Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк Форвард» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.03.2015 року між ПАТ «Банк «Руский Стандарт» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 115885225. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 14616,09 грн. зі строком погашення 28.03.2019 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами 55,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком сплати кредиту. Позивач повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, в звязку з чим станом на 30.08.2016 року сума боргу відповідача за кредитним договором становить 18492,04 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом 14616,09 грн.; -сума заборгованості за відсотками 3275,95 грн.; -плата за пропуск платежів 600,00 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18492,04 грн. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 27.03.2015 року між ПАТ «Банк «Руский Стандарт», правонаступником прав та обовязків якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 115885225. Відповідно умов договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 14616,09 грн. зі строком погашення 28.03.2019 року, відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 55,00% річних. Порядок погашення кредиту передбачений у графіку платежів, який є додатком до даного договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобовязання тощо. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Станом на 30.08.2016 року сума боргу відповідача за кредитним договором становить 18492,04 грн., з яких: -сума заборгованості за кредитом 14616,09 грн.; -сума заборгованості за відсотками 3275,95 грн.; -плата за пропуск платежів 600,00 грн. Розмір боргу [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved