Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у власних інтересах та в інтересах [PERSON] в якому просила: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; усунути їй та [PERSON] перешкоди у користуванні та розпоряджанні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідно до свідоцтва № 1882 про право власності на житло від 11.03.1994 року, виданого ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» їй, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS]. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13.05.2014 року визнано частково недійсним свідоцтво № 1882 про право власності на житло від 11.03.1994 року, видане ВАТ «Херсонський суднобудівний завод», а саме: в частині приватизації 1/6 частини квартири [ADDRESS] [PERSON]. та приватизації 1/6 частини квартири [ADDRESS] [PERSON] Таким чином, зазначене вище майно належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки № 190/237, виданої ОСББ «[ADDRESS]», окрім позивачки та її сина [PERSON] у вищезазначеній квартирі зареєстрований також [PERSON] Хоча з 2000 року відповідач у квартирі не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 02.06.2014 року. Місце перебування відповідача на даний час позивачці невідомо. Реєстрація відповідача у даній квартирі змушує позивача та інших співвласників квартири нести додаткові фінансові витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг та утримання квартири, а також обмежує їх права щодо користування та розпоряджання належним їм майном. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з заявлених у ньому підстав. Треті особи в судове засідання не з'явилися, причини не явки суду не пояснили, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини не явки суду не пояснив, про час і місце слухання справи був повідомлений оголошенням у друкованих засобах масової інформації. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON], свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № 1882 про право власності на житло від 11.03.1994 року, виданого ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» позивачці, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності належала квартира [ADDRESS]. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 13.05.2014 року визнано частково недійсним свідоцтво № 1882 про право власності на житло від 11.03.1994 року, видане ВАТ «Херсонський суднобудівний завод», а саме: в частині приватизації 1/6 частини квартири [ADDRESS] [PERSON]. та приватизації 1/6 частини квартири [ADDRESS] [PERSON]. Таким чином, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки № 190/237, виданої ОСББ «[ADDRESS]», окрім позивачки та її сина [PERSON] у вищезазначеній квартирі зареєстрований також відповідач [PERSON], який є чоловіком позивачки. Факт реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] також підтверджується довідкою ВАДР УДМС України в Херсонській області від 02.07.2014 року. Відповідно до акту від 02.06.2014 року, що засвідчений сусідами позивачки та директором ОСББ «[ADDRESS]» [PERSON] зареєстрований у вищезазначеній квартирі, але з 2000 року і по теперішній час не проживає. Місце перебування на даний час не відомо. Участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає. Особисті речі та речі повсякденного використання, які б належали [PERSON] в квартирі відсутні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивачі є її сусідами. Відповідача вона також знала, оскільки він раніше проживав у квартирі № 237. Проте, останні 10 років позивачі мешкають у вказаній квартирі самі, а відповідач не з'являється, де він перебуває їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що мешкає за адресою: [ADDRESS] і є сусідом позивачів. Відповідача він бачив ще коли був маленьким, близько 10 років тому. Він приходить в гості до позивачів, а тому бачив, що речі [PERSON] у квартирі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом… Згідно вимог ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у квартирі, що належить позивачам понад встановлені строки, виїхав з приміщення добровільно, речей не залишив, спроб повернення на зазначену територію не вчиняв. Судові витрати на оплату судового збору, від яких були звільнені позивачі, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави на підставі ст. 88 ЦПК України. Судові витрати, понесені [PERSON] на оплату оголошення у газеті, в розмірі 90,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на її користь на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved