Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] сільської ради, про визнання права власності, посилаючись на те, що 13 жовтня 2015 року помер її батько [PERSON]. 14 лютого 2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне майно заповів [PERSON]. Батьку на час смерті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (колишній колгоспний двір), по вул.Залізнична, № 3 в с. Криве, Козівського району, на підставі свідоцтва про право особистої власності від 23 травня 1991 року. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини оскільки спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору вирішується виключно в судовому порядку, оскільки свідоцтво про право на спадщину на колгоспний двір не відповідає чинному законодавству. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А) загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м., літню кухню (Б) площею 37,6 кв.м., сарай (В) площею 58,3 кв.м., господарську будівлю для приготування кормів (Г) площею 2,9 кв.м., огорожа штахетник (№1) та ворота металеві (№2), які знаходяться по вулиці Залізнична №3 в с.Криве Козівського району, Тернопільської області. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 29 лютого 2016 року позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання подала відзив на позов, згідно якого не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] Просять справу розглядати у відсутності представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, приймаючи до уваги відзив на позов [PERSON] сільської ради, перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], належав на праві власності житловий будинок, (колишній колгоспний двір), по вул.Залізнична, № 3 в с. Криве, Козівського району, підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с.11), довідкою Козівського РБТІ від 25 лютого 2016 року № 5 (а.с.9). Згідно виписки з погосподарської книги від 27 січня 2016 року станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були [PERSON], [PERSON]П, [PERSON]М, [PERSON], [PERSON] (а.с.12). 14 лютого 2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого все належне майно заповів [PERSON] (а.с.3). 13 жовтня 2015 року [PERSON] помер, підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №192708 (а.с.2). Довідкою [PERSON] сільської ради № 65/02-19 від 27 січня 2016 року, підтверджується, що [PERSON] (спадкодавець), який помер 13 жовтня 2015 року і на день його смерті з ним проживали та були зареєстровані [INFO]: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Відповідно ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які були членами колгоспного двору, не заперечують з приводу визнання за [PERSON] права власності на цілий житловий будинок, по вул. Залізнична, 3 в с. Криве Козівського району, підтверджується заявами (а.с.13-17). Козівською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно колгоспного двору, підтверджується відмовою нотаріуса №195/01-16 від 31 березня 2016 року (а.с.21). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно п.6 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного

Outcome: approved