Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] .. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачем розлучилися, донька проживає з нею і в теперішній час, будучи повнолітньою, навчається в Путивльському коледжі СНАУ. У зв`язку з цим, вона потребує додаткових коштів на утримання, однак відповідач добровільно не підтримує дитину матеріально, хоча має таку можливість. Просила стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини яка навчається в твердій грошовій сумі 1500 грн.. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без її участі, про що надала до суду заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував про стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 500 грн.. З наданого ним письмового відзиву на позовну заяву вбачається, що на його утриманні на даний час знаходиться його батько [PERSON] , якому внаслідок тяжкого захворювання ампутували ногу. На сьогоднішній день у зв`язку з хворобою батька і необхідністю постійного догляду за ним він не має можливості знайти постійну роботу та отримувати заробітну плату. Третя особа [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлена належними чином, в судове засідання не з`явилася по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Суд, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути без її участі за наявними доказами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народилася донька [PERSON] , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.3). Остання, будучи повнолітньою, навчається на 2 курсі технологічного відділення Путивльського коледжу Сумського національного аграрного університету за денною формою навчання І рівня акредитації, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с.2). Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи вони у шлюбі між собою. За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач одружений, ніде не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Буринської РДА по догляду за батьком [PERSON] , що підтверджується висновком ЛКК №60 випискою з карти хворого, ,довідкою про отримання допомоги (а.с.13-15,37). Також, судом враховується і стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, яка знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення і отримує компенсацію за надання послуг, а також отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я, що підтверджується довідками управління праці та соціального захисту населення (а.с.30а,31). Судом також приймається до уваги, що повнолітня дитина сторін фізично здорова, має свій дохід, у виді щомісячної стипендії, що вбачається з довідок про доходи Путивльського коледжу СНАУ (а.с.17-19). Оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка навчається, в твердій грошовій сумі 800 грн., що не поставить його в скрутне матеріальне становище, а доводи останнього про неможливість надання такої, суд вважає необґрунтованими. Аргументи відповідача, що дочка проживає окремо від позивачки в гуртожитку за місцем навчання не впливають на висновок суду щодо обов`язку останнього надавати їй матеріальну допомогу, оскільки ці обставини зумовлені лише денною формою навчання, яка у відсутності навчального процесу фактично мешкає з позивачкою. Стягуючи аліменти на користь позивачки суд, вважає що саме в такий спосіб будуть дотримані права дитини. При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати позивачем коштів на утримання дитини у розмірі 1500 грн., оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону. З врахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки позивачка була звільнена від його сплати в силу закону при поданні позову.

Outcome: partial