Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і доводи мотивує тим, що 11.09.2013 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №266. Від шлюбу дітей не мають. Спільно нажите майно відсутнє. З початку 2017 року почали мешкати окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності почуття любові та взаєморозуміння. Між ними останній час відбувалися сварки. Спільне господарство ними разом не ведеться. Вважає, що примирення між ними не можливе, оскільки це буде суперечити її інтересам. Сторони досягли згоди щодо розірвання шлюбу, але в позасудовому порядку не можуть це зробити, оскільки відповідач не зявляється до органів РАЦСу, тому вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві про розірвання шлюбу просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, про причину неявки суд не інформував, тому суд визнає причину неявки [PERSON] неповажною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін, з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Сторони по справі зареєстрували шлюб 11.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №331686 про шлюб, що є наявним у справі, з якого вбачається, що шлюб було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №266, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Алиєв, дружини [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Спільно нажите майно відсутнє. Причиною розпаду родини стали ті обставини, що між позивачкою та відповідачем відсутні почуття любові та взаєморозуміння. Останній час між ними відбувалися сварки. Спільне господарство разом не ведеться. Таким чином, судом встановлено, що сторони не мешкають однією родиною з початку 2017 року, мір до поновлення шлюбних відносин не прийняли, що свідчить про те, що шлюб розпався остаточно, що дає підстави суду визнати, що подальше спільне життя подружжя не можливе, а збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Питання стягнення судових витрат позивачка не ставить. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved