Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач КС «Партнер» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору кредиту №КСНП-0238 від 31.08.2017 року позивач надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 18\~087,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці, цільове призначення кредиту погашення боргу. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №0238-П від 31.08.2017 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями позичальника, що випливають із договору кредиту. Позивач свій обовязок по кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, про що свідчить розписка позичальника [PERSON] про отримання коштів №8219 від 31.08.2017 року. Однак, відповідачем не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Станом на 25.09.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 32\~657,23 грн., що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Оскільки, у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до укладеного договору кредиту №КСНП-0238 0238 від 31.08.2017 року позивач надав позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 18\~087,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяці, цільове призначення кредиту погашення боргу. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З метою забезпечення виконання умов договору кредиту між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №0238-П від 31.08.2017 року, відповідно до якого відповідач [PERSON] взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями позичальника, що випливають із договору кредиту. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, позичальник та поручитель є солідарними боржниками по відношенню до КС «Партнер». Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, про що свідчить розписка позичальника [PERSON] про отримання коштів №8219 від 31.08.2017 року. Однак, відповідачами не здійснювалось вчасне погашення кредитних коштів у повному обсязі. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України, відповідачі зобовязання за вказаними договорами не виконали. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами умов договорів, останні повинні сплатити позивачу загальну суму заборгованості, що станом на 25.09.2018 року згідно довідки-розрахунку становить 32\~657,23 грн., з них: 18\~087,00 грн. залишок суми кредиту; 5\~828,09 грн. відсотки за користування кредитом; 8\~742,14 грн. відсотки за несвоєчасну сплату кредиту. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до цього у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання відповідачем зобовязань за договором. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 1\~762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №249 від 24.09.2018 року, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved