Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Святошин » звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] та з урахуванням збільшених позовних вимог просили суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача 7920 грн. 17 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 435 грн. 57 коп. трьох відсотків річних від простроченої суми, 2530 грн. 87 коп. індексу інфляції за весь час прострочення, та 4200 грн. витрат на правову допомогу. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСББ «Святошин» вказує на те, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Власниками квартир у вказаному будинку створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святошин». ОСББ «Святошин» є балансоутримувачем і здійснює обслуговування будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно із Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Святошин» співвласник, тобто [PERSON], поручає ОСББ «Святошин» обслуговування будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та прибудинкової території, а також бере участь у витратах по виконаних роботах. В період з січня 2008 року по грудень 2014 року ОСББ «Святошин» надало [PERSON] житлово-комунальні послуги по холодному та гарячому водопостачанню, теплової енергії (опалення), вивезенню побутових відходів, на виконання технічного обслуговування ліфтів. Згідно Статуту ОСББ «Святошин» гл.6 п.6.2.3. та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» [PERSON] зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, протягом вже досить значного періоду часу (шість років) та по день звернення із даним позовом даний обов'язок не виконується в повному обсязі, в зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 7920 грн. 17 коп. ОСББ неодноразово намагалось вирішити питання з відповідачкою в досудовому порядку, однак, відповідачка відмовлялась проводити відповідну сплату, мотивуючи тим, що не користується послугами центрального опалення та гарячого водопостачання, однак відповідачкою залишено поза увагою, що через її помешкання проходять труби опалення в квартири, що розташовані нижче, які частково обігрівають і квартиру [PERSON] помешкання якої знаходиться в середині будівлі і обігрівається квартирами [NUMBER] та [NUMBER], у вартість опалення за 1 кв.м площі враховуються всі технічні приміщення будинку та обігрів обладнання, для ефективного його функціонування (підвал з трубами водопостачання та іншим обладнанням, технічний поверх, рамка опалення, сходова клітина, ліфт та інші). Окрім того, [PERSON] відмовляється сплачувати кошти у «Резервний (ремонтний) фонд». На загальних зборах членів ОСББ «Святошин» від 31 травня 2012 року було прийнято рішення щодо створення статті «Резервний (ремонтний) фонд», кошти якого ідуть на ремонтні роботи у будинку. Рішенням загальних зборів ОСББ «Святошин» від 15 травня 2014 року стаття «Резервний (ремонтний) фонд» ліквідована. 01 травня 2014 року загальними зборами ОСББ затверджено розмір внесків мешканців на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі: для першого поверху - 2,67 грн.00 коп., для 2-18 поверхів - 3,00 грн.00 коп. за 1 кв.м загальної площі. Однак, [PERSON] на власний розсуд, в рахунках, що надаються для оплати, відокремлює 1,00 грн. від статті «утримання будинку та прибудинкової території», і продовжує сплачувати 2,00 грн. Враховуючи наведене позивачем встановлено, що відповідачка має борг в розмірі 7920 грн. 17 коп., що складається з 4849 грн. 03 коп. заборгованість за оплату опалення, 1550 грн. 36 коп. заборгованість за оплату гарячого водопостачання, 887 грн. 57 коп. витрати на оплату ремонтного фонду, 633 грн. 21 коп. заборгованість по сплаті експлуатаційних витрат. Вказана заборгованість виникла з серпня 2011 р. по лютий 2015 р. Також з урахуванням того, що відповідачем тривалий час не проводилась сплата відповідних витрат просили стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 01.08.2011 р. по 28.02.2015 р. що становить 435 грн. 57 коп. та індекс інфляції з вказаної суми боргу за період з 01.08.2011 р. по 28.02.2015 р. що становить 2530 грн. 87 коп. Крім того просив суд стягнути з відповідача витрати по наданню правової допомоги в розмірі 4200 грн. Посилаючись на ст.ст.151,152,162 ЖК України, ст.383 ЦК України ст.ст. 13,20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», п.п.18,25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630; Порядку відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» просили заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї. Відповідачка в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала та просила в задоволенні вимог відмовити, посилаючись на обставини викладені в запереченнях ( т.с. 1 а.с.209-211, т.с. 2 а.с. 13, 194-196). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає доцільним зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 45 т.с. 1). Власниками квартир у вказаному будинку створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святошин», відповідно до протоколу №1 від 02.04.1997 р. ( а.с. 20-26 т.с.1) та протоколу №2 від 04.04.1997 р. яким вирішено питання про затвердження статуту та ін. ( а.с. 31-42 т.с.1) Правовідносини які виникли між сторонами регулюються крім іншого і статутом ОСББ «Святошин» зареєстрованим 14.05.1997 р. за №4464 Денінградською райдержадміністрацією м.Києва ( а.с. 7-18 т.с. 1). Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Святошин» є балансоутримувачем і здійснює обслуговування будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно із Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту ОСББ «Святошин» співвласник, тобто [PERSON], поручає ОСББ «Святошин» (надалі - об'єднання) обслуговування будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та прибудинкової території, а також бере участь у витратах по виконаних роботах. Відповідно до наданих суду доказів в період з січня 2008 року по грудень 2014 року ОСББ «Святошин» надало [PERSON] житлово-комунальні послуги по холодному та гарячому водопостачанню, теплової енергії (опалення), вивезенню побутових відходів, на виконання технічного обслуговування ліфтів. Згідно Статуту ОСББ «Святошин» гл.6 п.6.2.3. та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» [PERSON] зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Однак, протягом вже досить значного періоду часу (шість років) та по день звернення із даним позовом даний обов'язок не виконується в повному обсязі, в зв'язку із чим у Відповідача виникла заборгованість яку позивач рахує з 01.08.2011 р. в розмірі 7920 грн. 17 коп., що складається з 4849 грн. 03 коп. заборгованість за оплату опалення, 1550 грн. 36 коп. заборгованість за оплату гарячого водопостачання, 887 грн. 57 коп. витрати на оплату ремонтного фонду, 633 грн. 21 коп. заборгованість по сплаті експлуатаційних витрат. Відповідно до п.п.7.1.12. та 7.1.14. Статуту ОСББ Святошин», Товариство має право захищати права і законні інтереси власників квартир, житлових і нежитлових приміщень будинку у державних органах влади та управління, в судах, а також здійснювати інші дії, що відповідають меті діяльності об'єднання (Копія Статуту додається). Як вбачається з матеріалів справи, щодо члена ОСББ «Святошин» [PERSON] були вжиті заходи досудового врегулювання, а саме: 1.18 лютого 2014 року [PERSON] було вручено перше запрошення на засідання правління ОСББ «Святошин» для укладання договору про реструктуризацію заборгованості, 16 червня 2014 року було вручено друге запрошення, проте [PERSON] не з'явилася на два засідання. Щомісячно до квитанції про сплату послуг додавалось повідомлення про заборгованість ( а.с. 46 т.с. 1) 2.Було направлено через поштову скриньку прохання від членів правління ОСББ «Святошин» погасити заборгованість ( а.с. 47, 48 т.с. 1). 3.Через відділення Укрпошти був відправлений перший лист-претензія (вих. №02-04/15 від 15 квітня 2014 року щодо погашення заборгованості. ( а.с. 49-50, 51 т.с. 1) 4.Через відділення Укрпошти був відправлений другий лист-претензія (вих. № 02-05/14 від 20 травня 2014 року), ( а.с. 52-53 т.с. 1). 5.25 травня 2014 року члени правління ОСББ [PERSON] та [PERSON] вдруге намагались звернутись безпосередньо до [PERSON], але вона не відкрила їм двері. 6.02 жовтня 2014 р. в присутності голови правління ОСББ «Святошин» [PERSON],члена правління [PERSON],бухгалтера [PERSON] [PERSON] було вручено відповідь на її заяву від 02.12.2013року (копія додається),витяг з протоколу від 21.09,13 р. про відмову [PERSON] в проханні припинення стягнення заборгованості. Не зважаючи на всі вжиті заходи, відповідачем заборгованість так і не було погашено, що стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою. Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.20107 р. [PERSON] зверталась з заявою до правління ОСББ вказуючи на те, що 29.05.2007 року нею в присутності голови правління було проведено демонтаж та відключення центрального опалення та опалювальних приладів, тому з 01.06.2007 р. вона повідомляє, що припиняє оплату за центральне оплалення ( а.с. 80 т.с. 1) однак з даною заяви не вбачається кому саме дане заява була вручена та чи отримано відповідачем погодження на даний демонтаж. Крім того відповідачем не надано суду жодних доказів того що останньою було отримано згоду відповідних органів для відключення квартири від центрального опалення, що було створено комісія з членів правління ОСББ, однак таких дій проведено не було. Згідно постанови Кабінета Міністрів України від 21.07.2005р № 630 із змінами №1135-2011-п від 31.10.2011р. самостійне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води зобороняється.п.26,п.27,п.28. На загальних зборах членів ОСББ «Святошин» від 31 травня 2012 року було прийнято рішення щодо створення статті «Резервний (ремонтний) фонд», кошти якого ідуть на ремонтні роботи у будинку (копії рішення загальних зборів про створення зазначеного фонду та список мешканців, які були присутні на зборах додаються). Рішенням загальних зборів ОСББ «Святошин» від 15 травня 2014 року стаття «Резервний (ремонтний) фонд» ліквідована. 01 травня 2014 року загальними зборами ОСББ затверджено розмір внесків мешканців на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі: для першого поверху - 2,67 грн.00коп., для 2-18 поверхів - 3,00 грн.00коп. за 1 кв. м загальної площі, однак [PERSON] на власний розсуд, в рахунках, що надаються для оплати, відокремлює 1,00 грн. від статті «утримання будинку та прибудинкової території», і продовжує сплачувати 2,00 грн. Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до вимог ст.162 ЖК України громадяни, яким належить квартира на праві приватної власності, зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату, а також плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, в тому числі й на комунальні послуги - ( централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо ). Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Таким чином, це право не є абсолютним, воно може бути реалізоване за певних умов. Згідно з п.18 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Оскільки, письмовий договір про надання послуг з централізвованого опалення, водопостачання та водовідведення між позивачем та відповідачем не укладався, то плату за ці послуги відповідач зобов'язана була вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, котрі затверджені постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 випливає, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань ЖКХ. Відключення споживача можливо при наявності затвердження проектної документації, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов»язані з відключенням від мережі централізованого опалення відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. (п. 24, 25, 26, 27 Правил). Як випливає із Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, котрий затверджений наказом №4 від 22.11.2005 року Міністерства будівництва, архітектури та ЖКХ України для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО. (п. 2.1). Із п.п. 2.6, 2.7 Порядку випливає, що по закінчені робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідач заперечує проти сплати за послуги у вигляді централізованого опалення та водопостачання гарячої води, оскільки її квартира була відключена від системи центрального опалення з травня 2007 року, однак, в той же час, відповідачем не було надано дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів Святошинського району м. Києва, крім того відповідачем не надано будь-яких дозвільних документів, зокрема, такі як технічні умови для розробки проекту індивідуального опалення та відключення від центрального опалення та гарячого водопостачання, експертний висновок про відсутність порушень вимог пожежної безпеки, висновок місцевого органу державного пожежного нагляду. Таким чином, відключення відповідачкою від центрального опалення проведено не відповідно до порядку відключення від центрального опалення та гарячого водопостачання, визначеного Порядком відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за №1478/11758), який з 14 грудня 2007 року діє із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири, зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, що відповідачем зроблено не було. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що відносини власників приміщень регулюються договором між ними, який укладається на основі діючого законодавства. Укладання Договору між власником окремого приміщення житлового комплексу (ОСББ) та ОСББ є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні . У разі відмови власника приміщення в ОСББ укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна, ОСББ має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у ОСББ через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладанні договору. Статтею 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків ОСББ має право: - Вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; - Звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та в повному обсязі не сплачують всі встановлені цим Законом та Статутом об'єднання платежі, збори і внески від власників приміщень, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів. Статтею 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що відмова співвласника ОСББ від укладання договору, від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів ОСББ і підставою для ОСББ для звернення до суду про стягнення заборгованості з співвласника ОСББ з плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники ОСББ несуть відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів на рахунок ОСББ незалежно від використання приміщень особисто, або надання належних їм приміщень в оренду іншим особам. Як встановлено ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки станом на день звернення із даним позовом відповідачем свого обов'язку щодо сплати нарахованих платежів виконано не було, позивач просить винести рішенням, яким стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, що становить 3% річних за період з 01.08.2011 р. по 28.02.2015 р. що становить 435 грн. 57 коп. та індекс інфляції з вказаної суми боргу за період з 01.08.2011 р. по 28.02.2015 р. що становить 2530 грн. 87 коп. Щодо стягнення витрат на правову допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оплата праці адвоката здійснюється на підставі договору між клієнтом і адвокатом. Відповідно до положень ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право надання правової допомоги. Згідно положень ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, що пов'язані з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Виходячи з зазначених положень закону, позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4200 грн. 00 коп., понесення яких підтверджується договором про надання правової допомоги, квитанцією про оплату правової допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved