Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12.09.2009 року між нею і відповідачем був зареєстрований шлюб. [INFO] у них народилась дитина - донька [PERSON]. Спільне проживання однією сім'єю не склалося. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.09.2012 року шлюб між ними було розірвано за ініціативою відповідача. У грудні 2011 року під час шлюбу, при обстеженні у неї встановлено онкологічну хворобу лівого ока. У січні 2012 року почалося лікування в інституті ім.. Філатова у відділенні № 8 онкоофтальмонології у м. Одеса. Було проведено дві операції, курс хіміотерапії, а також курс транспупілярної термотерапії. У травні 2012 року в неї стан здоров'я поліпшився, але постійні напади з боку відповідача погіршували її стан здоров'я. За весь час знаходження її у лікарнях відповідач допомоги їй не надавав. Після розлучення стан здоров'я погіршився. 15.10.2012 року їй було встановлено другу групу інвалідності по зору. Оскільки вона інвалід 2 групи, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, посилаючись на норми ст.ст. 75, 76, 80 СК України стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення відповідно до тексту позовних вимог. На питання представника відповідача позивач пояснила, що вона отримує пенсію по інвалідності та аліменти на утримання дитини. Крім того працює з 27.11.2013 року на За АЕС, після виходу з декретної відпустки, очікувана зарплата буде становити від 4 000 до 5 000 гривень. Але цих коштів не достатньо, оскільки вона їздить в м. Одесу на консультації в інститут ім. Філатова чотири рази на рік, вимушена підтримувати стан свого здоров'я. В подальшому позивачем надана заява про розгляд справи в її відсутність у присутності представника до договором про надання правової допомоги - [PERSON] ( а.с. 77, 36), який позовні вимоги підтримав в повному обсязі вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу його довірителю та вона потребує такої допомоги. Відповідач та його представник , що діє на підставі довіреності - [PERSON] ( а.с. 20) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі. Надали письмове заперечення ( а.с. 21-24) та усні пояснення, згідно з якими вказали, що позивач по справі отримує пенсію по інвалідності, яка є не меншою прожиткового мінімуму. Крім того позивач продовжує працювати після виходу з декретної відпустки. Зазначили, що сімейне життя між сторонами не склалося, та протрималося лише три роки, тобто нетривалий час. Просять суд в задоволенні позову відмовити. В подальшому відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність у присутності представника за довіреністю ( а.с. 76). Вислухавши доводи сторін, дослідив матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12.09.2009 року ( а.с. 7). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою відповідача по даній справі ( а.с. 3). Під час шлюбу у сторін по справі народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). З відповідача поданій справі на користь позивача стягувались аліменти на утримання дружини з 20.09.2012 року до досягнення дитиною трирічного віку - до [INFO] в розмірі 16 частини всіх його доходів ( а.с. 26), та стягуються аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття з 20.09.2012 року в розміні 14 частина від усіх видів його доходу ( а.с. 27). Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 15.10.2012 року Серії 10 ААБ № 485235 ( а.с.4) позивачу по справі було встановлено другу групу інвалідності по зору за загальним захворюванням, яку продовжено відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серії 10 ААБ № 504437 від 17.09.2014 року ( а.с. 28). Позивач є інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2 342,0 грн. ( а.с. 37,39), крім того, після закінчення відпустки по догляду за дитиною продовжує працювати на ЗА АЕС з 27.11.2013 року. Заробітна плата складає близько 4 000,0 - 5 000,0 грн. зі слів позивача. Відповідно до ч.2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. 06.12.2012 року був прийнятий Закон України « Про державний бюджет України на 2013 рік» Прожитковий мінімум в 2013 році для непрацездатних осіб встановлено з 01.12.2013 року 949 грн.. Приймаючи до уваги, що позивач по справі отримує доходи, що значно перевищують прожитковий мінімум, встановлений законодавством України, він не є таким , що потребує матеріальної допомоги в розумінні ст. 75 СК України. З огляду на викладене підстав для задоволення позову судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed