Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою, зазначивши в позовній заяві, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2001р. посвідченому в нотаріальному порядку та зареєстрованому в реєстрі за №2968, належить квартира [ADDRESS]. 04.02.2006р. позивачка уклала шлюб з відповідачем та зареєструвала його і зазначеній квартирі. Однак відповідач не мешкає в спірній квартирі з квітня 2011р., їх шлюбні відносини припинені, відповідач вивіз з квартири свої особисті речі, їх шлюб розірваний згідно рішення Ленінського райсуду м. Запоріжжя №334/5541/13ц від 19.09.2013р., в сплаті за комунальні послуги участі не приймає, також не сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини, приховує своє місце знаходження. Оскільки позивачка самостійно несе витрати по сплаті комунальних послуг, а реєстрація відповідача за зазначеною адресою, перешкоджає їй в реалізації її права власності в повному обсязі, просить усунути їй перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача втративши право користування житловим приміщенням - квартирою[ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно, тому суд, у відповідності до ст.168 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу в його відсутності, на підставі наявних в справі матеріалів. 3-тя особа ЖБК «Будівельник-24» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно. Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду відсутність відповідача в квартирі позивачки з квітня 2011р. після розірвання їх шлюбу по теперішній час. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири. На належну позивачці житлову площу був зареєстрований її чоловік [PERSON], відповідач вселився з її згоди, та мешкав там до квітня 2011р., що підтверджується показами свідків. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей. У відповідності до ст.157 ЖК України, члена сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених законом, у судовому порядку. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачка довела суду позовні вимоги, у відповідності до ст.60 ЦПК України.

Outcome: approved