Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до КП «Прилукитепловодопостачання» про відшкодування майнової і моральної шкоди в ході розгляду якого уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь 8389,93 матеріальної шкоди, 5000 моральної шкоди та понесені нею судові витрати. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона являється співвласником приміщення ТЦ «[INFO]» з підвалом за адресою [ADDRESS]. Протягом червня та липня 2015 року неодноразово зверталась до відповідача на постійне затоплення приміщень ТЦ «[INFO]», в зв»язку з виходом з ладу системи водовідведення у вказаному будинку за експлуатацію якої відповідає КП «Прилукитепловодопостачання». Після офіційного звернення з заявою про проведення ремонтних робіт внутрішньо будинкових мереж системи водовідведення будинку за адресою: [ADDRESS] в ТЦ «[INFO]», КП «Прилукитепловодопостачання», по суті визнавши факт неналежного утримання системи водовідведення будинку, своїм листом від 27.07.2015 року №1081, повідомили про проведення ремонтних робіт по заміні ділянки стояку каналізації в будинку [ADDRESS]. При цьому листом від 20.08.2015 року за №1183 КП «Прилукиводопостачання» відмовилось в добровільному порядку відновити (відремонтувати), пошкоджені внаслідок затоплення стелю, стіни ТЦ «[INFO]». Після проведення ремонтних робіт на стояку каналізації, і наявними наслідками затоплення у вигляді пошкодження фарбового покриття стелі, стін, полу, у відповідності до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою забезпечити прибуття представника КП «Прилукиводопостачання» для складання акту-претензії. Актом про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 21.09.2015 року підтверджено, що 06-09.07.2015 року в будинку [ADDRESS], в ТЦ «[INFO]» трапилось залиття, аварія на системі водовідведення, з підтвердженням пошкоджень стелі, стін, полу комісійного відділу, торгівельного залу та адміністративного приміщення ТЦ «[INFO]». Даним актом зафіксовані пошкодження приміщень ТЦ «[INFO]», а саме: -стіни комісійного відділу залиті, пошкоджено грунтовий і фінішний шар шпаклівки та фарбове покриття з утворенням цвілі; -в торгівельному залі пошкоджено верхня частина цегляної опори у вигляді змиття фінішного та фарбового шарів; -в кабінеті адміністративного приміщення на капітальній цегляній стіні пошкоджено фунтовий і фінішний шар шпаклівки та фарбове покриття з утворенням цвілі; -у коридорі адміністративного приміщення із-за тривалого проникнення вологи цегляна стіна та стіна з гіпсокартону пошкоджена з відшаруванням шпалер, шпаклівки, фунтового шару та утворенням водяних плям. Причиною залиття є засмічення та вихід з ладу стояків водовідведення через довготривалу їх експлуатацію. В подальшому було замовлено (сплачено 1 500 грн. за послуги з оцінки матеріальних збитків) та проведено дослідження щодо визначення вартості завданого матеріального збитку, в зв'язку з залиттям приміщень ТЦ «[INFO]», згідно якого вартість матеріальних збитків (відновлювального ремонту) становить 6 889,93 грн. Таким чином позивачка і звернулася до суду за захистом своїх прав, передбачених чинним законодавством. В судовому засіданні представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також понесені судові витрати. Представник відповідача КП «Прилукитепловодопостачання» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки дане підприємство не є балансоутримувачем будинку в якому знаходиться ТЦ «[INFO]», а відповідно до ст. 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку зобов»язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Працівниками підприємства було проведено огляд внутрішньо будинкової системи водовідведення в буд. [ADDRESS] 06.03.2015 року та 05.11.2015 року про що складено відповідні акти, комісією було встановлено, що внутрішньо будинкової системи водовідведення знаходиться в задовільному стані. Мешканці будинку, в тому числі і позивачка для заміни стояку водовідведення за їх рахунок до підприємства не зверталися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. [PERSON] являється власником 1/2 частини приміщення [INFO] з підвалом за адресою будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського округу реєстр № 46(а.с.7). 21 вересня 2015 року КП «Прилукитепловодопостачання» було складено акт про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водовідведення (або холодного водовідведення) «[INFO]» по [ADDRESS]. В акті зазначено, що 06,09.07.2015 року у підвалі трапилось залиття, аварія на системі водовідведення. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі водовідведення є засмічення та вихід з ладу стояків водовідведення через довготривалу їх експлуатацію. Висновки та рекомендації комісії необхідна заміна зношених стояків водовідведення. Як вбачається із висновку №090/15 про незалежну оцінку завданих збитків власнику приміщення «[INFO]» по [ADDRESS] вартість матеріального збитку становить 6889,93 грн. (а.с. 14) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, суд дійшов висновку, що матеріальна шкода спричинена позивачці внаслідок залиття її частини приміщення підлягає відшкодуванню саме відповідно до 1/2 частини, яка належить їй на праві приватної власності тобто половину вартості завданого матеріального збитку, а саме 3444,97 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивачки в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в на її користь моральну шкоду в розмірі 350 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві [PERSON] просила стягнути на її користь 8389 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки позовні вимоги задоволено частково і стягнуто на користь позивача 3444 грн. 97 коп. матеріальної шкоди, таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 226 грн. 55 коп. ( 551 грн. 20 коп. х 41,1%). Також позивачка просила стягнути на її користь 5000 в рахунок відшкодування моральної шкоди. Оскільки позовні вимоги задоволено частково і стягнуто на користь позивача 350 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 38 грн. 59 коп. ( 551 грн. 20 коп. х 7 %). Крім того, ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з копії квитанції № 717292 від 08.10.2015 року [PERSON] було сплачено 1500 грн. за проведення оцінки матеріальних збитків приміщення [INFO], а тому суд вважає за необхідне відмовити позивачці в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат, оскільки дані витрати нею не були понесені. На підставі вищенаведеного, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 16, 23, 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 79, 88 ЦПК України,

Outcome: partial