Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є пенсіонером МВС та отримує пенсію. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, а також судові витрати за надання правової допомоги в сумі 300 грн. Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.15). Відповідач позов та обставини, вказані в позові, не визнав, вказавши в судовому засіданні, що дитина знаходиться на його утриманні, а дружина не має постійного місця роботи, а кошти, які інколи заробляє, всі прогулює. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та пояснень відповідача встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Дитина народились під час шлюбу, в якому сторони перебувають з 23 вересня 2005 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с.3). З позовної заяви вбачається, що син [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, Відповідач є пенсіонером МВС та отримує пенсію. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як передбачено ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має постійний дохід - отримує пенсію, то є підстави для присудження аліментів у частці від його заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Проаналізувавши і врахувавши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що є обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на малолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно з ст. 79, ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. (а.с. 6, 7, 8) та судовий збір в дохід держави у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved