Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками неповнолітніх дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітніх дітей. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно; та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно з дня звернення до суду з позовом. Позивачка позов підтримала та пояснила про обставини, що описані вище. Додала, що відповідач не цікавиться долею дітей, не телефонує, не вітає дітей з Днем народження, не надає допомогу на їх утримання. В останнє судове засідання позивачка не з'явилася, та згідно до усної заяви просила справу в подальшому розглядати без її участі. Відповідач позов не визнав. Пояснив суду, що він щомісячно надає допомогу на утримання дітей; і таку ж допомогу надає його мама - бабуся дітей. Зважаючи, що відповідач надає дітям допомогу, наразі ніде не працює і є батьком дитини від іншої жінки, з якою проживає, то просить суд відмовити в задоволенні позову. В послідуючі засідання відповідач не з'явився. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з'явилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками неповнолітніх дітей. Діти перебувають на утриманні позивачки. Батько дітей, відповідач у справі, не надає допомоги на їх утримання. Дана обставина була підтверджена в ході розгляду справи як позивачкою, так і свідком [PERSON], яка надала показання про те, що проживає з донькою (позивачкою у справі) за однією адресою. Ще з часу народження дітей відповідач не надає допомогу на утримання дітей. Таку допомогу надає свідок. Отже, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження показання відповідача про те, що він надає допомогу на утримання дітей, а тому немаж підстав для задоволення позову. Таким чином в ході розгляду справи було встановлено, що відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 грн. щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України, та приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму, який встановлений законодавством України для дитини відповідного віку; та що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. При цьому приймається до уваги майновий стан сторін. В даному випадку враховується, що обов'язок з утримання дитини покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. На момент звернення до суду з позовом позивачка перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, і не заперечує що отримувала соціальну допомогу. В той же час враховується, що вона не має інших джерел доходу. Суд зважає на положення ч. 4 статті 84 СК України, згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Свідок [PERSON] ствердила той факт, що відповідач не надає допомогу дітям, не цікавиться і не відвідує їх протягом тривалого часу, не допомагає матері дітей. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом. Суд враховує положення ч. 4 статті 84, статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved