходу. Син в даний час навчається у Криворізькому природничо - науковому ліцеї та потребує більших витрат на його утримання. Позивачка посилається на не достаток коштів для утримання сина, ріст цін та просить збільшити розмір стягуваних аліментів до ? частини доходу відповідача. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явивсь, про дату, час, місце слухання справи повідомлявсь належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, посилаючись на такі обставини. 04.12.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини. Просить суд звільнити її від сплати аліментів на утримання дитини. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 273 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.01.2009 року з позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (а.с. 5). Згідно довідки з ТОВ «Комунальник-Нікополь» дитина [PERSON] проживає з матір'ю (а.с. 8). Зазначений факт також підтверджується актом від 20.07.2014 року, згідно якого донька проживає з матір'ю з 20.07.2014 року (а.с. 10). Згідно довідки з ВДВС НМРУЮ, виконавче провадження про стягнення з позивачки аліментів на утримання дитини було завершено 05.05.2009 року у зв'язку з надходженням заяви стягувача про припинення стягнення за виконавчим листом (а.с. 9). Враховуючи те, що на теперішній час дитина проживає з матір'ю, з відповідача аліменти на утримання дитини не стягуються суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про звільнення з-під арешту транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER], 2005 року випуску. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 25.07.2005 року між нею та ПАТ «[PERSON] Аваль» було укладено кредитний договір №014/4081/73/19536. 18.11.2015 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Комерційний [PERSON]» укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до довідки виданої позивачці ТОВ «Стандарт [PERSON]» за №212-2/01-2017 від 05.01.2017 року у неї відсутня заборгованість перед ТОВ «Стандарт [PERSON]» за кредитним договором. Також вказано, що транспортний засіб марки «Daewoo Lanos» державний номерний знак [NUMBER], 2005 року випуску є вільним від застави, про що внесені відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. 17.05.2017 року [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області дав відповідь на звернення ТОВ «Стандарт [PERSON]», згідно якої на виконанні у відділі ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1368/10 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» суми боргу. За таких обставин позивачка просила задовольнити її позовні вимоги та звільнити з-під арешту транспортний засіб. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в особі начальника відділу [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши в сукупності здобуті по справі докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому їх слід задовольнити в повному обємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну встановленого розміру аліментів та стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22.10.2009 року по цивільній справі №2-1521/2009 року стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень. На теперішній час розмір аліментів на утримання дитини, становить 250 гривень і ця сума явно недостатня для належного забезпечення дитини. Тому просить суд змінити встановлений розмір аліментів, стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився повторно, з невідомих причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, завчасно, тому у суду є достатньо підстав для розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення в порядку ст. 224-233 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.192 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи майнове становище одержувача аліментів, а також те, що позивачка просить суд встановити розмір аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви і до досягнення нею повноліття, тобто мінімальний розмір, встановлений законодавством для утримання дитини, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, визначеного рішенням суду від 14.04.2011 р., зазначаючи, що згідно цього рішення з відповідача на утримання сина, [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Враховуючи те, що відповідач працює неофіційно, однак отримує високий систематичний заробіток, тому має можливість надавати більше коштів на утримання своєї малолітньої дитини. Вона на даний час не працює, не отримує на дитину жодної соціальної допомоги, а тому їй важко утримувати сина за рахунок стягуваних аліментів, яких не достатньо для забезпечення його всім необхідним. Просить змінити розмір стягуваних аліментів і стягати такі в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та дала аналогічні змісту позовної заяви пояснення , просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та вказав, що ніде не працює, має іншу сім'ю, від подружнього життя має малолітню дочку [PERSON], яку також необхідно утримувати та забезпечувати, а тому платити аліменти в більшому розмірі на даний час не має змоги. Інколи їздить на заробітки в м.Київ та Російську Федерацію. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно виконавчого листа, виданого Миколаївським районним судом Львівської області на підставі рішення суду від 14.04.2011 р. з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Вирішуючи питання відносно зміни розміру стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку від іншого шлюбу, фактично має на утриманні троє дітей, оскільки ще утримує спільну дитину сторін [PERSON], 2005 р.н та дочку, [PERSON], [INFO], від першого шлюбу. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, проте він є фізично здоровою працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, водночас суд враховує і доводи відповідача, який має іншу сім'ю та малолітню дочку, а тому, з врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів та стягати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано, народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідача згідно рішення суду від 17.12.2013 року стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка стверджує, що відповідач сплачує аліменти у вказаній сумі, яка є мізерною і навіть не перевищує 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а тому просить суд змінити розмір аліментів з 500 грн. на кожну дитину на ? частини від всіх його заробітків щомісячно до їхнього повноліття, оскільки відповідач працює офіційно і отримує дохід. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву у якій просить справу заслухати у його відсутності, позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 29.04.2012 року (а.с.4), від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с2,3), на яких відповідач зобовязаний за рішенням суду від 17.12.2013 року сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.11.2013 року і проводити до повноліття дітей (а.с.9). Зі змісту ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що так як позивачем до матеріалів справи надано довідки з місця праці відповідача де встановлено , що він отримує заробітну плату (а.с.10,11) то з нього слід стягувати аліменти у частці від його доходу. А тому, вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. У відповідності ст. 88 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з будинку [ADDRESS], який належить їй на підставі свідоцтва від 19.09.1992 року про право власності та свідоцтва про право спадкування від 19.09.1992 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, вказавши в заяві, що 9.08.1965 року вона разом з чоловіком [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала будинок [ADDRESS] у [PERSON] Договір було посвідчено Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. З 1965 року вони проживають у вищевказаному будинку. На теперішній час вона має намір розпорядитися своєю власністю, але згідно витягу із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.10.2013 року на будинок накладена заборона від 13.10.1962 року на підставі повідомлення заводу залізобетонних конструкцій на майно [PERSON]. Позивачка просить усунути перешкоди у користуванні власністю та розпорядженням житловим будинком за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття заборони на відчуження, накладеної 12.10.1962 року на підставі повідомлення заводу залізобетонних конструкцій від 11.10.1962 року на майно [PERSON]. Представник Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 9.08.1965 року позивачка [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала будинок [ADDRESS] у [PERSON] Договір було посвідчено Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою. З 1965 року вони проживали у вищевказаному будинку. Після смерті чоловіка [PERSON] вона переоформила документи, отримала свідоцтва від 19.09.1992 року про право власності на 1/2 частину будинку, як переживши дружина та свідоцтва про право на спадкування на 1/2частину від 19.09.1992 року, виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.6,7). Згідно витягу із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15.10.2013 року на будинок накладена заборона від 13.10.1962 року на підставі повідомлення заводу залізобетонних конструкцій на майно [PERSON]. На теперішній час жоден із існуючих у м. Запоріжжі заводів залізобетонних конструкцій або виробів не має відомостей про заборону на відчуження жилого будинку по [ADDRESS] про що письмово повідомив позивача (а.с.11,13-15). Згідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що арешт накладено на майно [PERSON], будинок на протязі більш ніж 50 років належить [PERSON], тому, суд вважає вимоги позивачки законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved