Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просила суд стягнути з [PERSON] кошти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно; стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року зазначений позов задоволено частково, з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Однак, судом не було вирішено питання про судові витрати на правову допомогу. Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з [PERSON] витрати на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 12.09.2019 року, після ухвалення рішення, позивачка подала до суду докази витрат на правову допомогу (Вхідний №ЕП-8371), оскільки на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів від 12.09.2019 року у позивачки не було можливості їх надати суду, тому [PERSON] скористалась своїм правом передбаченим ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та подала відповідні докази витрат на правову допомогу у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду. Позивачкою було подано копію угоди №30 від 15.03.2019 року про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом Грішиною В.О. ордер серії ОД №355600 від 14.03.2019 року, копію додаткового договору між [PERSON] та адвокатом Грішиною В.О. ордер серії ОД №355600 від 14.03.2019 року, копію до прибуткового касового ордеру №23 від 15.03.2019 року, копію прибуткового касового ордеру №24 від 15.03.2019 року та розрахунок витрат на правову допомогу від 12.09.2019 року. Частина 3 ст. 141 ЦПК України, визначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Дослідивши розрахунок витрат на правову допомогу від 12.09.2019 року, суд прийшов до висновку, що витрати на написання позовної заяви у розмірі 3000 гривень, на написання відповіді на відзив у розмірі 3000 гривень, оплата послуг адвоката за участь судових засіданнях 11.06.2019 року та 12.09.2019 року у розмірі 3000 гривень є обґрунтованими та пропорційними витратами відносно предмета розгляду справи. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що наведені в розрахунку витрати на аналіз судової практики 01.07.2019 року, аналіз матеріалів справи 01.07.2019 року, кур`єрську доставку документів, транспортні витрати є недоведеними, оскільки суду не було надано ніяких належних та допустимих доказів, що могли б підтвердити дані витрати. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] витрати [PERSON] на правову допомогу у розмірі 9 000 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved