Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем на підставі того, що сімейні відносини припинені остаточно, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу не можливе. Також позивачка просить: визначити місце проживання неповнолітньої дитини, а саме: залишити проживати [PERSON], 2012 року народження, разом з матір`ю; змінити своє прізвище на дошлюбне «[PERSON]» та прізвище доньки «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]». Сторони у судовому засідання участі не приймали, але кожен надав заяву, у якій просив суд розглядати справу без їх присутності. Позивачка у письмовій заяві до суду підтримала свої позовні вимоги та вказала, що спору щодо проживання дитини, матеріального спору з відповідачем у неї не має. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав та вказав, що спору щодо проживання неповнолітньої дитини з позивачкою не має, не заперечує проти проживання дитини з матір`ю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.07.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №997. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 05.11.2012 року, а/з №9821). Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, що у відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, судом встановлено, що відповідач не заперечує проти її проживання разом з матір`ю. Відповідно до ст. ст. 160 СК України місце проживання неповнолітньої дитини подружжя слід визначити за її фактичним місцем проживання, а саме -з її матір'ю. Враховуючи викладене, позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Щодо вимог про зміну прізвища дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч.5 ст. 148 Сімейного кодексу України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно зі ст. 3 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, заяв позивача та відповідача, спору щодо зміни прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» у сторін немає, відповідач згоден зі зміною прізвища дитини, доказів, що сторони позбавлені можливості вирішити вказане питання у позасудовому порядку до суду не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги про зміну прізвища дитини задоволенню не підлягають. Суд роз`яснює позивачці її право вирішити зазначене питання у порядку, встановленому Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5.

Outcome: partial