Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 30 грудня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір №002-20149-301207 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, де зазначено, що на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на відкритому рахунку відповідача в сумі 3000 грн. [PERSON] свої зобов'язання по вказаному договору від 30 грудня 2007 року в повному обсязі не виконала та заборгувала банку за станом на 25.12.2012 року 315 грн. за тілом кредиту та 3780 грн. за комісіями на підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4155 гривень в рахунок погашення заборгованості та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не прибув, до суду надав заяву, що позов підтримує та просить задовольнити, а справу проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду звернулася із заявою про розгляд справи в присутності її представника за довіреністю [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заявила, що позов не визнає та просить в задоволенні позову відмовити, оскільки звернення позивача до суду з зазначеними вимогами щодо стягнення сум заборгованності за тілом кредиту 315 грн. та за комісіями строк перебігу позовної давності давно минув, що є підставою для відмови в позові. Також пояснила, що заборгованість за тілом кредиту виникла в період з грудня 2009 року, що підтверджується розрахунками позивача та платіжками відповідача про сплату ним щомісячно по 210 грн. на рахунок позивача, включаючи останню сплату в сумі 210 грн. від 11 грудня 2009 року. З того часу і до дня пред'явлення позову 19.12.2013 року позивач не пред'являв жодних претензій щодо несплати тіла кредиту за вищевказаним договором, а тому відповідач не могла знати про існування заборгованості за тілом кредиту в розмірі 375 грн. та заборгованості за комісіями в сумі 3780 грн. Враховуючи, що перебіг строку позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли це порушення відбулося, то перебіг строку позовної давності по заборгованості за тілом кредиту в три роки та за комісіями в один рік почався з грудня 2009 року, а тому на день пред'явлення позову строк позовної давності три роки минув. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та інших осіб, які брали участь в розгляді справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 002-20149-301207 від 30.12.2007 року позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000 гривень. Відповідач зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на грудень 2009 року має заборгованість 375 грн. за тілом кредиту, а станом на 25.12.2012 року має заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3780 грн. Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку позивача щодо заборгованості [PERSON] позовні вимоги пред'явлені за період з 11.12.2009 р., який виходить за межі строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Обчислення позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Перебіг строку позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли це порушення відбулося. Позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Таким чином звернення позивача до суду з зазначеними вимогами, за яким строк перебігу позовної давності давно минув є підставою для відмови в позові .

Outcome: dismissed