Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач Львівський прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах Міністерства оборони України звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання до вчинення дій. У судовому засіданні прокурор Пандяк М.І. вимоги підтримав, пояснив, що у ході проведення прокурорської перевірки законності реалізації нерухомого майна Міністерства оборони України встановлено, що 02.10.2009р. між Концерном «Військторгсервіс» в особі начальника філії «Управління Західного оперативного командування» та гр. [PERSON] укладено договір купівлі-продажу приміщення перукарні, розташованою за адресою [ADDRESS]. Однак, вказане нерухоме майно було реалізоване без дозволу Міністерства оборони України та без відповідного погодження Фонду державного майна України. Довіреністю директора Концерну «Військторгсервіс» [PERSON], виданої начальнику філії Управління торгівлі Західного оперативного командування [PERSON], передбачено, що останній має право здійснювати відчуження нерухомого майна лише з дозволу органу управління майном концерну - Міністерства оборони України. Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 47 від 31.01.2006р. Головне управління торгівлі тилу МОУ припинило свою діяльність у зв'язку із створенням Концерну «Військторгсервіс». Оскільки довіреність Міністерства оборони України від 04.10.2004р. №220/2071, що видана начальнику Головного управління торгівлі тилу Міністерства оборони України втратила свою чинність внаслідок припинення даної юридичної особи, а згідно з довіреністю директора Концерну «Військторгсервіс», що видана начальнику філії Управління торгівлі Західного оперативного командування даного концерну [PERSON] не уповноважує останнього самостійно здійснювати реалізацію майна, тому спірний договір підлягає визнанню недійсним. Крім того, 12.05.2005р. окремим дорученням Міністр оборони України скасував довіреність від 04.10.2004р. №220/2071 надану [PERSON] і остання повернута до адміністративного департаменту Міністерства оборони України. В підтвердження позову покликається на копію статуту Концерну «Військторгсервіс», копію договору купівлі-продажу приміщення перукарні, інші долучені до справи докази, які просить вважати вичерпними у підтвердження позовних вимог. Представник відповідача Концерну «Військторгсервіс» - Чир А.П., по належній довіреності від 15.01.2014р., позов визнав частково, мотивуючи тим, що на основі аналізу документів, які знаходяться в матеріалах справи, та відсутності погодження Фонду державного майна, вважає, що попереднім керівництвом Концерну «Військторгсервіс» було незаконно реалізовано спірне майно. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], по належній довіреності від 05.06.2013р., проти позову заперечив, мотивуючи тим, що довіреністю від 04.10.2004р. Міністерство оборони України уповноважило начальника Головного управління торгівлі Тилу МОУ [PERSON], на надання від імені Міністерства оборони України підприємствам (установам) військової торгівлі висновків (дозволів) на відчуження майна, діючи на підставі цієї довіреності, [PERSON] 18.10.2004р. видав начальнику державного підприємства МОУ «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] дозвіл на відчуження приміщення перукарні, що знаходиться на [ADDRESS]. Лише 12.02.2005р. Міністр оборони України скасував довіреність від 04.10.2004р. та повідомив про це повіреного [PERSON] В подальшому Головне управління торгівлі Тилу МОУ було реорганізовано у Концерн «Військторгсервіс», а державне підприємство МОУ «Управління торгівлі Західного оперативного командування» - у філію «Управління торгівлі Західного оперативного командування» Концерну «Військторгсервіс» з правонаступництвом усіх прав та обов'язків, а відтак і дозволу на відчуження нерухомого майна. 12.09.2007р. довіреністю директора Концерну «Військторгсервіс» було уповноважено начальника Філії «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] на відчуження нерухомого майна з дозволу органу управління майном, тобто начальник Філії «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] при укладенні оспорюваного договору діяв на підставі чинного і не скасованого дозволу начальника Головного управління торгівлі Тилу МОУ [PERSON] від 18.10.2004р. Крім того, просить врахувати термін позовної давності, оскільки оспорюється договір купівлі-продажу приміщення перукарні укладений 02.10.2009р., однак позов подано прокурором лише 28.05.2013р. При цьому просить відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області в останнє засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи матеріали даної справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника цієї установи. Представники сторін не заперечили проти розгляду справи у відсутності позивача за наявності представника особи, в інтересах якої подано позов, та висловлення попередню позивачем позиції про підтримання позову. Суд погоджується з такою позицією, оскільки це відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд оцінивши подані сторонами докази та оглянувши матеріали даної справи, вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з таких мотивів. Ст. 60 ЦПК України регламентує обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що 02.10.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу приміщення перукарні, розташованої за адресою [ADDRESS], згідно якого Концерн «Військторгсервіс» в особі начальника Філії «Управління торгівлі Західного оперативного командування» Концерну «Військторгсервіс» [PERSON], який діє на підставі довіреності посвідченої 12.09.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], продав, а громадяник [PERSON] купив вказане у договорі житло (а.с. 22-23) та зареєстрував право власності (а.с. 24 зворот). Згідно довіреності від 04.10.2004р. Міністерство оборони України уповноважило начальника Головного управління торгівлі Тилу МОУ [PERSON], на надання від імені Міністерства оборони України підприємствам (установам) військової торгівлі висновків (дозволів) на відчуження майна. Встановлено, що діючи на підставі цієї довіреності, [PERSON] 18.10.2004р. видав начальнику державного підприємства МОУ «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] дозвіл на відчуження приміщення перукарні, що знаходиться на [ADDRESS]; 12.02.2005р. окремим дорученням Міністр оборони України скасував довіреність від 04.10.2004р. та повідомив про це повіреного [PERSON] (а.с. 27), про що не заперечив позивач. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 249 ЦК України права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. З долученої до матеріалів справи довіреності директора Концерну «Військторгсервіс» від 12.09.2007р. вбачається, що було уповноважено начальника Філії «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] на відчуження нерухомого майна з дозволу органу управління майном Концерну - Міністерства оборони України, (а.с. 25). Тобто начальник Філії «Управління торгівлі Західного оперативного командування» [PERSON] на час укладення оспорюваного договору діяв на підставі чинного і не скасованого дозволу начальника Головного управління торгівлі Тилу МОУ [PERSON] від 18.10.2004р. В позові Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах Міністерства оборони України не наведено правових підстав, за наявності яких суд вправі визнати недійсним договір купівлі-продажу та зобов'язати повернути приміщення перукарні Концерну «Військторгсервіс». Враховуючи наведені вище обставини, суд залишає позов без задоволення.

Outcome: dismissed