Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2013 року у цивільній справі №127/25231/13-ц у прийнятті заяви КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, суми втрат від інфляційних процесів та 3% річних від суми основного боргу відмовлено на підставі ст.ст.100, 209, 210 ЦПК України та роз'яснено позивачу, що дані вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Помешкання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], де проживає відповідач, забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються позивачем. Однак, позивач терпить збитки у зв'язку з відмовою відповідача розраховуватись за надані послуги, в результаті чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем за період з 03.2011 року по 06.2014 року у розмірі 10 467,50 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Московець З.П. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні останнього відмовити. Так, суду пояснив, що між ним та позивачем відсутній укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, окрім того приміщення його квартири від'єднане від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відтак він не отримує вищезазначені послуги, а тому нарахування заборгованості є безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлово-комунального господарства м. Вінниці від 31.05.2014 року власником квартири [ADDRESS] являється відповідач (а.с.4), окрім того даний факт не заперечувався останнім в судовому засіданні. Будинок, в якому знаходиться помешкання відповідача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються позивачем, зокрема і квартира [ADDRESS] належна відповідачу. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Згідно п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. За змістом вищезазначених положень Закону випливає, що споживач може відмовитись від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами. А відтак, суд не приймає до уваги посилання відповідача на той факт, що між ним та позивачем не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, як на підставу про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження дії усної угоди оформляється квитанцією (розрахунковим документом). Згідно із статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Під таким розрахунковим документом слід розуміти квитанцію, яку щомісяця надсилає виконавець споживачам для оплати наданих їм житлово-комунальних послуг. Таким чином, підтвердженням наданої споживачу з централізованого опалення та гарячого водопостачання послуги є розрахункова квитанція. Таким чином, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Відповідно до п.п.24-27 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов'язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. Окрім того, відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року за №8/7-562 надання дозволу на переобладнання інженерних систем у житловому будинку, зокрема на переобладнання центральної системи опалення в багатоквартирних житлових будинках на індивідуальну, є компетенцією органів місцевого самоврядування, оскільки, згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження щодо управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню та інше покладено на органи місцевого самоврядування. До того ж, суд звертає увагу, що згідно п.2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 21.11.2005 року №4, по закінченню робіт по від'єднанню складається акт про відключення приміщення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в 10-денний термін подається заявником до Комісії, створеної виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, на затвердження (форма та зміст даного акту про від'єднання затверджена даним Порядком). В свою чергу, п.4.12 Порядку відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання у м. Вінниці, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.09.2009 року за №802, визначено, що по завершенню робіт у повному обсязі власник квартири (наймач, орендар) оформляє акт на від'єднання (додаток 2.3 до даного Порядку), з одночасним заключення договору на опалення місць загального користування та погашення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Таким чином, чинним законодавством встановлений виключний порядок відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також встановлений порядок складання та подання акту про від'єднання, який в свою чергу, є єдиною підставою для зняття з обліку та припинення нарахувань за вищезазначені послуги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звертався до позивача із письмовою заявою від 20.06.2011 року про те, що він відмовляється від послуг теплопостачання та про те, що ним були запровадженні заходи щодо від'єднання радіаторів опалення в його квартирі спеціалізованою монтажною організацією (а.с.20), та надав акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000009 від 17.06.2011 року СПД [PERSON] (а.с.21). Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають ріні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він дійсно правомірно здійснив відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у своєму помешканні, оскільки відповідач для узгодження даного питання не звертався до постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання Вінницької міської ради та не отримував дозвільної документації на виконання всіх робіт, передбачених в технічних умовах на від'єднання житлового приміщення від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, хоча відповідачу неодноразово роз'яснювалось в письмовому порядку здійснення такого від'єднання (а.с.22, 25-28, 31-32, 35, 36). Натомість наданий відповідачем акт здачі-прийняття виконаних робіт суд не приймає до уваги, оскільки останній не підписаний представником виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та не затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, окрім того не засвідчує факт проведення даних робіт саме в помешканні відповідача. Також, в матеріалах справи відсутня інформація про наявність у СПД [PERSON] ліцензії на проведення робіт даного характеру. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2011 року у цивільній справі №2-532/11 за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2011 року залишено без змін, позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 11.2008 року по 02.2011 року в сумі 6 960,81 грн. (а.с.42-43, 44-45). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор має права вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Незважаючи на те, що відповідач не сплачує плату за користування житлово-комунальними послугами, останній фактично отримує комунальні послуги нарівні з іншими мешканцями будинку, в результаті чого станом на 11.08.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 14 117,66 грн., з них: 10 467,50 грн. - заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання; 2 439,80 грн. - інфляційні; 1 210,36 грн. - 3% річних. Оскільки, позивач свої зобов'язання по наданню житлово-комунальних послуг виконує, а відповідач свої зобов'язання по оплаті таких послуг виконує неналежним чином, тому вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №ПП-9440683 від 15.11.2013 року на суму 114,70 грн. (а.с.2) та №ПП-9443241 від 06.08.2014 року на суму 128,90 грн. (а.с.1), також підлягають стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved