Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей сторін - доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 06 листопада 2013 року шлюб між ними розірвано та спільне проживання припинено, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно недостатньо надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні з позовом погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25 січня 1997 року сторони перебували у шлюбі, який 06 листопада 2013 року розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 25 липня 2008 року та копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області 06 листопада 2013 року (а.с.8,9). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження яких відповідач записаний батьком, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] виданих Комінтернівським відділом РАГС м. Харькова 12 грудня 1997 року (а.с.6,7). Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.10) , відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно та в недостатній кількості, не працює, але є особою працездатного віку, інвалідом не являється, інших утриманців не має і спроможний сплачувати аліменти. Тому позивачка звернулася в суд з позовом. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходяться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальну допомогу на їх утримання надає нерегулярно та в недостатній кількості, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, не працює, інвалідом не являється, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 05 червня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved