Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що 17 липня 1999 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від спільного проживання у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Подружні стосунки не склалися через різні погляди на життя, непорозуміння, сварки. Вважає, що зберегти сімю неможливо. Спір про поділ майна відсутній. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на їх утримання, зазначає, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти. В судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивачка в заяві зазначає, що наполягає на задоволенні позову, уточнює, що аліменти просить стягнути з 01.12.2015 р., оскільки відповідач надавав добровільно кошти на утримання дітей. Вважає, що строк на примирення не потрібен. Майнового спору немає. Діти проживатимуть надалі з нею. Відповідач в заяві вказує, що позов визнає, строк на примирення їм не потрібен. Майнового спору немає. Діти проживатимуть надалі з позивачкою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам одного з них. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ро зяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що подружні стосунки не склалися через різні погляди на життя, непорозуміння, сварки. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Сторони в заявах зазначають, що строк на примирення не потрібен. В звязку з чим збереження шлюбу сторін неможливе. Спір про поділ майна відсутній. Діти проживатимуть і надалі з позивачкою. Відповідач [PERSON] являється батьком дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідач добровільно надавав кошти на утримання дітей, але позивачка бажає, щоб аліменти стягувались за рішенням суду, зазначає, що аліменти необхідно стягувати з 01.12.2015 р. Відповідач є працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, має можливість заробляти кошти. Тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку ( доходу) до повноліття старшої дитини, а потім в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , до досягнення повноліття меншою дитиною. Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved