Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивачка у жовтні 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого вона прийняла спадщину. Зокрема вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] . Разом з тим, приватний нотаріус Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. постановою від 24.09.2020 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , оскільки за життя [PERSON] не отримав державний акт на вказану земельну ділянку. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] , яка на підставі рішення виконавчого комітету Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області № 18 від 17.08.1993 безкоштовно була передана у приватну власність [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 06.10.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі та задоволити позовні вимоги. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просив суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] у с. Станова Тростянецького району Сумської області (а.с. 8, 9). Після смерті [PERSON] , позивачка успадкувала житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] , отримавши 22.09.2020 у приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно (а.с. 10-12). Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 24.09.2020 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 14). Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №63114723 від 06.01.2021, наданих приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа 22.09.2020 за №133/2020 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1141 на ім`я [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, а саме на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 50, 51). Отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка, а інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після його смерті судом не встановлено. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради народних депутатів № 18 від 17.08.1993 було передано земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і розмірі 0,16 га, з них для ІЖБ - 0,04 га, для ОПГ - 0,12 га (а.с. 13). Згідно повідомлення наданого відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.12.2020 № 1643-111/20 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки у відділі не встановлено (а.с. 52). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті чоловіка набула право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що належали останньому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивачка згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved