Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнювався, про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період з квітня 2015р. по квітень 2018р. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Відповідач надав суду заяву, в якій просив справу розглянути з його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, приймаючи до уваги матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти щомісячно по 1/4 частині з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,8грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити з задоволенні вимог щодо стягнення аліментів за минулий час з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Однак, позивачка не надала суду жодних доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача в минулому. Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: partial