Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька. Свою позовну заяву обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON], 28 березня 2014року народження, який проживає з нею. На даний час відповідач залишив сім»ю, і не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, матеріальної допомоги не надає. Син народився в Іспанії, з вродженою вадою, і тому він поставлений на спеціальний контроль в лікаря в Іспанії. В зв»язку з цим вона з сином повинна періодично проходити огляд у спеціалістів за місцем його народження. А відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд сина на лікування за кордон, мотивуючи тим, що не хоче щоб вона їхала з сином за кордон. Просила дати дозвіл на виїзд за межі України до Іспанії та інших країн Євросоюзу та Шенгенської угоди малолітнього сина, без згоди батька у її супроводі. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що у зареєстрованому шлюбі сторін народивсясин [PERSON], 28 березня 2014року народження.(а.с. 3-7). Після припинення шлюбних відносин з відповідачем син залишився проживати з позивачкою, яка\~ має намір поїхати з дитиною за кордон в Іспанію на лікування, оскільки дитина від народження має вроджену ваду, яку потрібно систематично лікувати. Крім того, медичне обстеження дитини слід проводити за місцем його народження та приписки до дільничої лікарні, в даному випадку в Іспанії. Однак, позивачка не змогла отримати від відповідача нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд сина за кордон. У відповідності з вимогами ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 р. № 724), перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними; згідно пп.2 п.4 Правил виїзд дитини віком до 16 років за межі України у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З урахуванням вказаних норм міжнародного права та національного законодавства, враховуючи встановлені обставини та інтереси малолітнього сина сторін, закордонна поїздка якого сприятиме його фізичному розвитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», ст.154 СК України, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 р. № 724),

Outcome: approved