Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивачка через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 19 серпня 2011 року вона з відповідачем, зареєстрували шлюб у Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області актовий запис № 19. У звязку з реєстрацією шлюбу позивач змінила своє прізвище Настрадін на прізвище чоловіка [PERSON]. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обовязки. Сварки в сімї відбувалися рідко, проте взаємопорозуміння між сторонами не було. Відносини між ними поступово погіршувалися. Це призвело до того, що позивачка та відповідач стали зовсім чужими людьми. Так як позивачка з відповідачем проживали у будинку, який належить матері чоловіка, [PERSON], вона постійно втручалася у їхнє сімейне життя та давала поради щодо ведення господарства. Особливу увагу вона надавала вихованню доньки. Свекруха постійно звинувачувала позивачку у неналежному вихованні [PERSON], хоча насправді дитина завжди була доглянута та охайно одягнена. Позивачка постійно піклувалася про здоровя своєї дитини та її зовнішній вигляд. Такі безпідставні звинувачення в сторону позивачки завдавали їй моральних страждань. Відповідач майже завжди перебував на стороні матері та дозволяв таке втручання у їхнє сімейне життя. Саме вищевказані обставини послугували погіршенню сімейних стосунків між позивачкою та відповідачем. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникли у стосунках сторін. Він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між сторонами та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено та за глибоким переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися із травня 2016 року. Починаючи із червня 2016 року, Відповідач почав проживати на території Польщі із громадянкою України, яка має двох власних неповнолітніх дітей. Після фактичного припинення між позивачкою та відповідачем шлюбних відносин, починаючи з 2016 року, мати відповідача почала розпускати всілякі плітки про їхнє із відповідачем сімейне життя. Все це негативно відобразилося на психологічному стані позивачки та спровокувало значне погіршення стану здоровя. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Майнових спорів між сторонами немає. Неповнолітня донька, [PERSON], на даний час проживає та виховується відповідачем, адже через значне погіршення стану здоровя, постійні лікування у медичних закладах, позивачка не має змоги її виховувати. Позивачка в судове засідання не зявилася, від представника позивачки надійшла заява, у якій остання просила розгляд справи проводи ти за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі наявних в цивільній справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено 19.08.2011 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб у Торговицькій сільській раді Новоархангельського району Кіровоградської області, про що вчинено актовий запис № 19 (свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 054867) /а.с.5/. Від сумісного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (світлокопія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №140007) /а.с.6/. Статтею 111 СК України на суд покладено обовязок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Оскільки позивачка та відповідач наполягають на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивачки у справі) та чоловіка (відповідач у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права та права малолітньої дитини, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. З відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні судові витрати при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved