overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 04.09.2004 року першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №600. При цьому позивачка посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], котрі проживають разом з нею. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.09.2004 року першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №600. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], котрі проживають разом з позивачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітніх дітей і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 04.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції м. Одеси, актовий запис №837. При цьому позивачка посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції м. Одеси, актовий запис №837. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачкою. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 04.11.1994 року відділом реєстрації громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №1219. При цьому позивачка посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.11.1994 року відділом реєстрації громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №1219. Від спільного шлюбу сторони мають двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.05.2007\~року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси,\~актовий запис\~№196. При цьому позивачка посилаляся на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Провадження у справі відкрито Ухвалою суду від 12.12.2017 року. Матеріали справи містять заяву позивачки про розгляд справи за її відсутності та наполяганні на задоволенні позову у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про отримання судової повістки, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У порядку ст.281 ЦПК України розгляд даної цивільної справи здійснюється у заочному порядку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.05.2007\~року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси,\~актовий запис\~№196. Від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], котра проживає разом з позивачкою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.06.1999 року Відділом реєстрації актів громадського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №386. При цьому позивач посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу дітей не мають. Сторони звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позивач просила вимоги задовольнити, відповідач позов визнав повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №386. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №516. При цьому позивач посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка та її представник звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, відповідач був повідомлений належним чином, проте до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомляв, з будь-яким клопотаннями до суду не звертався. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №516. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.09.2008 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №750. При цьому позивач посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Сторони звернулись із заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких позивачка просила вимоги задовольнити, відповідач позов визнав повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2008 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №750. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній.\~ \~ Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №1486. При цьому позивачка посилалася на те, що шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вона не має наміру їх поновлювати, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі.\~ \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №1486.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий проживає з позивачкою.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у них відсутній.\~ Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, що має істотне значення, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх неповнолітньої дитини і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05.10.2002 року відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №864. При цьому позивачка посилалася на те, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, проживають окремо, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивачка звернулась до суду із заявою про підтримання вимог за позовом у повному обсязі та проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений за його місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, своєї думки щодо позову не висловив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні та наявних у справі матеріалів, позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.10.2002 року відділом РАГС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №864. Від спільного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сім`я носить виключно формальний характер. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню позивачки, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06.03.2013 року, мотивуючи тим, що подружнє життя у них не склалося з причин непорозуміння одне одного, постійними сварками на цьому та побутовому ґрунті, у звязку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що фактично з вересня 2013 року вони з відповідачем проживають окремо, не підтримують жодних сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. На примирення не згодна. Відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб при попередньому судовому засіданні, а справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в попередньому судовому засіданні з наступних підстав. Так, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Закону. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволенню позову. Зокрема судом встановлено, що сторони з 06.03.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, у звязку з чим вони тривалий час не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, при цьому обоє наполягають на розлученні та не погоджуються на примирення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved