Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. На обґрунтування позову посилається на те, що 17 листопада 2014 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у Павлівській сільській раді Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. В період шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося і хоча офіційно шлюб не розірвано, проте сторони з січня 2019 року проживають окремо. З цього часу діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно надавати кошти на утримання дітей відмовляється, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивачка просить суд призначити аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1109 гривень щомісячно, а на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 889 гривень 50 копійок щомісячно, з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву, згідно якої просить суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с. 28). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем його реєстрації (а.с.26), в судове засідання не з`явився. Заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.52). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] - батьком малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.6,7,8), є відповідач [PERSON] . Згідно довідок, виданих Виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області за №074 та 075 від 10 березня 2020 року, спільні діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні (а.с.11,12). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобов`язаний це робити, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків, в тому числі і щодо утримання дітей, є рівними за законом. Суд, при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного ним заробітку, а також враховує матеріальне становище позивачки, стан здоров`я як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 січня 2020 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1779 гривень, а на одну особу віком від 6 років до 18 років - 2218 гривень. Права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивачка так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей. На підставі зазначеного суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1109 гривень щомісячно, а на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 889 гривень 50 копійок щомісячно, що приблизно буде дорівнювати 50 % від прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік». Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. Крім того, суд враховує те, що відповідач надав суду заяву, згідно якої визнав позовні вимоги в повному обсязі, про що надав відповідну заяву (а.с.52), а таке визнання позову прийнято судом відповідно до положень ст. ст. 49, 206 ЦПК України. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі по 420 гривень 40 копійок за кожну вимогу, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved