Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON]. Після його смерті позивач дізналася, що 08.05.2015 року він уклав шлюб з відповідачкою. Вважає цей шлюб таким, що підлягає визнанню недійсним внаслідок його фіктивності, оскільки укладався без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. [PERSON] за життя не повідомляв своїх родичів та сусідів про намір укласти шлюб та створити сім'ю з відповідачкою, жодних взаємних обов'язків між [PERSON] та відповідачем не виникло, [PERSON] мав похилий вік, отже, відповідачка мала намір заволодіти у такий спосіб належним йому майном, зокрема, жилим будинком. Просила визнати цей шлюб недійсним. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила суду, що про укладення шлюбу між її братом [PERSON] та відповідачкою вона дізналася вже після його смерті. При цьому їй було відомо, що відповідачка з 2011 року знаходилася в будинку у [PERSON] в якості доглядальниці за його хворою дружиною, а вже після її смерті з 2013 року залишилася та проживала з [PERSON] до часу його смерті. За життя брат ніколи не говорив позивачці про те, що має намір укласти шлюб з відповідачкою або про його укладення в 2015 році. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, пояснила, що дійсно вона доглядала за хворою дружиною [PERSON], а після смерті останньої, залишилася на його прохання проживати разом з ним, і весною 2015 року він запропонував їй зареєструвати шлюб, бо не хотів залишатися одиноким, а між ними на той час склалися дуже добрі стосунки і вони вже до реєстрації шлюбу почали жити як одна сім'я та вести спільне господарство. Укласти шлюб було ініціативою [PERSON], на що вона погодилася. Вони мешкали разом як чоловік і дружина до самої смерті [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер брат позивачки [PERSON] (а.с.14) Після його смерті відповідачка, а також позивачка і [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа (а.с.62-65). Відповідачка та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та актовим записом про шлюб (а.с.71). Шлюб було зареєстровано в Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції 08.05.2015 року за актовим записом № 309. Спільна заява про державну реєстрацію шлюбу була подана нареченими 19.03.2015 року. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що близько сорока років була знайома із померлим [PERSON] та його першою, нині покійною дружиною. Відповідачка з'явилася в цьому будинку як няня і доглядала за хворою першою дружиною [PERSON], а потім після її смерті залишилася проживати разом з ним. Одного різу відповідачка покликала її і сказала, що [PERSON] захворів, і що вона є його законною дружиною. Перед своєю смертю [PERSON] останнім часом вже ні з ким не спілкувався. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою [PERSON], і знала його з 1945 року. Їй відомо, що після смерті першої дружини [PERSON] відповідачка залишилася проживати разом з ним у його будинку. Відповідачка разом з [PERSON] обробляли город, інколи було чути, яка вони сварилися. Про шлюб між ними свідку стало відомо вже після смерті [PERSON] від відповідачки. Як пояснила свідок [PERSON], вона за життя [PERSON] свідок підтримувала дружні стосунки і з [PERSON], і з його першою покійною дружиною. Коли поховали першу дружину [PERSON], відповідачка збиралася залишити будинок [PERSON], але він просив її залишитися. Наскільки їй відомо, сама позивачка [PERSON] просила відповідачку не залишати [PERSON] одного. В подальшому їй стало відомо, що [PERSON] пропонував відповідачці укласти шлюб, але спочатку вона відмовлялася, але залишилася проживати в його будинку. 15.02.2015 року вони зібралися в його будинку та сиділи за святковим столом, і [PERSON] особисто сказав свідку, що хоче одружитися з відповідачкою і просив, щоб свідок її умовила, а 08 травня він їй зателефонував і повідомив, що вони з відповідачкою йдуть до РАЦСу реєструвати шлюб та запросили її на весільну вечерю. Ввечері вони вдома у [PERSON] відсвяткували весілля. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є двоюрідною сестрою відповідачки. [PERSON] свідок знала близько 25 років, і й їй відомо, що відповідачку він запросив доглядати за своєю першою дружиною, після смерті якої він говорив свідку про свої наміри одружитися з відповідачкою, просив її умовити. [INFO] року був день народження [PERSON], і свідок була в гостях у нього, він знову просив її поговорити із відповідачкою та умовити її одружитися з ним. Потім відповідачка повідомила її, що вони з [PERSON] підуть в РАЦС реєструвати шлюб. Свідок ввечері святкувала з ними їх весілля. Може повідомити, що відносини між подружжям були ідеальними, їй також відомо, що вони хотіли створити сім'ю, та жили як сім'я. Як пояснила свідок [PERSON], вона є сусідкою [PERSON], але не бувала у них вдома. Їй відомо, що спочатку відповідачка була як доглядальниця в будинку у [PERSON], доглядала за його хворою першою дружиною, а після її смерті залишилася проживати в цьому будинку з [PERSON] Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Статтею 28 СК України передбачено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Підстави недійсності шлюбу визначені главою 5 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 38 Сімейного кодексу України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Недійсним, відповідно до ст. 39 СК України, є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; недійсним є шлюб, зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною. Відповідно до ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Відповідно до ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: 1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п'ятою статті 26 цього Кодексу; 2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; 3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; 4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи наведені вимоги закону та проаналізовані в судовому засіданні докази, покази свідків, суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається в позові. Судом не встановлено жодних передбачених законом підстав для визнання шлюбу недійсним. [PERSON] та [PERSON] при укладенні шлюбу не мали для цього перешкод, визначених законом, зареєстрували шлюб у відповідному державному органі, мали намір створити сім'ю та після реєстрації шлюбу проживали як подружжя, мали взаємні права та обов'язки подружжя. Отже, підстави для визнання шлюбу недійним відсутні.

Outcome: dismissed