Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Миролюбівської сільської ради Житомирського району Житомирської області звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, залишає дітей без нагляду, не турбується про їх виховання, фізичний та духовний розвиток, а тому є всі підстави позбавити відповідачку батьківських прав. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, оскільки вона не ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Представники третіх осіб позов не підтримали та просили відмовити в його задоволенні, оскільки в служб не має компрометуючих даних на [PERSON] щодо невиконання нею батьківських обов`язків, окрім того після відібрання дітей, остання постійно перебувала з ними в медичному закладі. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, покази свідків, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження яких матір`ю зазначена [PERSON] (а.с.20-22). Відомості про батька дітей: [PERSON] та [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. За висновком органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Миролюбівської сільської ради Житомирського району доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав, яка не виконує своїх батьківських обов`язків по догляду за малолітніми дітьми, використовує соціальні виплати не за призначенням, поводить себе неадекватно (а.с.2). Так, відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. За ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. 14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей. При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень Сімейного кодексу України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 р. за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Разом з тим, як зазначає Пленум Верховного суду України в свій Постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька та матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, суд вважає, слід відмовити в задоволенні позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки під час розгляду справи позивачем не надано доказів щодо невиконання останньою батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей, окрім того судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що після відібрання дітей [PERSON] постійно перебувала з ними в медичному закладі, а тому дані факти скасовують твердження представника позивача щодо неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських праві відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .

Outcome: dismissed