Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Буковинський Альянс» звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 квітня 2007 року між КС «Буковинський Альянс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 182-л від 13 квітня 2007 року, згідно якого спілка відкрила відповідачу кредитну лінію, тобто встановила ліміт кредитування у розмірі 10000,00 грн. в рамках строку дії договору на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості ( п.п. 1.1, 1.2) строком з 13 квітня 2007 року по 13 квітня 2014 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору КС «Буковинський Альянс» 29 квітня 2010 р. звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області, який 07 травня 2010 року виніс судовий наказ по справі № 2н-37/10 про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 28 квітня 2010 року в сумі 16941 грн., 84,70 грн. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Також, у зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором № 182-л від 13.04.2007 р. [PERSON] кредитна спілка звернулася до Хотинського районного суду з позовом про стягнення із даного боржника заборгованості тільки у вигляді непогашених відсотків нарахованих з 28.06.2010 року по 18.07.2012 рік в сумі 16006,75 грн. Так, зазначає, що 08.08.2012 року Хотинський районний суд Чернівецької області розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2-572/12 р. та стягнув з [PERSON] на користь КС «Буковинський Альянс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16006,75 грн. та судові витрати 220,40 грн. Вказує, що оскільки винесення судового наказу та судового рішення про стягнення заборгованості не розриває кредитний договір, дію цього договору не зупиняє та правовідносин не припиняє, тому КС «Буковинський Альянс» має право на отримання суми відсотків за неналежне виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, згідно ст. 611 ЦК України, в тому числі і на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України. Посилається, що якщо договором передбачено підвищені відсотки, у зв'язку із невчасною сплатою, то ці відсотки є саме «іншими відсотками» на застосування ч.2 ст.625 ЦК України. Саме їх разом із нестягнутою пенею КС «Буковинський Альянс» просить позивач стягнути згідно доданого розрахунку, на застосування ст. 625 та ст. 549 ЦК України в межах строку позовної давності. Отже, винесення судового наказу та судового рішення про стягнення заборгованості з боржника [PERSON] без його реального виконання кредитний договір не розриває, а тому станом на 26 червня 2015 року нарахована та не сплачена заборгованість відповідача згідно ст.ст. 611, 625 ЦК України перед Кредитною спілкою «Буковинський Альянс» складається з наступного: непогашені підвищені відсотки (інші відсотки згідно ч.2 ст.625 ЦК України) - 21607,48 грн.; пеня - 35426,23 грн.; інфляційне відшкодування згідно індексу інфляції - 13100,24 грн., а всього на загальну суму 70133,95 грн. Таким чином, підтримуючи вищевикладене позивач вважає, що відповідач [PERSON] повинен відшкодувати Кредитній спілці «Буковинський Альянс» на підставі ст.ст. 553, 611, 625 ЦК України суму заборгованості в розмірі 70133,95 грн. та судовий збір в розмірі 701,35 грн. Представник позивача Варварюк В.В. в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте надали суду клопотання про слухання справи в їх відсутності, також просять суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 квітня 2007 року між КС «Буковинський Альянс» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 182-л від 13 квітня 2007 року, згідно якого спілка відкрила відповідачу кредитну лінію, тобто встановила ліміт кредитування у розмірі 10000,00 грн. в рамках строку дії договору на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості ( п.п. 1.1, 1.2) строком з 13 квітня 2007 року по 13 квітня 2014 року (а.с.8). Статтею 1054 ч. 1 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у зобов'язанні належним чином. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що у визначений в зобов'язанні строк, відповідачем кредитні кошти у добровільному порядку повернуті не були, у зв'язку з чим Хотинський районний суд Чернівецької області 07 травня 2010 року виніс судовий наказ по справі № 2н-37/10 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості станом на 28 квітня 2010 року в сумі 16941 грн., 84,70 грн. судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. Даний судовий наказ набрав законної сили 03.06.2010 року (а.с. 12). Крім того, із матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за даним кредитним договором, Хотинський районний суд Чернівецької області 08.08.2012 року виніс рішення по справі № 2-572/12 р., яким стягнув з [PERSON] на користь КС «Буковинський Альянс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16006,75 грн. та судові витрати 220,40 грн. (а.с.13). Отже, як підтверджено матеріалами справи, судовим наказом та рішенням суду з відповідача [PERSON] вже була стягнута сума заборгованості за кредитним договором, в тому числі за тілом кредиту. Відповідно до вимог закону, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Так підстави, зокрема, зазначені у ст.ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Так, із ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, сплата та нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов'язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, у зв'язку з чим невиконання відповідачем грошового зобов'язання перед банком після закінчення дії договору дає підстави для застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов'язання, негативних наслідків, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не продовження нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, як встановлено судом, кредитна спілка пред'явила позовні вимоги також з підстав ст. 625 ЦК України. Так, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розділом 3 кредитного договору № 182-л від 13 квітня 2007 року передбачена плата за користування кредитом та порядок розрахунків. Пунктом 3.1 кредитного договору передбачено, що плата за користування кредитом нараховується спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом за базовою ставкою 42 % річних або у випадку, передбаченому п.3.4 цього договору, за підвищеною ставкою 72 % річних. Однак, аналізуючи умови кредитного договору, суд прийшов до висновку, що підвищена відсоткова ставка до 72 % річних та пеня, яку просить застосувати кредитна спілка, являється платою за користування кредитом в разі відхилення позичальника від Графіка сплати і яка застосовується в межах дії кредитного договору. В той же час, в кредитному договорі не передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, що можна було б вважати іншим розміром процентів, встановленим договором в розумінні ч. 2 ст.625 ЦК України. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що вказана відсоткова ставка в розмірі 72 % та пеня, яку просить стягнути позивач не є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання відповідачами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» непогашених підвищених відсотків у сумі 21607,48 грн. та пені в сумі 35426,23 грн. позивачу слід відмовити. Крім того, індекс інфляції за період з 09.08.2012 року по 26.06.2015 рік становив: серпень 2012 року - 99,70 грн.; вересень 2012 року - 100,10 грн.; жовтень 2012 року - 100,00 грн.; листопад 2012 року - 99,90 грн.; грудень 2012 року - 100,20 грн.; січень 2013 року - 100,20 грн.; лютий 2013 року - 99,90 грн.; березень 2013 року - 100,00 грн.; квітень 2013 року - 100,00 грн.; травень 2013 року - 100,10 грн.; червень 2013 року - 100,00 грн.; липень 2013 року - 99,90 грн.; серпень 2013 року - 99,30 грн.; вересень 2013 року - 100,00 грн.; жовтень 2013 року - 100,40 грн.; листопад 2013 року - 100,20 грн.; грудень 2013 року - 100,50 грн.; січень 2014 року - 100,20 грн.; лютий 2014 року - 100,60 грн.; березень 2014 року - 103,80 грн.; травень 2014 року - 103,80 грн.; червень 2014 року - 101,00 грн.; липень 2014 року - 100,40 грн.; серпень 2014 року - 100,80 грн.; вересень 2014 року - 102,90 грн.; жовтень 2014 року - 102,40 грн.; листопад 2014 року - 101,90 грн.; грудень 2014 року - 103,00 грн.; січень 2015 року - 103,10 грн.; лютий 2015 року - 105,30 грн.; березень 2015 року - 110,80 грн.; квітень 2015 року - 114,00 грн.; травень 2015 року - 102,20 грн. (а.с.14). Отже, як встановлено судом, інфляційні витрати становлять 13100,24 (тринадцять тисяч сто) гривень 24 копійки, а тому у відповідності до ст. 625 ЦК України підлягають стягнення із боржників. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задовольняється частково та з відповідача стягується сума 13100,24 грн., то відповідно при подачі позовної заяви на цю суму кредитна спілка повинна була би сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial