Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач - комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради(далі позивач, КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР) звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла [PERSON] та його сім'ї. Внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків в частині оплати наданих позивачем послуг за період з 01 листопада 2013 року по 01 грудня 2014 року у відповідачів утворилась заборгованість, котра складає 5'446,15 гривень, які слід з них стягнути. [PERSON] подав відзив (заперечення) на дану позовну заяву у якому зазначає, що частина вимог позивача заявлена з пропуском строку позовної давності, а саме за листопад 2013 року; частину послуг він не отримував, як то за вересень, жовтень та листопад 2014 року, оскільки його помешкання було відключене від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Окрім цього зазначає ,що нараховані суми слід зменшити на 75 відсотків, оскільки у нього наявна пільга, визначена пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їй соціального захисту». У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві. Також зазначила, що у позовній заяві помилково вказано про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за вересень, жовтень та листопад 2014 року. [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР заперечив та зазначив, що з 2010 року послуг від цього підприємства не отримує. Представник [PERSON] - адвокат [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві. Додатково зазначив, що позивач не надає відповідачу жодних послуг, сума заборгованості є недоведеною, [PERSON] має право на пільги та соціальні гарантії, а також позивачем порушено строк позовної давності. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились. Кожен із них звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності у якій також зазначає про те, що проти задоволення позову вони заперечують та у їх задоволенні просять відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань: кожному із відповідачів, на праві приватної власності, належить 1/5 квартири по [ADDRESS] (далі Квартира), що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27 травня 2014 року, виданого начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації. Послуги з забезпечення тепловою енергією та гарячою водою Квартири у період з листопада 2013 року по 17 вересня 2014 року надавало КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР. Тарифи на такі послуги встановлені та коригувались відповідно до: -рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 86 від січня 2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення»; -постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 664 від 13 червня 2014 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 06 червня 2014 року № 650». З наданих позивачем актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальний сезон періоду 2013/2014 та 2014/2015 років вбачається, що у вказані роки позивачем було здійснено запуск опалення у будинку [ADDRESS]. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року, котрий був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, (далі Закон № 1875-IV) визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, між позивачем та відповідачами у справі склались відносини, які регулюються Законом № 1875-IV, а тому його норми слід застосувати до даних правовідносин. Отож, відповідно до вказаних вище статтей Закону № 1875-IV відповідачі зобов'язані оплачувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (пункт 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 1875-IV), котрі надає позивач. Сама по собі відсутність договору про надання таких послуг, укладеного між постачальником енергоносіїв та споживачем, не звільняє останнього від оплати їх вартості за умови якщо вони надаються у належній кількості та якості. Посилання [PERSON] на те, що з 2010 року позивач не надає йому жодних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки квартира була обладнана системою індивідуального опалення суд до уваги не бере з огляду на таке: відповідно до пункту 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У пункті 26 Правил вказано, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 № 4, затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі - Порядок). Відповідно до пункту 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж (далі Комісію). Згідно з пунктом 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Відповідно до пункту 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з пунктом 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до пункту 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з пунктом 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (пункт 2.7 Порядку) 30 серпня 2010 року рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1470 «Про надання дозволу на встановлення індивідуальних (автономних) систем опалення та гарячого водопостачання» (а.с. 33) затверджено протокол засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних з встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення та гарячого водопостачання і відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (а.с. 34), а також списки осіб, котрим такий дозвіл надано до яких входив і [PERSON] ([ADDRESS]). 