Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], померлого 24 січня 2006 року, право власності на земельну ділянку, площею 3,88 га, розташовану в межах території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказувала, що після його смерті залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на майно оригінал державного акту був втрачений за невідомих обставин. Під час розгляду справи уточнила свої вимоги і просила визнати за нею право власності на зазначену ділянку в пjрядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 5 червня 2013 року, яка прийняла спадщину, але не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON] Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину і наданою копією державного акту підтверджується належність ділянки померлій, тому просила винести рішення про визнання за нею права власності на цю спадкову землю в порядку спадкування за законом. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24 січня 2006 року в с. Новомиколаївка Жовтневого району Миколаївської області помер громадянин [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на рухоме та нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 3,88 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Ділянка належала йому на праві приватної власності відповідно до державного акту серії ІV-МК № 044199, виданого йому Новомиколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 29 квітня 1999 року. За положеннями ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після його смерті була його дружина [PERSON]. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проживали разом з ним на час відкриття спадщини (час смерті). Проте за оформлення спадщини, в тому числі і у виді зазначеної ділянки, до нотаріуса вона не зверталася, і померла 5 червня 2013 року. Спадщину після її смерті відповідно до зазначених положень закону прийняла її дочка [PERSON], яка в передбачений законом шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. Однак звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини на зазначену ділянку, вона отримала розяснення про неможливість оформлення спадщини в такому порядку, оскільки право власності не підтвердила належними правовстановлюючими документами. Оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку був втрачений за невідомих обставин. До того ж [PERSON] не оформила своє право власності в порядку спадкування після смерті свого чоловіка та первісного власника ділянки - [PERSON] Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку можлива за представлення правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. В той же час земельна ділянка належала померлому [PERSON] за час його життя, що підтверджується як самим державним актом, який не скасований і є діючим, так і витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої 24 липня 2015 року відділом Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області, а після його смерті перейшла до власності його дружини - [PERSON] Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало за життя [PERSON] і після його смерті воно перейшло у власність до його дружини [PERSON], тому входить до складу спадщини після її смерті, і в порядку спадкування має перейти до її спадкоємців, тобто до єдиної встановленої спадкоємиці першої черги позивачки у справі. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved