Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. Сторони перебували у шлюбі, який 27 січня 2010 року розірвано. Від шлюбних відносин із відповідачем є повнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що дитина досягла повнолітня, але навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Одеської національної морської академії на денній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги. Батько дитини не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Позивачка просить суд стягнути з[PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , який продовжує навчання до досягнення ним 23-річного віку в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до [INFO] року. Позивачкою по справі до суду надано заяву про зміну позовних вимог, а саме просила суд стягувати аліменти на її користь до 30 червня 2017 року. Відповідач у судове засідання не з'явився надав заяву про визнання позовних вимог, а саме стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до 30.06.2017 року, просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 27 січня 2010 року було розірвано, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадянина про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбних відносин із відповідачем є повнолітня дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Приводом для звернення позивачкою до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини призвело те, що дитина хоч досягла повнолітня, але навчається в Морехідному коледжі технічного флоту Одеської національної морської академії на денній формі навчання, за контрактом, що підтверджується довідкою № 1183 від 19.11.2015 року. Дитина не має джерел доходів, знаходиться на утриманні матері, та потребує матеріальної допомоги. Батько дитини не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. В судове засідання відповідачем надано заяву про визнання змінених позивачкою позовних вимог. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначене судом було перевірено законність вимог позивачки та встановлено про наявність правових підстав для задоволення позову та застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачкою по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у частці від доходів відповідача щомісячно, що відповідачем визнається. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved