Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 07.02.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Бродівського РУЮ у Львівській області, актовий запис №11. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Підставою для звернення з позовом є те, що між сторонами сімейне життя не склалося з першого року проживання. У сторін різні погляди на життя, між ними немає поваги, любові та взаємопорозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Під час спільного проживання постійно відбувалися сварки. З моменту коли дітям виповнилося два роки позивачка з дітьми проживає у квартирі своїх батьків, хоча фактично зареєстровані по місцю проживання відповідача. З червня 2017 року сторони проживають окремо і не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. При таких обставинах примирення вважає неможливим, просить розірвати шлюб. 23.08.2018 року відкрито провадження у справі. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, на примирення не згідна. Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу, вважає примирення не можливим. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 07.02.2014 року у відділі ДРАЦС РС Бродівського РУЮ у Львівській області, актовий запис № 11 (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8)та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони примиритися не бажають, перебувають у неприязних відносинах, тривалий час разом не проживають та не ведуть спільного господарства, тому розірвання шлюбу не буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сім'я розпалася і збереження її неможливе. Визнання відповідачем пред'явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.112,113 СК України,

Outcome: approved