Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2009 року, від шлюбу мають двох дітей - доньок: [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., на теперішній час стосунки між подружжям погіршилися, в теперішній час вони проживають окремо, матеріальну допомогу на утримання доньок відповідач не надає. У зв'язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 17.10.2014 року і до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу [NUMBER], 12 листопада 2009 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, місце реєстрації - Добропільська сільська рада Голоприрстанського району Херсонської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01.09.2008 року, позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]; свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2013 року, малолітньої [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати. Як вбачається з позовної заяви, відповідач працює на посаді дільничного інспектора міліції Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області, аліментів нікому не сплачує. Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. 182 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved