Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на три земельні ділянки, розташовані на території Броницької сільської ради після смерті [PERSON] та матері [PERSON]. В обґрунтування позову покликається на те, що за життя [PERSON] належав на праві приватної власності будинок, що розташований за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, село Брониця, вул. Гагаріна, 33, де вона постійно проживала до дня смерті, та разом з нею за вказаною адресою проживала також [PERSON] (Позивачка). Крім цього [PERSON] була власницею земельної ділянки загальною площею 2,58 га, розташованої на території Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області. 01 липня 1997 року [PERSON] було складено заповіт, яким ? належного їй житлового будинку і всього майна, що їй належало на праві власності вона заповіла [PERSON], а іншу 1/2 частину житлового будинку і всього майна, що їй належить заповіла [PERSON] (Позивачка). 18 травня 2000 року [PERSON] померла. [PERSON] був чоловіком позивачки. За життя [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки площею 2,2415 га, кадастровий номер 4621280600:04:000:0173, земельна ділянка площею 0,2159 га, кадастровий номер 4621280600:03:000:0169. [PERSON] до дня смерті проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] 29 березня 2010 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та їх сини: [PERSON] та [PERSON], які відмовляються від отримання належної їм частки спадщини від батька. Однак у позивачки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на дане майно, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому звертається до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивачка та її представник не зявилися, подали суду заяву, в якій просять справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяву про проведення судового розгляду без їх участі, позов визнали, просили такий задоволити. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з положеннями\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень\~ст.549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Аналогічні положення передбачені в частині 3, 4\~ст.1268 ЦК України, а саме, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України\~він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з копії заповіту, складеного 01 липня 1997 року, [PERSON] ? частину житлового будинку, що знаходиться в с. Брониця Дрогобицького району Львівської області, і всього майна, що їй належало на праві власності, заповіла [PERSON], а іншу 1/2 частину житлового будинку і всього майна, що їй належить, заповіла [PERSON] (далі - Позивачка). Цей заповіт було посвідчено секретарем виконкому Броницької сільської ради [PERSON] ( а/с 15). [PERSON] належав на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, село Брониця, вул. Гагаріна, 33. Крім цього [PERSON] була власницею земельної ділянки загальною площею 2,58 га, розташованої на території Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що підтверджується сертифікатом на право власності на землю (середню земельну, частку) серії ЛВ №124290 (а/с 17). [PERSON] постійно проживала до дня смерті з [PERSON], що стверджується довідкою Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області № 691 від 19.11.2013 року (а/с 16). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №177404, виданого виконавчим комітетом Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 9 18 травня 2000 року [PERSON] померла (а/с 37) . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримала, проте прийняла спадщину в силу того, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і проживала зі спадкодавцем [PERSON], що узгоджується з положеннями\~ст.549 ЦК УРСР\~( який діяв на час виникнення правовідносин). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії VI- УР № 340181 [PERSON] був чоловіком позивачки (а/с 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-СЕ №212842, виданого виконавчим комітетом Броницької сільської ради Дрогобицького району, Львівської області, 29 березня 2010 року [PERSON] помер (а/с 18). За життя [PERSON] належали на праві приватної власності земельні ділянки , розташовані на території Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку Серії ЯЕ №537329 та Серії ЯЕ №537166 (а/с 19-20), а саме: земельна ділянка площею 2,2415 га, кадастровий номер 4621280600:04:000:0173, цільове призначення - ведення товарною сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка площею 0,2159 га, кадастровий номер 4621280600:03:000:0169, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно довідки, виданої Броницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області №692 від 19.11.2013 року, [PERSON] до дня смерті проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: с Брониця, вул Гагаріна, 33 Дрогобицького району Львівської області (а/с 21). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та їх сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 11). Однак останні відмовляються від отримання належної їм частки спадщини після смерті батька, про що свідчать заяви останніх. Таким чином суд вважає доведеним факт, що позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка на земельні ділянки, однак право власності на них зареєстровано не було через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно, які необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його\~\~право власності. Відповідно до положень ч.1\~ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В\~статті 55 Конституції України\~закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно\~ст.16 цього ж Кодексу\~може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У ст.ст.81,\~131 Земельного кодексу України\~зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування. Згідно\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З матеріалів справи встановлено, що після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилася спадщина, позивачка є спадкоємцем за заповітом, та після смерті спадкодавця [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом, однак оформити своїх спадкових прав в передбаченому законом порядку не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином, оскільки встановлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом, але з наведених вище причин не може оформити право власності на вказане майно, позов\~\~слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті спадкодавців

Outcome: approved