Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 19 вересня 2009 року, на землю загальною площею 2,0 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька їй у спадок залишилася зазначена земля, загальною площею 2,0 га, яка складається з двох ділянок площами 0,58 га та 1,42 га, однак оформити спадщину вона не взмозі в звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу державного акту, а також наявності інших спадкоємців відповідачів у справі, які прийняли спадщину. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька, але через зазначені обставини не може її оформити в нотаріальному порядку, хоча інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відмовляються від неї на її користь, а завіреною копію державного акту підтверджується належність землі померлому батьку, тому просила в судовому порядку визнати за нею право власності на землю. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідачі в своїх заявах позов визнали і не заперечували проти оформлення спадщини на імя позивачки. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. 19 вересня 2009 року помер громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, зальною площею 2,0 га, виділеної для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох ділянок площами: 0,58 га та 1,42 га, розташованих в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області Земля (ділянки) належали йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 025682, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 26 березня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 12. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини (день смерті спадкодавця) або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, як дочка [PERSON], є спадкоємицею першої черги після його смерті, яка прийняла спадщину шляхом проживання з ним на час його смерті. Вона, бажаючи оформити спадщину після смерті батька на зазначену землю, звернулася до нотаріуса, але отримала відмову, оскільки не представила належним чином оформлений правовстановлюючий документ на землю, а також в зв'язку з наявністю інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідачі в справі: [PERSON] (дружина), [PERSON] (інша дочка) та [PERSON] (мати) також прийняли спадщину як спадкоємці першої черги, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті. Проте вони не бажають оформляти спадщину на своє ім'я, про що підтвердили в своїх заявах на адресу суду. В той же час, закон не передбачає поновлення строку для подання заяви про відмову від спадщини. Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року (діючої на час звернення позивачки до нотаріуса) спадщина не може бути оформленою в цілому на одного спадкоємця за наявності інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Належність померлому землі підтверджується як завіреною копією державного акту так і витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земля, яка складається з двох земельних ділянок, виділена для ведення особистого селянського господарства, належала за життя [PERSON], і ця ділянка в порядку спадкування, з врахуванням відмови від спадщини інших спадкоємців, повинна перейти до позивачки, а тому за нею необхідно визнати право приватної власності на неї. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved