Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. За життя, [PERSON] склала заповіт на її користь, однак в установлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання спадщини на ? частини цієї квартири, бо вважала, що фактично її прийняла, так як відразу після смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната 9,7 кв.м., 2-а кімната 14,7 кв.м., 3-я кімната 6,6 кв.м., кухня площею 6,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., вбиральні площею 1,2 кв.м., коридора площею 5,2 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглядати без його участі. (а.с. 19) Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив розглядати справу без його участі. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення позову, між спадкоємицею і нею не було ніякої домовленості щодо розміру часток у праві власності на квартиру. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді пояснили, що позивачка при житті [PERSON] доглядала за останньою, здійснила її поховання поминки та відразу переїхала з чоловіком у спірну квартиру, в якій зробила ремонт, встановила котел тощо. Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків, третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). За життя, [PERSON] склала заповіт від 24.11.1998 року, за яким все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 9). На підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.02.1998 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 8, 11-12). У відповідності із ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу». На підставі ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі ст. 369 ЦК України співвласник і майна, що знаходиться в спільній сумісній власності володіють і користуються ним сумісно, якщо інше не встановлено угодою між ними. Розпорядження майном, що знаходиться в спільній сумісній власності провадиться за згодою всіх співвласників. Якщо угода вимагає нотаріального посвідчення, або державної реєстрації, згода інших учасників спільної власності повинна бути нотаріально посвідчена. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що знаходиться в спільній сумісній власності, може бути розділено між співвласниками за угодою між ними. За ч. 4 ст. 372 ЦК України договір про розділ нерухомого майна, що знаходиться в спільній сумісній власності, укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Без розділу спільної сумісної власності вищевказаної квартири, без визначення часток в спільній сумісній власності неможливе ні подальше користування квартирою та розпорядження нею, також неможливо отримати нам свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням ч.2 ст. 372 ЦК України, якою передбачено, що у разі визначення частки в спільному сумісному майні, частки співвласників є рівними, таким чином судом встановлено, що при житті між померлою [PERSON] та [PERSON] не виникало суперечок з приводу часток на квартиру і вони вважали, що їх частки рівні, тобто їм належало по 1/2 в частині, кожному. Як убачається з копії спадкової справи після померлої [PERSON], із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частину даної квартири [PERSON] в установлений законом строк не зверталася (а.с. 16-18). Проте, як вбачається з наданих копій квитанцій, [PERSON] сплачувала комунальні платежі по користуванню газом, світлом, у квартирі [ADDRESS] Відповідно до ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 p., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON], займалась її похованням, замовляла поминальний обід, після смерті спадкодавці позивачка почала проживати у спірній квартирі, зробила в ній ремонт, сплачує комунальні послуги та вже майже 14 років розпоряджається нею як своєю власністю згідно заповіту, даний факти і підтвердили свідки в судовому засіданні.

Outcome: approved