Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 2013 р.н., яка проживає разом з нею, у розмірі 1 / 4 частини доходів, не менше 30% прожиткового мінімуму, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі 1 / 4 частини доходів, не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відповідач є записаний батьком дитини, проживає окремо від дитини, не утримує її, дитина проживає з нею, вона- позивачка- не працює , знаходиться в декретній відпустці, не має своїх доходів, а відповідач має можливість надавати допомогу. Відповідач і його представник позов визнали частково, відповідач визнав вимоги про аліменти на дитину, і не визнав вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що відповідач не має постійного доходу, працює не офіційно, його доход становить 1800-2000грн. на місяць, зокрема на даний час він працює у ПП Примака, монтажем системи інтернет, отримує винагороду за фактом виконаних робіт, тому на думку предмствника відповідач є неспроможним виплачувати аліменти на утримання дружини через відсутність постійних доходів і їх недостатність. Позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав: З свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] Дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо - дану обставину відповідач не оспорює. Згідно даним про реєстрацію шлюбу - сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2013р. Той факт, що відповідач є чоловіком позивачки , що сторони перебувають у шлюбі і мають спільну дитину, відповідач не оспорює. Згідно наказу №38к від 2.09.2013р. позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 22.06.2016р. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 СК України , той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, а в виключних випадках - в твердій грошовій сумі. . При цьому, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. Згідно ч.2, 4 ст.84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право залишається і у разі розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.91 СКУ жінка і чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею / ним їхньої дитини, відповідно до ч.2-4 ст.84, 86,88 СКУ. Тому у даному випадку не має значення той факт, що сторони зареєстрували шлюб після народження їхньої спільної дитини. Факт проживання з позивачкою дитини, що не досягла трьох років, встановлено і підтверджено довідкою з місця проживання. Таким чином, позивачка має право вимагати стягнення аліментів від відповідача на утримання неповнолітньої дитини, а також на своє утримання до досягнення дитиною три річного віку, і це право не залежить від її сімейного і майнового стану. При визначенні розміру аліментів на дитину і на дружину, суд виходить з положень ст..80, 84, 183 СК України щодо сімейного , майнового стану сторін, зокрема з платоспроможності відповідача. Відповідач є працездатним, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не заперечує того факту, що має доходи. Інших неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Суд вважає його таким, що може і має реальну можливість надавати допомогу і на утримання дружини, яка у зв,язку з доглядом за малолітньою дитиною не має можливості працювати і мати доходи. Принаймні іншого відповідач не довів. Той факт, що відповідач не має постійного місця роботи і постійного доходу- не є підставою для звільнення його від обов'язку утримувати дружину, що доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років, і не доказує його неплатоспроможності. Суд вважає можливим і доцільним стягнути аліменти на дитину у розмірі 1 / 4 частини з доходів відповідача, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін, з вказанням мінімального, встановленого законом розміру аліментів на дитину згідно ч.2 ст.182 СКУ, і крім того стягнути аліменти на утримання позивачки- дружини, з якою проживає дитина- у розмірі 1 / 6 частки доходів. Підстав для визначення мінімального розміру аліментів на дружину (30% прожиткового мінімуму) закон не передбачає. оскільки вимог про стягнення аліментів на дружину у твердій сумі жоден з учасників процесу не заявив, то суд не вбачає до того підстав. Аліменти мають бути визначені у частці від доходи. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial