Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківводоканал», від імені якого діє [PERSON] на підставі довіреності від 26.12.2017 р. № 01.01. 14/7544 17, звернулося 05.05.2018 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить відстрочити оплату судового збору за подання КП «Харківводоканал» даної позовної заяви. Відкрити провадження у справі та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Стягнути з [PERSON] на користь комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5713,95 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 2852,98 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 1841,77 грн.; інфляційні витрати 835,84 грн.; 3 % річних від простроченої суми 183,36 грн. Судовий збір покласти на відповідача. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство «Харківводоканал» зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення та йому було відкрито особовий рахунок № 265059. Протягом тривалого часу відповідач не в повному обсязі здійснює оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5713,95 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 2852,98 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 1841,77 грн.; інфляційні витрати 835,84 грн.; 3 % річних від простроченої суми 183,36 грн. У судове засідання представник позивача комунального підприємства «Харківводоканал» не зявився, причину неявки суду не повідомив. До суду надійшла заява від [PERSON], яка представляє інтереси комунального підприємства «Харківводоканал» на підставі довіреності від 03.01.2019 р. № 01 01 23/19 19, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК Української РСР споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ст. 2 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. При проведенні розрахунків зі споживачем до 01.01.2017 р. КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 р. № 256. З 01.01.2017 р. підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів (норм) водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 р. № 901. Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону України обовязок споживача оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням. Правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобовязанням, в якому, серед інших прав і обовязків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно правовий обовязок з оплати отриманих житлово комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Крім того, обовязок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обовязки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Виходячи зі змісту положень пункту 1 частини першої та пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875 IV, споживачі зобовязані оплатити житлово комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Неукладення договору про надання житлово комунальних послуг між КП «Харківводоканал» та відповідачем не є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за такі послуги, оскільки укладення договору на надання житлово комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Комунальне підприємство «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач [PERSON] користується вказаними послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, чим підтвердила свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між нею та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 28.09.2018 р., вх. № 46388 від 08.10.2018 р. відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 265059. За надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2018 року відповідач не сплатив 2852,98 грн. За надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2018 року відповідач не сплатив 1841,77 грн. Інфляційні витрати складають 835,84 грн. 3 % річних від простроченої суми складають 183,36 грн., що підтверджено наданим розрахунком. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 5713,95 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 2852,98 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 1841,77 грн.; інфляційні витрати 835,84 грн.; 3 % річних від простроченої суми 183,36 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1762,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 IV, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК Української РСР, ст. ст. 526, 610, 625, 638 639, 642 ЦК України,

Outcome: approved