Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату у розмірі 16\~000 гривень за період із серпня по грудень 2017 року. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває у трудових відносинах з Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова, працює на посаді сестри медичної зі стоматології. Починаючи з 1 серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря [PERSON] та по сьогодні заробітна плати працівникам не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Розмір заробітної плати гарантований законом становить 3200 грн., тому заборгованість за вказаний вище період становить 16000 грн., які просить стягнути з відповідача. 10 січня 2018 року вказана позовна заява ухвалою Залізничного районного суду м. Львова залишена без руху, у звязку із її невідповідністю вимогам, передбаченими ст. 175 ЦПК України, та зобовязано представника позивача протягом семи днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки такої позовної заяви. 06 лютого 2018 року позивачка надіслала клопотання про усунення недоліків позовної заяви, перелічених в ухвалі Залізничного районного суду м. Львова від 10.01.2018 року. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу\~пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також розяснено сторонам, що відповідно до ч.5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (а.с.). Ухвалу про відкриття провадження позивач отримала 16.02.2018 року. Відповідач ухвалу Залізничного районного суду м. Львова про відкриття провадження відповідач отримав 16.02.2018 року, при цьому, станом на 03.03.2018 року відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.03.2018 року судове засідання призначено по справі за позовом [PERSON] до Комунальної 3-я стоматологічна поліклініка м. Львова про стягнення заробітної плати на 12:30 год. 04 квітня 2018 року у приміщенні Залізничного районного суду\~ м. Львова (м. Львів, вул. С. Бандери, 3), у яке викликано сторони.\~ Позивачка у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак у позовній заяві просила провести розгляд справи у її відсутності. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі представника відповідача, який до суду не з'явився, відзиву суду не подав, будучи належним чином повідомлений про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заробітну пл ату» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно із\~ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»\~у 2017 році установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - 3200 грн. Судом встановлено, що [PERSON] з 21.03.2011 року працює на посаді медичної сестри терапевтичного відділення Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова. З 01.06.2015 року посада медична сестра перейменована на «сестра медична зі стоматології», на які працює до моменту розгляду справи. /а.с./ Як убачається з розрахунку суми боргу, поданого позивачкою у позовній заяві /який був скерований відповідачеві, та щодо якого відповідачем не подано жодних відзивів чи заперечень/ заборгованість відповідача перед позивачем становить 16000 грн. (3200 грн. - /мінімальний розмір заробітної плати/ х 5 місяців /кількість місяців, протягом яких позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата/). Однак, як убачається з індивідуальної відомості про застраховану особу [PERSON] /а.с./, позивачці була виплачена заробітна плата у розмірі мінімальної заробітної плати 3200 грн. у період травень 2017 року. З січня по квітень 2017 р., та з червня по липень 2017 р. включно, а також к вересні 2017 р. заробітна плата позивачці виплачена у меншому розмірі, ніж мінімальна заробітна плата, зокрема у вересні 2017 році їй було виплачено 648 грн., а відтак суд не бере до уваги твердження позивачки про те, що позивачці взагалі не виплачувалась заробітна плата з серпня 2017 році. За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави про стягнення з відповідача заробітної плати за вересень 2017 року у розмірі 3200 грн. Разом з тим, це не позбавляє позивачку права звернутись до суду із позовом щодо стягнення з відповідача недорахованої заробітної плати за вересень 2017 року. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що існували законні підстави для того, щоб протягом серпня, жовтня - грудня 2017 року не проводити нарахування та виплату позивачці заробітної плати у мінімальному розмірі, який гарантований чинними нормами трудового законодавства. Враховуючи наведене, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі за період з серпня, жовтня - грудня 2017 року підлягає стягненню з відповідача у повному об'ємі, оскільки відповідач, перебуваючи з позивачем у трудових відносинах, не проводив нарахування та виплату гарантованої законом мінімальної заробітної плати. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 12800 /3200 грн. х 4 місяці/. Крім того, на користь держави слід стягнути з відповідача відповідний розмір судового збору.

Outcome: partial