overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача на своє утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо, не надає добровільно допомоги, вона- позивачка- не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON], не має своїх доходів, а відповідач має можливість надавати допомогу. Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав і не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК. Позов підлягає задоволенню з таких підстав: З свідоцтва про народження, депутатського акту, довідки з місця проживання позивачки встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], дитина проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Позивачка зазначила, що відповідач проживає окремо, даний факт відповідачем не спростований. Згідно ч.2, 4 ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років; таке право дружина має незалежно від того, чи вона працює і незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; таке право залишається і у разі розірвання шлюбу. Позивачка не працює, своїх доходів не має, доглядає за дочкою, яка не досягла трирічного віку, тобто позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача і має право вимагати від відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку, і це право не залежить від її сімейного і майнового стану. При визначенні розміру аліментів на дружину, суд виходить з положень ст..80, 84 СК України щодо сімейного та майнового стану сторін, зокрема з платоспроможності відповідача. Відповідач є працездатним і може надавати допомогу на утримання дружини, яка у зв'язку з доглядом за малолітньою донькою не має можливості працювати і мати доходи. Принаймні іншого відповідач не довів. Суд вважає можливим і доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки - дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьохрічного віку - у розмірі 1/6 частки доходів, що відповідатиме інтересам позивачки і не порушить права кожної із сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка, з урахуванням уточнень від 27 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 21 вересня 1991 року до 1 листопада 2011 року. Мають спільних синів: [PERSON], що народився [INFO], [PERSON], що народився [INFO], та [PERSON], що народився [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона несе витрати на посилене харчування для дітей, на придбання сезонного одягу, а також на навчання дітей. Їх старший син навчається у Дніпропетровському національному університеті залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна, а неповнолітні діти відвідують дошкільну дитячу установу. З квітня 2011 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, представник позивачки позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали у повному обсязі. Пояснили, що відповідач отримує пенсію за вислугою років, інших утриманців не має. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 21 вересня 1991 року виконкомом Василівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за актовим записом №15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17). Мають спільних синів: [PERSON], що народився [INFO] (а.с.15), [PERSON], що народився [INFO] (а.с.11), та [PERSON], що народився [INFO] (а.с.12). Діти проживають з відповідачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками Солонянської селищної ради (а.с.13,14). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки відповідач участі в утриманні неповнолітніх дітей не приймає, з нього необхідно стягнути аліменти у судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача, який є пенсіонером за вислугою років, отримує пенсію (а.с.39), розмір якої дозволяє йому приймати участь в утриманні дітей, інших утриманців не має; можливість утримання дітей позивачкою, та вважає, що аліменти повинні стягуватися у розмірі 1/3 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову в частині стягнення аліментів, суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивачка із зазначеним позовом звернулася до суду. Враховуючи складність виготовлення повного рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повне рішення виготовити протягом 5-ти днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка із зазначеним позовом звернулася до суду. Враховуючи складність виготовлення повного рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повне рішення виготовити протягом 5-ти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

- позивачка (інтереси якої представляє законний представник мати [PERSON]) звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила продовжити строк позовної давності та визнати за [PERSON] і відповідачкою [PERSON] право власності на спадкове майно та провести розподіл спадкового майна, яке залишилося після смерті їх батька [PERSON], що помер [INFO]. в с.Капустине, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №14 від 09.08.1995р. по Капустинській сільській раді, Шполянського району, Черкаської області, мотивуючи тим, що після смерті батька залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 3,47 га. вартістю 83102грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Капустинської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЧР №043960 (який втрачений газета «Шполянські вісті» від 17.02.2015р.) Дане спадкове майно вона та відповідачка прийняли і вирішили розділити його в рівних частках по ? частині земельної ділянки площею 3,47га, вартістю 83102грн., розташованої межах Капустинської сільської ради, Шполянського районного суду. Суд вважає можливим продовжити строк позовної давності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала і не заперечує, щоб за позивачкою і відповідачкою було визнано право власності на спадкову земельну ділянку в рівних частинах. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що після смерті батька [PERSON] залишилася спадкова земельна ділянка площею 3,47 га. вартістю 83102грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Капустинської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЧР №043960 (який втрачений газета «Шполянські вісті» від 17.02.2015р.). Спору між сторонами немає, тому суд вважає можливим визнати за [PERSON] і [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] і розділити його між сторонами в запропонованому ними варіанту по ? частині земельної ділянки кожній, розташованої в межах Капустинської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області. На підставі викладеного, ст. ст.1268, 1278, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачка лірник Н.М. звернулася в суд з позовом до відповідача Бершадської міської ради про встановлення місця відкриття спадщини та визнання права на спадщину з тих підстав, що як стверджує [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкриласт спадщина на 1/2 частину однокімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом на майно спадкодавця була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не оформила спадщину, померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Подружжя проживало з 1991 року в даній квартирі, яка приватизована ними 03.01.1996 року до їх смерті. Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю документу, що свідчить про останнє місце проживання [PERSON] Просить встановити факт, що місцем відкриття спадщини померлого [INFO] [PERSON] є м. Бершадь Вінницької області; визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право на спадщину, що складаєтсья з однокімнатної квартири № 16, загальною площею 35,7 кв.м, житловою площею 18,9 кв.м, по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує. Від представника відповідача Бершадської міської ради Красиленко І.В. надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1216 - 1223, 1233 - 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка має на утриманні дитину відповідача [PERSON], [INFO], а відповідач допомоги позивачці на утримання дитини не надає. Тому позивачка просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на дитину до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо відповідач не виконує покладений на нього ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини, яка на підставі розпорядження голови Криничанської районної державної адміністрації № 1196-р-12 від 26 грудня 2012 року перебуває під опікою позивачки. Тому суд, на підставі ст.ст.181, 182 СК України, вважає необхідним покласти на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання дітей у частці від заробітку, як те передбачено ст.183 СК України. А задоволення позову, за правилами ст.ст. 88, 367 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат та обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивачка марченко [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Остерської міської ради, Козелецького району, Чернігівської області, актовий запис № 05. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка зазначила, що стосунки з відповідачем не склалися через відсутність взаємопорозуміння, різні характери, різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з 23 липня 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть. Тому враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, до початку розгляду справи позивачка в телефонному режимі повідомила, що в судове засідання зявитись не може, просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву в якій поросить слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Як з'ясовано судом, 24.04.2015 року, зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Остерської міської ради, Козелецького району, Чернігівської області, актовий запис № 05, між [PERSON] (дошлюбне прізвище Нехороша) [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, позивачка не має наміру зберігати сім'ю. У відповідності до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, як законного та обґрунтованого. Враховуючивикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивачка Мильнікова [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 23 лютого 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сумісних дітей немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2013 року через те, що вони не зійшлись характерами. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у звязку з чим просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище Мильнікова [PERSON]. Позивачка надла суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у справі є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб Серія 1-БК № 003021 (а.с.3). Сторони однією сімєю не проживають з травня 2013 року, миритися та жити разом не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка мотивує вимоги тим, що знаходилася у незареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дитини не надає. Тому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач - визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми 10 вересня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового засідання на 6 листопада 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а.с. 5). Дитина мешкає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на її утримання в належній кількості не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідач є працездатним, інших неповнолітній дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні не має. З огляду на майновий стан відповідача, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05 вересня 2019 року на користь матері. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторні, позицію відповідача, вік дитини. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивачка мотивує вимоги тим, що знаходилася у шлюбі з відповідачем, мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на утримання дітей не надає. Тому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач визнав. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми 5 грудня 2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до судового засідання на 24 грудня 2019 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони з 30 квітня 2003 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких, відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач (а. с. 7-8). Діти мешкають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на їх утримання в належній кількості не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач є працездатним, інших неповнолітній дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні не має. З огляду на майновий стан відповідача, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина Нікіти та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 26 листопада 2019 року на користь матері. При встановленні розміру стягуваних на користь позивача аліментів судом враховано майнове становище сторін, позицію відповідача, вік дітей. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved