Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 03.03.2016 року в с. Мошурів Тальнівського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець за законом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачці повідомили, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: вул. Шевченка, 83, в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області. За таких обставин вона змушена звертатись до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно домоволодіння по вул. Шевченка, 83, в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, яке при житті належало [PERSON], який помер 03.03.2016 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача сільський голова не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності. [PERSON] народилася 29.11.1951 року в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області (а.с. 4, 5). Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились 06.08.1972 року, прізвище дружині присвоєно Вовк (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 03.03.2016 року в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Мошурівської сільської ради від 14.03.2016 року за № 308, [PERSON] постійно разом проживала, вела спільне господарство з [PERSON] до дня його смерті, доглядала, та здійснила поховання за власні кошти (а.с. 9). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2016 року спадкоємцем майна (земельної ділянки) після смерті [PERSON], померлого 03.03.2016 року, є його дружина [PERSON] (а.с. 15), про що здійснено відповідний запис у Спадковому реєстрі (а.с. 16). З довідки № 2096 від 10.11.2016 року вбачається, що згідно даних погосподарської книги № 02 за 2011-2015 роки особовий рахунок № 0061-1, [PERSON] є власником житлового будинку, який побудований у 1971 році, по вул. Шевченка, 83, в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області (а.с. 25), але право власності на даний будинок не оформлено та не зареєстровано (а.с. 10). Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 06.09.2016 року позивачці нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Шевченка, 83, в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області (а.с. 14). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Outcome: approved