Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач Лубенська міська рада в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення нанесених збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, мотивуючи позов тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.2001 року відповідач [PERSON] набув право власності на будівлю складу, загальною площею 42,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення міської ради від 11.07.2002 року відповідачеві [PERSON], за його заявою, надана в оренду земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,0103 га за цільовим призначенням - землі комерційного використання терміном на п'ять років. Рішенням сесії від 17.04.2007 року термін дії договору оренди був поновлений та укладений 31.07.2007 року. Згідно рішення міської ради від 25.05.2012 року ФОП [PERSON] знову поновили договір оренди на новий термін та зобов'язали в місячний термін укласти його з міською радою. У зв'язку із закриттям підприємницької діяльності, рішенням міської ради від 30.10.2012 року було внесено зміни до п. 31 рішення міської ради від 25.05.2012 р. та змінено статус орендаря. Рішення міської ради про укладення договору оренди землі [PERSON] не виконано. 08 жовтня 2015 року [PERSON] подарував належний йому об'єкт нерухомого майна [PERSON], не сплативши до міського бюджету кошти у вигляді орендної плати за землю в період з серпня 2012 року по 08.10.2015 року. На звернення Управління з питань комунального майна та земельних відносин до Управління Держгеокадастру у Лубенському районі щодо реєстрації земельної ділянки по вищезазначеній адресі, була надана інформація, що земельна ділянка зареєстрована, технічна документація на земельну ділянку виготовлена. Відповідно до листа ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській обл. від 07.06.2016 р., за період з 01.08.2012 р. по 07.10.2015 р. гр. [PERSON], сплатив орендної плати на загальну суму 557,90 грн. Земельна ділянка по [ADDRESS], площею 0,0103 га використовувалася відповідачем з порушенням земельного законодавства. Плата за землю не вносилася, борг, згідно розрахунку, виконаного Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин, за період з 01.08.2012 р. по 08.10.2015 р. становить - 13617,57 гривень. Позивач прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Лубенської міської ради збитки в розмірі 13617,57 грн. за користування земельною ділянкою площею 0,0103 га по [ADDRESS] без правоустановчих документів у період з 01.08.2012 року по 08.10.2015 року. В судовому засіданні представник позивача в особі Ступак М.В. позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, а саме на суму 8626,73 гривні, мотивуючи тим, що заборгованість нараховано за період з серпня 2012 року по 07.10.2015 року, тобто в даному випадку слід застосувати строк позовної давності. Крім цього, вони зазначають, що позивачем невірно застосовано процентну ставку річної орендної плати, оскільки, позивачем фактично було враховано 12% ставку орендної плати, а необхідно було застосувати 7% (як використання земельної ділянки для обслуговування складських приміщень). Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 29.11.2001 року відповідач [PERSON] набув право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю складу, загальною площею 42,4 кв.м., розташовану по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.8). Відповідно до ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Аналогічний порядок виникнення права власності або права користування земельною ділянкою передбачено ч. 1 ст. 120 ЗК України. Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За положеннями ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. У зв'язку з придбанням приміщення складу та подальшим письмовим зверненням відповідача [PERSON] (а.с.10), рішенням Лубенської міської ради від 11.07.2002 року (а.с.11) передано йому земельну ділянку, площею 0,01 га строком на 5 років по цільовому використанню - землі складського господарства. Також у вищевказаному рішенні відповідача зобов'язано в місячний термін заключити з міською радою договір на оренду землі і зареєструвати своє право у Лубенському міському відділі земельних ресурсів. Рішенням Лубенської міської ради від 17.04.2007 року «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення» (а.с.12) за зверненням відповідача надано останньому вищезазначену земельну ділянку в оренду, площею 0,01 га строком на 5 років по цільовому використанню - землі комерційного використання . Рішенням Лубенської міської ради від 25.05.2012 року «Про поновлення договорів оренди землі» (а.с.16) відповідачеві поновлено договір оренди земельної ділянки, площею 0,0103 га по [ADDRESS] на 5 років за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі . Цим же рішенням було зобов'язано відповідача в місячний термін укласти з міською радою договір на оренду землі, однак, вказане рішення відповідач не виконав, не уклавши договір оренди. Рішенням комісії зі встановлення розміру відсотків від нормативної грошової оцінки при укладенні договорів оренди землі від 06.06.2012 року (а.с.15), у відповідності до ст. 288 Податкового кодексу України та Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі в м.Лубни, що затверджений рішенням Лубенської міської ради від 21.01.2011 року а.с.78-81 (порядок розрахунку орендної плати - розмір орендної плати не може перевищувати … для інших земельних ділянок, наданих в оренду 12% нормативної грошової оцінки), Відповідачу встановлено 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2012-2015 роки (а.с.83-84), вартість земельної ділянки користувача [PERSON], площею 103 кв.м. за 2012-2014 роки складає 38995,13 гривень, за 2015 рік - 70998,93 гривні. На підставі клопотання відповідача, рішенням Лубенської міської ради від 30.10.2012 року «Про поновлення договорів оренди землі» внесено зміни до рішення міської ради від 25.05.2012 року в частині визначення статусу відповідача, оскільки останній провів державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності (а.с.18). Цим же рішенням, уже в черговий раз відповідача зобов'язано укласти договір оренди земельної ділянки на нових умовах у місячний термін. З матеріалів справи вбачається, про що не заперечує і сам відповідач, що рішення міської ради щодо зобов'язання його укласти договори оренди ним не виконані, що є порушенням ст.73 ЗУ «Про місцеве самоврядування». Пункт 287.1. Податкового кодексу України передбачає, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ст. 93 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Пункт 287.1. Податкового кодексу України передбачає, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Пунктом 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 156 ЗК України визначено перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Так, відповідно до п. «д» ч.І ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Згідно ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами та стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.З Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. На підставі норм Земельного, Податкового кодексів України, ст.ст.26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», рішенням Лубенської міської ради від 14.02.2014 року затверджено Порядок визначення та відшкодування територіальній громаді міста Лубни в особі Лубенської міської ради збитків, заподіяних внаслідок порушення вимог земельного законодавства, який встановив єдину процедуру відшкодування збитків, заподіяних Лубенській міській раді внаслідок порушення вимог земельного законодавства, так, відповідно до пункту 3 Порядку збитки відшкодовуються внаслідок: використання земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно п. 5.1. у разі використання земельної ділянки без правоустановчих документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1,3 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень. Згідно листа Лубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області від 07.06.2016 року за період з 01.08.2012 року по 07.10.2015 року гр..[PERSON] сплачено орендну плату за земельну ділянку по [ADDRESS], площею 0,0103 га на загальну суму 557,90 гривень, оплата проведена у 2012 році (а.с.24). Згідно акту комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 14.06.2016 року (а.с.29-30) встановлено, що відповідач [PERSON] використовував надану йому в оренду земельну ділянку по [ADDRESS] з порушенням земельного законодавства, оскільки плата за землю фактично не вносилась, і заборгованість складає 13617,57 гривень, що підтверджується розрахунком позивача (а.с.25-26). Також, вищевказана комісія вирішила, запропонувати відповідачеві добровільно відшкодувати збитки, нанесені несплатою коштів місцевому бюджету, в іншому випадку Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин забезпечити подання до суду. Рішенням Лубенської міської ради від 23.06.2016 року №153 (а.с.31), вищевказаний акт комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам від 14.06.2016 року затверджено. Незважаючи на рішення вищевказаної комісії, відповідач не вживав ніяких заходів щодо добровільної сплати коштів чи звернення щодо перерахунку суми завданих збитків, тому, його заперечення в судовому засіданні щодо невірного нарахування коштів не заслуговують на увагу. Крім цього, користуючись земельною ділянкою фактично з серпня 2012 року по вересень 2015 року відповідач, незважаючи на рішення міської ради, не спромігся укласти відповідні договори оренди. Разом з тим, згідно ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється в три роки. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Незважаючи на те, що починаючи з 2012 року позивачу було відомо про порушення його цивільного інтересу, він не звертався до суду з позовом про стягнення коштів. Відповідачем [PERSON] заявлено письмове клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід застосувати позовну давність щодо позовних вимог, а тому слід рахувати заборгованість з серпня 2013 року по 07.10.2015 року, що складає: 11473,82 гривні (за 2013 рік - 385,95х5=1929,75; за 2014 рік - 385,95х12=4631,40; за 2015 рік - 532,49х9 + 120,26 = 4912,67). За таких підстав, позов підлягає задоволенню частково. Суд відноситься критично по заперечень відповідача про те, що позивач невірно провів розрахунок збитків з урахуванням 12 % від нормативної грошової оцінки землі, бо він використовував вищезазначену земельну ділянку за цільовим призначенням - для обслуговування складських приміщень, за яке, відповідно до Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Лубни, передбачено сплату орендної плати в розмірі 6-9 % від нормативної грошової оцінки землі, враховуюче наступне : Рішенням Лубенської міської ради від 30.10.2012 року «Про поновлення договорів оренди землі» (а.с.18) за клопотанням відповідача (а.с.17) останньому поновлено договір оренди земельної ділянки, площею 0,0103 га по [ADDRESS] на 5 років за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі . З вищезазначеним рішенням відповідач погодився і не оскаржував. Відповідно до п.2.4. Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Лубни (а.с.78-81), розмір річної орендної плати встановлюється на рівні 6-12 відсотків від нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, що не ввійшли до переліку, передбаченому вищезазначеним пунктом Положення, зокрема -будівництво та обслуговування будівель торгівлі. Таким чином суд вважає, що позивачем проведено розрахунок суми завданих збитків, з урахуванням розміру річної орендної плати на рівні 12 відсотків від нормативної грошової оцінки (а.с.25-26), в межах своєї компетенції та на законних підставах,

Outcome: partial