08 вересня 2010 року представниками власника будинку, виконавця послуг ЦО і ГВП та постачальної (електропостачальної) організації було складено акт про від'єднання (квартири) [ADDRESS]. Такий акт не був поданий на затвердження Комісії. Вказаний факт доказуванню не підлягає в силу частини 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнаний сторонами та сумнівів щодо його достовірності або добровільності визнання у суду не виникає. Вказана обставина свідчить про те, що відключення позивача від системи водопостачання та водовідведення у 2010 році відбулось з порушенням пункту 2.6 Порядку, а тому його слід вважати самовільним, відповідно до пункту 25 Правил. Це, у свою чергу, потягло неможливість виконання сторонами пункту 2.7 Порядку, тобто не відбулось перегляду умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання квартири, а отже вони продовжували надаватись як і раніше. За таких умов позивач обґрунтовано продовжував нараховувати плату за користування послугами з централізованого теплопостачання за адресою проживання відповідачів. Водночас, відключення вказаної квартири від системи опалення та гарячого водопостачання у порядку, встановленому законом, таки відбулось і це мало місце 18 вересня 2014 року на підставі акту про від'єднання зазначеного помешкання від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП (а.с. 37), затвердженого рішенням міської ради № 6/52/197 від 28 жовтня 2014 року. З цього моменту, тобто з 18 вересня 2014 року позивач перестав надавати послуги відповідачам, а тому і був позбавлений права вимагати оплати їх вартості. На підставі викладеного суд приходить до переконання про те, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідачів коштів за період з грудня 2013 року по серпень 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, поданого позивачем, сума боргу за вказаний період складає 4'834,72 грн. з яких 2'341,13 грн. - за послуги постачання гарячої води та 2'493,59 грн. за послуги централізованого опалення. З цього ж розрахунку вбачається, що плата за користування коштами нараховувалась без урахування субсидій, чи будь-яких пільг. В той же час, [PERSON] має пільги, визначені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення, виданого 02 січня 1996 року (а.с. 38) Такими пільгами є 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Вказане визначено пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року. Частиною 2 ст. 12 цього закону визначено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4 - 6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Тобто пільги по сплаті комунальних послуг, в тому числі щодо централізованого опалення та постачання гарячої води мав як [PERSON] так і члени його сім'ї, тобто інші відповідачі у справі, котрі, проживають разом з ним, про що свідчить довідка № 3074 від 11 листопада 2015 року, видана ТОВ «КомЕнерго-Тернопіль-3» (а.с. 5). Такими пільгами [PERSON] користується, про що свідчить довідка відділу розрахунків за спожитий природний газ ПАТ «Тернопільміськгаз» № 3207 від 17 лютого 2014 року (а.с. 38), де зазначено, що останній користується пільгами з 10 вересня 2010 року. Таким чином з визначеної судом суми заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у сумі 4'834,72 грн. відповідачам підлягає до сплати лише 25 %, тобто 1'208,68 грн. ( = 1'208,68 грн.; де 4'834,72 грн. - розмір задоволених вимог, 25 - відсоток сплати комунальних послуг), оскільки не решту 75 % у них існує пільга. Саме цю суму коштів і слід стягнути з відповідачів в користь позивача. Щодо вимог про стягнення заборгованості за листопад 2013 року то вони до задоволення не підлягають з наступних міркувань: частиною 1 ст. 256 та частиною 1 ст. 257 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (частина 1 ст. 261 Цивільного кодексу України) Згідно з вимогами частин 2 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. У грудні 2016 року позивачем подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 листопада 2013 року по 01 грудня 2014 року, котра була задоволена 26 грудня 2016 року та судом видано наказ у справі № 607/14634/16-ц про стягнення цієї заборгованості. 23 лютого 2017 року ухвалою суду (справа № 607/14634/16) вказаний судовий було скасовано. Подачею вказаної заяви про видачу судового наказу, котрий є особливою формою судового рішення, перервалась позовна давність за вимогами, починаючи з грудня 2013 року. Після переривання цього строку, він почав обчислюватись заново, відповідно до частини 3 ст. 264 Цивільного кодексу України. Отже вимоги, котрі стосуються періоду поза межами трьохрічного строку до моменту подачі позивачем заяви про видачу зазначеного вище судового наказу, тобто за листопад 2013 року, заявлені з пропуском позовної давності. Про застосування наслідків пропуску позовної давності заявлено представником відповідача у відзиві на позов, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, відповідно до частини 4 ст. 257 Цивільного кодексу України. Окрім цього, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, котрі складають 22,19 % від загальної суми пред'явлених вимог ( = 22,19 %; де 1'208,68 грн. - розмір задоволених позовних вимог; 5'446,15 грн. - розмір заявлених позовних вимог) і становить 352,04 грн. ( = 352,04 грн.; де 22,19 - відсоток задоволених вимог; 1'600 грн. - розмір сплаченого судового збору). Стягнення судового збору з [PERSON] є неможливим, оскільки він звільнений від таких виплат на підставі пункту 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial