Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Експрес-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором № 251406/52/к/НК від 25.02.2014 року в сумі 11098,61 грн. мотивуючи тим, що згідно вказаного договору відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 11200,00 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою 30 % річних. Але відповідач, починаючи з жовтня 2014 року, порушує умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті тіла кредиту та відсотків. Станом на 18.05.2015 року заборгованість по тілу кредиту складає 7464,00 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам складає 1222,79 грн., пеня по кредиту та відсоткам нарахована відповідно до п.п. 6.2, 6.4 Договору складає 456,16 грн. Пунктом 6.4. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання відповідачем будь-якої умови Договору, зазначеної в п.5.2.3, 5.2.4 Договору, відповідач сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту. Тому відповідачу також нарахований штраф в розмірі 10% в сумі 1120,00 грн. за неповідомлення банку про неможливість виконання договору (п.5.2.4 Договору). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України відповідачу також проведено інфляційні нарахування на тіло кредиту та відсотки, що відповідно складає 645,85 грн. та 180,81 грн. згідно з доданим розрахунком. Тобто позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача на загальну суму 11098,61 грн. Позивач ПАТ\~АБ\~Експрес-Банк\~в особі начальника Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ АБ «Експрес-Банк» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] проти позову частково заперечує і не згодна із вимогами позивача про стягнення з неї заборгованості щодо нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафу, оскільки її доходу недостатньо для того, щоб сплатити суму боргу в повному обсязі, посилаючись на тяжке матеріальне становище. Вона на даний час ніде не працює та перебуває на обліку у центрі зайнятості Томаківського РЦЗ як безробітна з 06 листопада 2014 року, про що надала суду відповідні докази (довідку центру зайнятості за вих. № 733 від 13.07.2015 р. та копію трудової книжки). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.02.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір № 251406/52/к/НК, за яким банк надав відповідачеві кредит на споживчі потреби у сумі 11200,00 грн., строком на 24 місяці, з 25.02.2014 р. по 25.02.2016 р., зі сплатою 30% річних. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом внесення готівки в касу банку з подальшим зарахуванням коштів на рахунок, вказаний в п.2.3. Договору, не пізніше термінів та в сумах, визначених в Додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору. Проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем щомісячно в останній робочий день звітного місяця (без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту, методом факт/факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році (п.4.1). Позичальник зобовязується використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором; забезпечити виконання своїх зобовязань за договором (п.5.2.1, 5.2.2). Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за прострочення позичальником строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконання зобовязання за кожний день прострочення. В такому ж розмірі сплачується пеня за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати нарахованої комісії та повернення кредиту (п.6.3, п.6.4.). За невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п.5.2.3, 5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту на кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання (п.6.5.). З матеріалів справи суд вбачає, що позивачем дійсно направлялися на адресу відповідача повідомлення про наявність несплачених платежів за кредитом та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копіями вказаних повідомлень від 02.12.2014 р., 08.01.2015 р. та поштовими повідомленнями про вручення відповідачу під особистий підпис. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певні послуги, а інша сплатити вартість отриманих послуг. Згідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою. Статтею 549 ЦК України передбачено, що «Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання». Але статтею 551 ЦК України передбачено, що «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення». З доданих позивачем документів суд вбачає, що відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 11098,61 грн., що підтверджується довідками по відповідним рахункам та розрахунком заборгованості станом на 18.05.2015 р., з них: 7464,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 1222,79 грн. заборгованість по нарахованим відсоткам; 465,16 грн. заборгованість по пені; 645,85 грн. інфляція на тіло кредиту; 180,81 грн. інфляція на відсотки; 1120,00 грн. штраф. З довідки центру зайнятості за вих. № 733 від 13.07.2015 р. та копії трудової книжки відповідача суд вбачає, що остання у жовтні місяці 2014 року була звільнена з місця роботи та зареєстрована як безробітна в Томаківському ЦРЛ з 06.11.2014 р. по теперішній час. Тобто відповідач надала суду належні докази щодо неможливості сплати заборгованості за кредитом в повному обсязі, оскільки твердження позивача, що відповідач почала порушувати умови кредитного договору саме з жовтня місяця 2014 року співпадають з датою її звільнення з роботи (27.10.2014 р.). Таким чином відповідач при укладенні договору могла не розраховувати і не могла передбачити настання таких обставин. За таких обставин, суд враховує норми ст.3 ЦК України, щодо справедливості, та розумності, які є загальними засадами цивільного законодавства та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України, з урахуванням обставин справи, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, враховуючи матеріальний стан останньої, суд вважає необхідним зменшити на 50% розмір пені та штрафів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі: 456,16 грн. заборгованість по пені; 1120,00 грн. штраф., а саме зменшити розмір пені та штрафів на 50%, тобто стягнути з відповідача в розмірі: 232,58 грн. заборгованість по пені; 560,00 грн. штраф. Крім того, суд вважає, що штраф та пеню слід зменшити для того, щоб відповідач реально виконала грошові зобовязання за кредитним договором, тобто підлягає стягненню заборгованість всього в сумі 10306,03 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Під час подання до суду позовної заяви судовий збір позивачем було сплачено в мінімальному розмірі 243,60 грн. Тому суд стягує з відповідача таку ж суму судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial