overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO].н., таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві спільної часткової власності. З 2007 року в домоволодінні зареєстрований колишній чоловік її доньки - [PERSON], який тривалий час в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.22). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.6). Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивачки, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 23.11.2018р., та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 2007р., що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 372 від 25.10.2018р. [PERSON], більше ніж рік тому добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири. Відповідач є її братом, зареєстрований за зазначеною адресою з 2012р., на його прохання для можливості працевлаштування в м. Одесі. Разом із тим, її брат, не вселявся в зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування (а.с. 6). Також встановлено, що відповідач [PERSON], є братом позивачки та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2012р., (а.с. 4). [PERSON], з дня реєстрації місця проживання в квартиру не вселявся та в ній ніколи не проживав, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], як колишній член сім'ї власника квартири, втратив право користування жилим приміщенням у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. З 2002 року в квартирі зареєстрований колишній чоловік її доньки [PERSON], який з 2011 року в квартирі не проживає та в 2012 році подарував належну йому частку квартири [PERSON] Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Відповідач, який фактично проживає в кв. [ADDRESS], вимоги позову визнав в повному обсязі, про що надав письмову заяву (а.с. 24). Наслідки визнання відповідачем позову, згідно до ст. 174 ЦПК України, роз'яснені. Крім визнання відповідачем позову, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Відповідач є колишнім чоловіком доньки позивачки, що підтверджується рішенням суду про розірвання шлюбу від 28.01.2013р., та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеному житловому приміщенні з 2002р. [PERSON], в 2011р., добровільно залишив зареєстроване місце проживання, а в 2012р., подарував належну йому частку квартири дружині (а.с. 6). Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в будинку відсутні. Встановлені судом обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню. Згідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. З 2001 року в квартирі зареєстрований її син [PERSON] , який з 2017 року в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове\~засідання не\~з`явилась, від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.24), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, відзив на позов не подавав. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечував представник позивачки (а.с.25).\~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на праві приватної власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на житло (а.с.10). Відповідач є сином позивачки, та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 2001р., що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 10.06.2019р (а.с.11). [PERSON] , в 2017 році добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON] , [INFO] , втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв`язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO]., таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. З 29.02.2012 року в квартирі зареєстрований її родич [PERSON], який з березня 2012 року в квартирі не проживає. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в проживанні йому ніхто не чинив. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.59). Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.58), причини неявки не повідомляв, відзив на позов не подавав, заява про розгляд справи у його відсутність не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності учасників справи, про що не заперечувала позивачка (а.с59). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [ADDRESS] належить [PERSON] (дошлюбне Каанзирській) [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.2004 року, (а.с.10). Відповідач є родичем позивачки, та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеній квартирі з 29.02.2012р., що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 27.09.2017р. (а.с.14). [PERSON], в березні 2012 року добровільно залишив зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO] втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири. Відповідачка є колішнею дружиною її сина, зареєстрована за зазначеною адресою з 2012р. В червні 2014 року відповідачка залишила місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце її проживання на даний час невідомо. Відповідачка про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 5). Також встановлено, що відповідачка [PERSON], є колишньою дружиною сина позивачки (шлюб розірвано 11.04.2014р., а.с. 8) та має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2012р., (а.с. 6). [PERSON], в червні 2014 року добровільно залишила місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], як колишній член сім'ї власника квартири, втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON], [INFO]., такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй та її чоловіку, [PERSON], на праві спільної часткової власності. З 1998 року в квартирі зареєстрована донька позивачки [PERSON], яка з 2014 року в квартирі не проживає. Речі відповідачки в квартирі відсутні, перепон в проживанні їй ніхто не чинив. Відповідачка, яка фактично проживає за іншою адресою, вимоги позову визнала в повному обсязі, про що надала письмову заяву (а.с. 30). Наслідки визнання відповідачем позову, згідно до ст. 174 ЦПК України, роз'яснені. Крім визнання відповідачем позову, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON], є власником ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав. Відповідачка є донькою позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та має зареєстроване місце свого проживання в зазначеному житловому приміщенні з 1998р. [PERSON], в 2014р., добровільно залишила зареєстроване місце проживання. Перешкод в проживанні їй ніхто не чинив, особисті речі відповідачки в квартирі відсутні. Встановлені судом обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню. Згідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON], [INFO], втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням в квартирі понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за місцем реєстрації. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що 1/2 частина квартир належить їй на праві спільної часткової власності із її тіткою [PERSON] Відповідач, її колишній чоловік, зареєстрований за зазначеною адресою з 2012р. В серпні 2013р., після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила (а.с. 24). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу. Співвласником квартири є її тітка [PERSON] Також встановлено, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки та був членом її сімї, має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 2012р. В серпні 2013р., [PERSON], добровільно залишив зареєстроване місце проживання, особисті речі відповідача відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Шлюб між [PERSON], та [PERSON], розірвано 16.04.2015 року. Місце проживання відповідача, на даний час, невідомо, що підтверджується актом про не проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] 04.10.1980р.н, як колишній член сімї співвласників квартири, втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] 04.10.1980р.н., таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена квартира належить їй на праві власності. [PERSON], колишній її чоловік. Після розірвання шлюбу [PERSON], в квартирі не проживає, його особисті речі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив. Місце його проживання на даний час невідомо. Відповідач про місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про повернення судової повістки без вручення, що в силу ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням (а.с. 28). Третя особа повідомлена належним чином (а.с. 30). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка (а.с. 32). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру в будинку ЖБК (а.с. 11). також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.09.1985 року по 21.08.2012 року (а.с. 18, 19). Після розірвання шлюбу [PERSON], який має зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] добровільно залишив місце проживання, перешкод в проживанні йому ніхто не чинив, особисті речі відповідача в квартирі відсутні, на даний час місце його проживання невідоме. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що [PERSON] [INFO] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], у зв'язку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, рішення суду про визнання [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] є підставою для зняття [PERSON], з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved