Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 647. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2010 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, т.я. проживають окремо. Позивачка просить шлюб розірвати, так як вважає збереження сімї неможливим. Позивачка також просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в позові зазначає, що дитина хворіє на хронічну хворобу: бронхіальна астма, мальформація - арахноїдіальна кіста у полюсі лівої потиличної долі, порушення постави. Крім того, дитині проведено лікування зубів у ортодонта, яке потягло за собою значні витрати. В звязку з чим позивачка, просить стягнути єдиноразово суму у розмірі 6000,00 грн., як суму додаткових витрат на дитину. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 647, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-ЖС № 107804. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС №045941, який після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2010 року через втрату почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на організацію сімейного життя. Спільне господарство сторонами не ведеться, т.я. проживають окремо, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами у справі буде вирішений окремо. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що сторони у справі однією сімєю не проживають, і дитина проживає разом з матірю відповідно до довідки №04-27/4-17072 від 22.09.2017 року і знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідач працює і має регулярний дохід, інших осіб які перебувають на його утриманні не має, інвалідом не являється а тому, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на дитину забезпечить належний рівень її матеріального забезпечення, розвитку і виховання. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В звязку з наведеним з відповідача підлягає стягненню разово сума у розмірі 6000,00 грн., як сума додаткових витрат на дитину, а саме лікування зубів у ортодонта. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивачі при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору за позов про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved