Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення з квартири та стягнення матеріальної та моральної шкоди. В своїй позовній заяві посилалася на те, їй на праві власності за заповітом належить квартира [ADDRESS]. Про що свідчить відповідний запис у витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2014 року. В даній квартирі проживає відповідачка [PERSON],я кА незаконно користується даної квартирою. Просить усунути перешкоди в користуванні даною квартирою та виселити відповідачку з вказаної квартири та стягнути з неї 500000 грн. матеріальної та моральної шкоди за користування вказаною квартирою. Позивачка та її адвокат в залі судового засідання позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просили позов задовольнити. Відповідачка та її представники в судовому засіданні позов не визнали повністю, в своїх поясненнях та письмових запереченнях просили в позові відмовити. Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] подала на реєстрацію нечинний правовстановлюючий документ - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на її ім'я Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1999 року за реєстром №2-8382, тим самим ввівши в оману державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області [PERSON], яка прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15716909 від 11 вересня 2014 року щодо реєстрації права приватної власності на спірну квартиру. Зазначає, що указане свідоцтво про право на спадщину за заповітом було визнано недійсним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 квітня 2000 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та виселення. Також встановлено, що для скасування запису в Державному реєстрі прав\~\~про право власності на нерухоме майна за [PERSON] вона повинна звернутись до реєстраційної служби із відповідною заявою та рішенням суду про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15716909 від 11 вересня 2014 року щодо реєстрації права приватної власності на спірну квартиру. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23 червня 1999 року [PERSON]І. купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано 24 червня 1999 року в Чернівецькому комунальному обласному БТІ у реєстраційній книзі №86 на стор.303 за реєстраційним номером 7568, що підтверджується відміткою на договорі купівлі-продажу від 23 червня 1999 року. В грудні 2014 року [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області із заявою щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на належну їй квартиру. Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області [PERSON]\~\~№18508419 від 31 грудня 2014 року відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на вказане нерухоме майно у зв'язку з тим, що 10 вересня 2014 року уже було зареєстровано право власності на спірну квартиру за [PERSON]на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане на її ім'я Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 29 жовтня 1999 року за реєстром №2-8382. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2015 року було визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №15716909 від 11 вересня 2014 року щодо реєстрації права приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.07.2015 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] У звязку з викладеним встановлено, що позивачка [PERSON] не має законних прав щодо усунення перешкод в користуванні їй власністю, у зв»язку з тим, що вказана спірна квартира належить не їй , а відповідачці [PERSON] Враховуючи наведене суд вважає, що в позові необхідно відмовити в повному обсязі. У зв»язку з тим , що [PERSON] відмовлено в позові, щодо усунення перешкод в користуванні власністю, суд вважає, що всі інші позовні вимоги позивачки теж не підлягають задоволенню. Щодо вимог відповідачки [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомоги 750 грн. , суд вважає, що в цьому необхідно відмовити. Частиною першою ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з поданої заяви, представник відповідача просить на підставі ст.79, ст.84 ЦПК України стягнути з позивача витрати на правову допомогу, повязані з залученням адвокатів та представництво в суді . Згідно ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.47 цього Кодексу учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі (сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб), є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу. Положеннями ст.56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Як було встановлено судом, відповідач [PERSON] з заявою до суду про допуск до участі в справі [PERSON] та [PERSON] в якості особи, яка надає правову допомогу не звертались, остання не була допущена судом до участі в розгляді справи як особа, яка надає правову допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed