Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття, а також понесених нею судових витрат на правничу допомогу у звязку із поданням позову. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 12.08.2011 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який на даний час перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. В період шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання синів в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки має тимчасові заробітки за кордоном. Фактично діти перебувають на її утриманні. Провадження в справі відкрито ухвалою від 28.08.2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали особисто 27.09.2018 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, [PERSON] відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Із копії свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.08.2011 року . У період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв серії І-ЕГ №167975 та серії І-ЕГ №233757. У позовній заяві позивач зазначає, що діти проживають разом з нею. Неподання відповідачем заперечень у формі відзиву по суті позову, у тому числі щодо місця проживання дітей разом з позивачем, не дає підстав не приймати цієї обставини до уваги судом. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із поданого позову суд приходить до висновку, що сторони не досягли взаємної домовленості щодо утримання дітей, тому кошти на їх утримання(аліменти) підлягають присудженню в судовому порядку. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи сину сторін [PERSON] виповнилось 5 років, [PERSON] 2 роки. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1559 гривні, з 01 грудня 1626 гривень. Виходячи із наведених норм законодавства, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у заявленому позивачкою розмірі на рівні 1000 гривень на кожну дитину. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліменти у такому розмірі у справі не встановлено. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, вимоги позивача про стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили не ґрунтуються на вимогам закону. Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.ст.137, 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача, стягнувши з нього в користь держави судовий збір, а в користь позивачки належним чином підтверджені витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved