Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить зобов'язати відповідача зареєструвати у державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,245 га для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №083867, виданого Августівською сільською радою Біляївського району Одеської області 22.06.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256/59. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Августівської сільської Ради Біляївського району Одеської області №45 від 23.06.1993 року їй було передано у приватну власність вказану земельну ділянку. 22.06.1999 року на підставі зазначеного рішення їй був виданий державний акт. У 2012 році ТОВ «Рада Центр» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. Під час оформлення документів на земельну ділянку вона дізналася від ТОВ «Рада Центр», що [PERSON] у 2005 році приватизувала належну їй земельну ділянку, яка межує з її ділянкою та отримала державний акт. Також було з'ясовано, що [PERSON] при приватизації своєї земельної ділянки захопила частину належної їй земельної ділянки та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,229 га, тоді як фактична площа її земельної ділянки складає 0,1530 га. Також, виявлено розбіжності між розмірами та конфігурацією земельної ділянки [PERSON], що внесені до Державного земельного кадастру і тими, які існують в натурі. Вона звернулася до Управління Держземагенства у Біляївському районі із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, але їй було відмовлено з тих підстав, що в межах належної їй земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки [PERSON] Вона звернулася з позовом до суду і рішенням Біляївського районного суду від 18.02.2014 року визнано недійсним та скасовано державний акт на ім'я [PERSON]; визнано недійсним та скасовано рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №350 від 23 грудня 2004 року, яким [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,229 га по [ADDRESS], а також зобов'язано Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки, яка належить [PERSON] Вона звернулася до управління Держземагенства у Біляївському районі із заявою щодо державної реєстрації належної мені земельної ділянки в державному земельному кадастрі, надавши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вищезазначене рішення суду, але їй було відмовлено і зазначено, що скасування державним кадастровим реєстратором запису в Поземельній книзі «Відомості про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно», в тому числі про власника (користувача) земельної ділянки, можливо лише при отриманні від органу реєстрації речових прав в порядку надання інформації про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 року №118, а саме після скасування речових прав на земельну ділянку органом реєстрації речових прав та отримання державним кадастровим реєстратором, в електронному вигляді, інформації щодо проведення таких дій. Вважає дії управління Держземагенства щодо відмови зареєструвати належну мені земельну ділянку - неправомірними, у зв'язку з чим звернулася до суду з позовом. Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовної заяви. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але подав заперечення на позов (а.с. 61-64) і просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у запереченні. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Августівської сільської Ради Біляївського району Одеської області №45 від 23.06.1993 року позивачці було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,245 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS], на підставі якого 22.06.1999 року вона отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №083867, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №256/59 (а.с. 22). У 2012 році позивачка звернулася до ТОВ «Рада Центр» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, де їй стало відомо про те, що [PERSON] у 2005 році приватизувала свою земельну ділянку та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Також було з'ясовано, що [PERSON] при приватизації своєї земельної ділянки захопила частину належної їй земельної ділянки та отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,229 га, тоді як фактична площа її земельної ділянки складає 0,1530 га. Крім того, виявлено розбіжності між розмірами та конфігурацією земельної ділянки [PERSON], що внесені до Державного земельного кадастру і тими, які існують в натурі. 19.09.2013 року позивачка звернулася до Управління Держземагенства у Біляївському районі із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, де було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що в межах її земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться частина земельної ділянки [PERSON] Рішенням Біляївського районного суду від 18.02.2014 року було визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS]; визнано недійсним та скасовано рішення Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області №350 від 23.12.2004 року про передачу у приватну власність [PERSON] вказаної земельної ділянки, а також зобов'язано Управління Держземагенства у Біляївському районі Одеської області скасувати запис у Поземельній книзі щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 27-29). 15.07.2014 року [PERSON] звернулася до управління Держземагенства у Біляївському районі із заявою щодо державної реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі (а.с. 30), при цьому надала технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), але отримала відмову (а.с. 31), яка мотивована тим, що скасування державним кадастровим реєстратором запису в Поземельній книзі «Відомості про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно», в тому числі про власника (користувача) земельної ділянки можливо лише при отриманні від органу реєстрації речових прав в порядку надання інформації про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, а саме після скасування речових прав на земельну ділянку органом реєстрації речових прав та отримання державним кадастровим реєстратором, в електронному вигляді, інформації щодо проведення таких дій. Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним судом України та судами загальної юрисдикції. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною першою статті 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З наведеного вбачається, що єдиним державним органом, який може скасувати речові права на земельну ділянку, є лише суд, а не реєстраційна служба, як це зазначило у своєму рішенні управління Держземагенства у Біляївському районі. До того ж, з аналізу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що реєстраційна служба без рішення суду не має права скасовувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позивача порушені відповідачем, оскільки їй було відмовлено у реєстрації земельної ділянки, внаслідок чого вона позбавлена можливості користуватися і розпоряджатися нею, і підлягають судовому захисту.

Outcome: approved