Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У звязку з викладеним вона звернулася з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала і пояснила, що від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. При цьому пояснив, що він за станом здоровя не може мати дітей, у звязку з цим не вважає себе батьком неповнолітнього [PERSON], а тому на його думку підстав для стягнення аліментів не має. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 4). У судовому засіданні відповідач неодноразово наголошував, що він не являється батьком неповнолітнього [PERSON], але зазначені обставини спростовуються наступним. Ухвалою суду від 21 березня 2016 року провадження по справі було зупинено, до розгляду цивільної справи № 496/5198/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини (а.с. 20). Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року, яке набрало чинності, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини відмовлено. В ході зясування обставин по вищевказаній цивільній справі, судом було призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу. Згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, проведеної експертами КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (висновок №7, експертиза розпочата 25 січня 2016 року, закінчена 24 лютого 2016 року) встановлено, що громадянин [PERSON], 11 квітня 1966, може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,9999%, батьківство практично доведене. Виходячи з наведеного, суд не приймає до уваги доводи відповідача в тій частині, що він не являється батьком [PERSON]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтвердив у судовому засіданні відповідач, а тому ця обставина у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, судом було встановлено, що відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Доводи відповідача про те, що він не працює за станом здоровя, нічим не підтверджені. На теперішній час він є працездатним. Необхідність в оперативному лікуванні відповідача сама по собі не є підставою для звільнення від сплати аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції\~\~про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved