Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона 14.03.2006 року уклала шлюб з відповідачем. У них з відповідачем народилось двоє дітей: демянчук [PERSON], [INFO] та син [PERSON],[INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач вже тривалий час проживає окремо. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати своїх дітей та відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації у розмірі 1500,00 грн. для кожної дитини до досягнення повноліття. 29.05.2017 року позивач надала до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримали та просила суд його задовольнити. Позивачка суду пояснила, що діти проживають разом з нею та всі витрати на їх утримання несе вона, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину, пояснюючи це тим, що він уже сплачує аліменти на 1 дитину від першого шлюбу, крім того у нього є кредитні зобовязання. сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини не має змоги, оскільки це становитиме більше половини його заробітку, що поставить його в скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON],14.03.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного міськрайонного управління юстиції Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 37, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №13749. Судом встановлено, що [PERSON] має неповнолітніх дітей: дочку [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], 29.07.2009, року народження (а.с.7,8). Позивач [PERSON] зареєстрована проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживають її малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Канівської міської ради № 7296 від 24.05.2017 року ( а.с. 16) Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №2-853/2007 від 25.06.2007 з [PERSON] на користь [PERSON]О. стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.04.2007 року (а.с.29). Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON]. працює столяром в ПП « Фортуна Лімітед», його заробітна плата за період з грудня 2016 року по 30.04.2017 після оподаткування складала 11592,00 грн. (а.с.28). Згідно ст. 128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 181, 183 СК України частка доходу батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей [PERSON],02.042007 р.н. та [PERSON],[INFO] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно з 05.05.2017 року до досягненням ними повноліття. Суд вважає, що на відповідача слід покласти сплату судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн. на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved