Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 61 482,12 гривень, та витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 травня 2016 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», під керуванням водія [PERSON], автомобіля марки «FORD» під керуванням водія [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року, у справі № 759/8388/16-п, водія [PERSON], визнано винним в скоєні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП. Згідно Звіту від 28 травня 2016 року, про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем-авто товарознавцем ТОВ «ЕАК «Фаворит», вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «FORD», з урахуванням фізичного зносу становить 123 490,12 гривень. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. На час скоєння даного ДТП, водій [PERSON], не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ прийняло рішення (Наказ №6272 від 09.08.2016 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] грошові кошти в розмірі 60 610,12 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 6272рв, від 11 серпня 2016 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ТОВ «ЕАК «Фаворит» за послуги аварійного комісару (за огляд авто та збір документів) у розмірі 872,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5330/4рв, від 12 серпня 2016 року. Таким чином постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодовано матеріальну шкоду, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 61 482,12 гривень, оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 12 вересня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками повернувся до суду «за закінченням встановленого строку зберігання», а позивачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано 28 вересня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2016 року об 11 годині 44 хвилини на перехресті нерівнозначних доріг, а саме: вул. Г. Наумова та вул. Гаршина у м. Києві за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ CL 320 CDI», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «FORD Fusion», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. На даний час постанова Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «FORD Fusion», д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Іллічівське» на підставі Полісу № АЕ/6968365 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з терміном дії з 23 січня 2016 року по 22 січня 2017 року включно. При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «MERCEDES-BENZ CL 320 CDI», державний номерний знак [NUMBER] на момент ДТП не була застрахована, що підтверджується відомостями Центральної бази даних МТСБУ. 30 травня 2016 року до позивача звернувся [PERSON] із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 28 травня 2016 року об 11 годині 44 хвилини на перехресті нерівнозначних доріг, а саме: вул. Г. Наумова та вул. Гаршина у м. Києві за участю автомобіля «MERCEDES-BENZ CL 320 CDI», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «FORD Fusion», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28 травня 2016 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження «FORD Fusion», д.н.з. [NUMBER], станом на 28 травня 2016 року складає 123 490,12 гривень. 06 липня 2016 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до довідки № 1 від 01 серпня 2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, розрахунку розміру регламентної виплати, позивачем до сплати позивачу було розраховано суму страхового відшкодування у розмірі 60 610,12 гривень. В подальшому, 09 серпня 2016 року позивачем було винесено наказ № 6272 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON].», за яким було розраховано до сплати на рахунок [PERSON] відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 60 610,12 гривень, яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 6272рв від 11 серпня 2016 року. Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 872,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5330/4рв від 12 серпня 2016 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 11 серпня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено листа щодо сплати страхового відшкодування, який був залишений відповідачем без розгляду та страхове відшкодування не сплачено. З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 60 610,12 гривень та витрат за послуги аварійного комісара у розмірі 872 гривні 00 копійок, а всього 61 482,12 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved