Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із відповідним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначила, що вона мешкає у кв. [ADDRESS]. ЛМКП «Теплокомуненерго» є виробником послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та стягує з позивачки плату за її надання, відповідно до особового рахунку [NUMBER] та фактично сторони перебувають у договірних правовідносинах. Станом на 01 липня 2013 року позивачка мала заборгованість перед ЛМКП «Теплокомуненерго», від імені якого та за дорученням ТОВ «Теплоенергогаз» запропонувало [PERSON] виконати його зобов'язання з оплати заборгованості за послугу з опалення та гарячого водопостачання на власну користь, адже таке виконання буде належним виконанням зобов'язань і перед відповідачем. Внаслідок чого, погодившись з пропозицією ТОВ «Теплоенергогаз» [PERSON] сплатила на користь ЛМКП «Теплокомуненерго» 600,00 грн., як сплату за тепло, відповідно до фотокопії квитанції № BLG550.14999.1, № чека 25072013104256 від 25 липня 2013 року, однак, відповідач в облікові дані зміни не вніс не визнає погашення [PERSON] боргу у сумі 600,00 грн.. Тому, позивачка просить суд визнати неправомірними дії ЛМКП «Теплокомуненерго» з не відображення у облікових регістрах на особовому рахунку [NUMBER] відомостей про погашення [PERSON] 25 липня 2013 року заборгованості за послуги з теплопостачання у сумі 600,00 грн.; визнати неправомірними дії ЛМКП «Теплокомуненерго» з використання, поширення недостовірної інформації про наявність у [PERSON] заборгованості у фактично погашеній частині суми у розмірі 600,00 грн.; зобов'язати ЛМКП «Теплокомуненерго» відобразити в облікових регістрах за особовим рахунком [NUMBER] відомості про погашення 25 липня 2013 року [PERSON] заборгованості за послуги з теплопостачання у сумі 600,00 грн. та стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. У судове засідання позивачка - [PERSON] не з'явилася та до початку розгляду справи від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені вимоги та просила провести розгляд справи за її відсутністю /а. с. 41/. Представник відповідача - Кархардіна Н.В. у судовому засіданні не була присутньою та до початку розгляду справи на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона не була згодна із заявленими вимогами [PERSON], проти їх задоволення заперечувала у повному обсязі та просила провести розгляд справи за її відсутністю /а. с. 42/. Представник третьої особи - ТОВ «Теплоенергогаз» у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, розгляд даної справи належить до компетенції суду. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає у кв. [ADDRESS]. ЛМКП «Теплокомуненерго» є виробником послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та стягує з позивачки плату за її надання, відповідно до особового рахунку [NUMBER] та фактично сторони перебувають у договірних правовідносинах. Судом встановлено, що станом на 01 липня 2013 року позивачка має заборгованість перед ЛМКП «Теплокомуненерго», від імені та за дорученням якого ТОВ «Теплоенергогаз» запропонувало [PERSON] виконати його зобов'язання з оплати заборгованості за послугу з опалення та гарячого водопостачання на власну користь, адже таке виконання буде належним виконанням зобов'язань і перед відповідачем. Внаслідок чого, погодившись з пропозицією ТОВ «Теплоенергогаз» [PERSON] сплатила на користь ЛМКП «Теплокомуненерго» 600,00 грн. в рахунок сплати за тепло, відповідно до фотокопії квитанції № BLG550.14999.1, чек №25072013104256 від 25 липня 2013 року /а. с. 5/. Однак, разом з цим, судом встановлено, що на рахунок ЛМКП «Теплокомуненерго» оплата в сумі 600,00 грн. не зарахована, відповідно до фотокопії зворотної відомості за о/р [NUMBER] від 17 жовтня 2013 року, наданого абонентським відділом ЛМКП «Теплокомуненерго» /а. с. 9/ та дана сума не надходила на рахунок підприємства. ЛМКП «Теплокомуненерго» поставляє теплову енергію та [PERSON] є її споживачем, у зв'язку з чим [PERSON] зобов'язана сплачувати надані послуги, та у судовому засіданні відповідачем були надані документально підтверджені докази несплати [PERSON] суми у розмірі 600,00 грн., внаслідок чого ЛМКП «Теплокомуненерго» не може являтися належним відповідачем по даній справі, тобто позивачка мала право з даними вимогами звернутися до третьої особи, якої передавала суму для перерахування у розмірі 600,00 грн., тобто до ТОВ «Теплоенергогаз». Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення [PERSON] до суду, оцінивши надані докази у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, суд вважає вимоги позову [PERSON] до ЛМКП «Теплокомуненерго» безпідставними, оскільки відповідач у даній справі не має відповідного обов'язку перед позивачкою, а також приймаючи до уваги правовідносини сторін та вищевказані обставини відмовляє у задоволенні заявлених вимог [PERSON] у зв'язку з їх необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed