Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20 березня 1995 року, виданого ВАТ «Південьтеплоенергомонтаж» згідно з розпорядженням № 66 від 20.03.1995 року на праві спільної сумісної власності її діду [PERSON], її бабусі [PERSON] та її батьку [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Позивачка вказує, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. [INFO] року помер її дідусь [PERSON]. Після кожного з них відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1995 року. [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, яким належну їй на праві власності всю частину квартири [ADDRESS] заповіла їй, [PERSON]. [PERSON] також за життя склав заповіт, яким належну йому на праві власності всю частину квартири [ADDRESS] заповів їй, [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк як після смерті бабусі [PERSON], так і після смерті дідуся [PERSON] вона звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, де були заведені спадкові справі № 48/2015 та № 156/2016, однак оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі вона не має можливості з тих причин, що не визначені частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності на квартиру. Позивачка також вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який також являється співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснення державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори від 25 липня 2017 року № 1076/02-14 у зв'язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті спадкодавців та рекомендовано звернутися до суду з питання визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. Враховуючи той факт, що квартира була приватизована сім»єю у складі 3-х осіб, після приватизації квартири та в процесі користування нею всі співвласники вважали, що частки у праві власності на квартиру є рівними, іншої домовленості між співвласниками не було, відповідно - частка кожного із співвласників у праві спільної власності на квартиру складає 1/3 її частину. Тому слід вважати, що після смерті кожного із спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], а саме, що частки кожного із спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] становить по 1/3 її частині. Позивачка [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши по справі письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1995 року, виданого ВАТ «Південьтеплоенергомонтаж» згідно з розпорядженням № 66 від 20.03.1995 року на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON]. Після смерті кожного з них відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS], яка належала їм на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.03.1995 року. [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, яким належну їй на праві власності всю частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON]. [PERSON] також за життя склав заповіт, яким належну йому на праві власності всю частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк як після смерті [PERSON], так і після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, де були заведені спадкові справі № 48/2015 та № 156/2016, однак оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі вона не має можливості з тих причин, що не визначені частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності на квартиру. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], який також являється співвласником квартири [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснення державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори від 25 липня 2017 року № 1076/02-14 у зв'язку із невизначеністю розміру часток у праві спільної сумісної власності нотаріус не може видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті спадкодавців та рекомендовано звернутися до суду з питання визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 355, 357 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Суд вважає, що необхідно визначити, що частки кожного із спадкодавців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] за Свідоцтвом про право власності на житло від 20.03.1995 року, виданого ВАТ «Південьтеплоенергомонтаж» згідно з розпорядженням № 66 від 20.03.1995 року є рівними та становлять по 1/3 частині за кожним. Таким чином суд задовольняє заявлені позовні вимоги. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 355, 357, 370, 372 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved