Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] міської ради, ЖБК «ПРОТОН-4» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. У позовній заяві зазначила, що 11.01.2004 року померла [PERSON] її мати. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки батько [PERSON] помер 17.07.1998 р. У звязку з тим, що у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. У звязку з вищенаведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради надала письмові заперечення, в яких прохала вирішити справу відповідно до норм діючого законодавства. Представник відповідача ЖБК «ПРОТОН-4» у судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідок від 05.09.1984р., 15.01.1992 р. [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] у ЖБК «ПРОТОН-4», виплативши її повну вартість у розмірі 3710 руб.(а.с.17-18) Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], загальна площа вказаної квартири складає 45,7 кв. метрів, жила 30,8 кв. метрів.(а.с.22) Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-АВ № 201077, батьком останньої записано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 11). Зі свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЖТ № 368611 від 07.10.1994 року вбачається, що укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу останній присвоєне прізвище «Тоноян» (а.с.12). Згідно з актовим записом №1368 від 17.07.1998 року, вчиненим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, зареєстровано смерть [PERSON], який помер 17.07.1998 року (а.с.10). Згідно з актовим записом №102 від 12.01.2004 року, вчиненим відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, зареєстровано смерть [PERSON], яка померла 11.01.2004 року (а.с.9). Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до довідки 23/33 від 26.08.2015р., виданої ЖБК «ПРОТОН-4», [PERSON] ([PERSON]) дійсно проживала за адресою : [INFO], разом із матір'ю [PERSON] (а.с.19), отже , вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулася з заявою про отримання спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2015р. №2007/02-31, державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлої 11.01.2004 року матері [PERSON] (а.с.8). Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості в інший спосіб реалізувати свої спадкові права, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved