Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивачка у липні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 22.09.1998 р. по 03.05.2017 р. працювала у відповідача на посаді, в тому числі начальника розрахункового відділу. Позивачка зазначає, що вона була звільнена 03.05.2017 р. за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте, на час її звільнення відповідачем не було проведено з нею повного розрахунку, а саме: існувала заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 01.02.2017 р. по 03.05.2017 р. Позивачка зазначає, що в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, відповідач на момент подання даного позову повного розрахунку з позивачкою не провів, заборгованість по заробітній платі не виплатив, у видачі довідки про заборгованість по заробітній платі, відповідач відмовляє. У зв'язку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 142 468 грн.. Ухвалою суду від 16.07.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач, якому направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не направив. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі Наказу № 92 від 21.09.1998 р. ПрАТ Автомобільна компанія «УКРТРАНС», була прийнята на посаду провідного програміста робочого апарату управління. В подальшому позивачка була переведена на інші посади, що вбачається з копії трудової книжки (ас. 4-5). Судом встановлено, що відповідно до Наказу відповідача № 62/3-к від 03.05.2017 р., позивачка була звільнена за займаної посади за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно п. 1 ч.1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є: угода сторін. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідач ПрАТ Автомобільна компанія «УКРТРАНС», який повідомлявся судом належним чином про наявність даної справи у провадженні суду, факт наявності перед позивачкою [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з 01.02.2017 р. по 03.05.2017 р. не спростував. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем ПрАТ Автомобільна компанія «УКРТРАНС» рахується заборгованість перед позивачкою [PERSON] з виплати заробітній платі за період з 01.02.2017 р. по 03.05.2017 р., при цьому, відповідач який отримав ухвалу суду про відкриття провадження по справі не спростував доводів та підстав позову, а тому суд приймає до уваги наданий позивачкою розрахунок середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні розмір якого становить 142 468 грн. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позивачкою відповідно ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 47, 83, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 280, 273 ЦПК України, Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд -

Outcome: approved