Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачка подала позов до суду, в якому зазначила, що [PERSON] є її рідною матірю, яка проживала весь час за адресою: вул. Калініна, буд. 189 с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. За життя була одружена з [PERSON] Її прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] на підставі свідоцтва про одруження. У 1969 році [PERSON] побудував житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Водяне, вул. Калинова, 189 (колишня вулиця Калініна). Згідно рішення виконавчого комітету Водянської сільської ради від 16 березня 1993 року № 3-14 оформлено право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] 06 березня 2008 року [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів дружині [PERSON] [PERSON] помер 07 жовтня 2008 року. Після смерті [PERSON] її мати спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. 06 вересня 2016 року померла мати [PERSON] Вона спадкоємець звернулася до державної нотаріальної контори з приводу прийняття та оформлення спадщини. Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно, до якої входить: земельна ділянка розміром 0,32 га, житловий будинок , що розташовані село Водяне, вулиця Калинова (колишня Калініна), будинок 189. Державний нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 0,32 га, яка розташована в селі Водяне, вул. Калинова, 189. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Останні роки життя мама була хвора та потребувала весь час допомоги,. яку вона їй надавала, проживаючи разом з нею, і до теперішнього часу проживає в цьому житловому будинку та доглядає за ним. Просила встановити факт належності при житті [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Водяне, вул. Калинова, буд. 189; 2) встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON]; визнати право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за нею - [PERSON] До судового засідання позивачка не зявилася, просила справу розглядати без її участі, про що надала суду відповідну заяву. Представник відповідача просив справу розглядати без його участі, про що надав відповідного листа, в якому зазначив про те, що заперечень проти позову вони не мають. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матірю позивачки була [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 128390 від 03.09.1958 р. (а.с. 10). Прізвище позивачки було змінено на «Бєлік» при укладенні шлюбу відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖС № 370298 від 19.11.1977 р. (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 391125 від 29.01.1971 р. мати позивачки уклала шлюб та отримала прізвище «Берднікова» (а.с. 12). Виконавчим комітетом Водянської сільської ради прийнято рішення № 3-14 від 16.03.1993 р., за яким оформлено право приватної власності на житловий будинок № 189 по вул. Калініна в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області за [PERSON] (а.с. 19). На підставі рішення Водянської сільської ради № 1-4 від 19.03.1996 р. [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,32 га, яка розташована по вул. Калініна, 189 в с. Водяне, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 726 від 06.05.1996 р. (а.с. 29). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Водянської сільської ради та зареєстрований під номером 206, згідно якого все своє майно заповів дружині [PERSON] (а.с. 15). 30.09.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 118759 від 07.10.2008 року (а.с. 14). 06.09.2016 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 362011 від 09.09.2016 року (а.с. 13). Позивачка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори. Камянсько-Дніпровскою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 12/2017 та видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом 12.10.2017 р. на майно померлої [PERSON]., а саме земельну ділянку площею 0,32 га по вул. Калинова, 189 в с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. 12.10.2017 року позивачкою отримано витяг № 100161506 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18). Щодо решти спадкового майна нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.11.2017 року за № 112/02-31. Підставою відмови стало те, що житловий будинок, яким володів спадкодавець, не був належним чином оформлений на нього, правовстановлюючих документів на цей будинок він не мав. 22.09.2017 року за замовленням позивач було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок (а.с. 23-28). За повідомленням ТОВ ЗМБТІ від 13.10.2017 р. № 11193 згідно розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації від 21.03.2016 р. № 115 в селі Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області назва вулиці Калініна змінена на вулицю Калинову (а.с. 22). За даними технічного паспорту на земельній ділянці розташовано: «А» - житловий будинок, загальною площею 56,7 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., «а» - прибудова, ганок до «а», «Пг» - погріб з шийкою, «Б» - гараж, «В» - літня кухня, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «Ж» - сарай, «З» - теплиця, № 1 ворота, № 2 паркан, № 3 паркан, № 4 свердловина. Як вказується у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивачка є спадкоємецею першої черги як донька спадкодавця [PERSON] Право на спадкове майно земельну ділянку позивачкою оформлено в нотаріальній конторі. Будинок, яким за життя володів та користувався спадкодавець, позивачка не може оформити в нотаріальній конторі, оскільки спадкодавець належним чином за життя не оформив своє право власності на нього. У звязку з цим державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, право власності на спадкове майно може бути визнано за позивачкою лише в судовому порядку. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved