Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2008 року позов Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29383,38 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 49,00 грн., пеню за прострочення кредиту та відсотків в розмірі 23212,17 грн., а всього: 52 644,55 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором поруки в розмір 28 646,36 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором поруки в розмірі 28 646,6 грн. Крім того, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» судові витрати: державне мито в сумі 1099,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього: 1129,37 грн. На виконання рішення суду було видано виконавчі листи та передано на виконання до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Постановами державного виконавця ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавчі провадження. 18 березня 2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві № 25202110, було накладено арешт на все належне позивачу майно. Постановами № 25202371, № 25200509, №25202110 від 29.12.2011 року та № 11958043 від 29.05.2012 року виконавчі документи було повернуто стягувачу. Позивачка маючи намір продати належне їй майно та дізналась, що на сьогоднішній день її майно перебуває під арештом. Звернувшись із заявою до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з належного їй майна їй було повідомлено, що виконавче провадження повернуто стягувачу. Також їй було повідомлено, що ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві не мають правових підстав для зняття арешту, оскільки виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчені, підлягають знищенню. Крім того 13 жовтня 2016 року, вона звернулась до ПАТ «Альфа-Банк» з заявою про отримання довідки про відсутність заборгованості перед ПАТ «Альфа-банк». Відповідно до довідки від 18 жовтня 2016 року, вих.№ 80830-23.1 ПАТ «Альфа- Банк» претензій до неї не має. Таким чином вона позбавлена можливості в позасудовому порядку зняти арешт з належного їй майна, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Посилаючись на вимоги ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, просить зобов'язати Оболонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна, що належить [PERSON], накладений постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві № ВП 25202110 від 18 березня 2011 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2008 року позов Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29383,38 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 49,00 грн., пеню за прострочення кредиту та відсотків в розмірі 23212,17 грн., а всього: 52 644,55 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором поруки в розмір 28 646,36 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором поруки в розмірі 28 646,6 грн. Крім того, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ЗАТ «Альфа-Банк» судові витрати: державне мито в сумі 1099,37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього: 1129,37 грн. (а.с.11-13). 18 березня 2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві № 25202110, було накладено арешт на все належне [PERSON] майно, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.14). Постановами № 25202371, № 25200509, №25202110 від 29.12.2011 року та № 11958043 від 29.05.2012 року виконавчі документи було повернуто стягувачу (а.с.6-7, 9-10). Позивачка маючи намір продати належне їй майно дізналась, що на сьогоднішній день її майно перебуває під арештом. Згідно відповіді Оболонського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що 29.12.2011 року державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого провадження, оскільки в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними: виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника останнього не розшукано, в зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилось можливим. Згідно повідомлення БТІ м. Києва за боржником нерухоме майно на праві власності не зареєстровано. Між тим, до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження нерухомого майна боржника. Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно п. 9.10. Порядку, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчені, підлягають знищенню. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний рахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до довідки від 18 жовтня 2016 року, вих. № 80830-23.1 ПАТ «Альфа- Банк» претензій до [PERSON] не має (а.с.5). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим законом. Суд вважає, що державним виконавцем без достатніх правових підстав накладено арешт на все належне [PERSON] майно, чим обмежуються її конституційні права як власника. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв'язку з чим суд постановляє рішення про зобов'язання Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з усього майна, що належить [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер: [NUMBER]), яка проживає за адресою: [ADDRESS] накладений постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві № ВП 25202110 від 18 березня 2011 року.

Outcome: approved