Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, у якому просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх спільною з відповідачем дитиною трирічного віку. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилалася на те, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 23 червня 2018 року у Печерському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1494. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На момент вирішення даного спору сторони проживають окремо, дочка проживає разом з позивачкою. Як зазначила позивачка, вона на даний час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на те, що відповідач проживає окремо та не забезпечує її матеріально з огляду на вищевикладені обставини, позивачка просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді від 11 листопада 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та надано відповідачеві строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів з дня вручення відповіді позивача на відзив подати заперечення на відповідь. До початку розгляду справи по суті відповідач направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. В матеріалах справи наявна заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 23 червня 2018 року, який був зареєстрований у Печерському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1494, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Дана обставина позивачкою підтверджена шляхом надання суду копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Як встановлено судом малолітня дочка проживає з матір`ю, що сторонами в ході розгляду не заперечувалось з огляду на зміст позовної заяви та визнання відповідачем цих обставин. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу № 4-в від 22 квітня 2019 року, виданого директором Закладу дошкільної освіти № 720, позивачці надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме: з 01 травня 2019 року по [INFO] . (а.с. 6) Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого обов`язку щодо утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи вимогу позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, визнання позову у повному обсязі відповідачем, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй дружині. Згідно ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання останньої у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх спільною з відповідачем дитиною трирічного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved