Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить повернути їй малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яких відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2013 року в неї було відібрано без позбавлення батьківських прав і передано органу опіки та піклування - виконавчому комітету Ніжинської міської ради - для вирішення питання про їх влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. За період перебування дітей в закладі вона постійно їх відвідувала, а під час перебування під соціальним супроводом Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді нею були усунуті обставини, які були підставою для відібрання в неї дітей. В судовому засіданні позивачка підтримала позов за обставин, викладених в позовній заяві, і пояснила, що вона бажає повернення своїх малолітніх дітей та заради цього влаштувалася на постійну роботу прибиральницею в школі №10 м.Ніжина, 21 грудня 2013 офіційно зареєструвала шлюб із батьком дітей [PERSON], поліпшила умови проживання у будинку, встановивши двері, утепливши вікна, поклеївши шпалери. Вона випадково дізналась про влаштування її дітей у прийомну сім'ю в Городнянський район 17 грудня 2013 року і відразу ж зателефонувала дітям, які плачуть і щодня просяться додому, незважаючи на добре ставлення до них прийомних батьків. Представник відповідача - виконавчого комітету Ніжинської міської ради - Рацин Н.Б. у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що недоцільно до закінчення зимового періоду повертати малолітніх дітей їх матері [PERSON], оскільки у родині не вистачає спальних місць, не має достатнього запасу твердого палива та не перевірено стан димоходу. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Ніжинської міської ради - Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні заперечувала проти повернення дітей матері у зимовий опалювальний сезон, посилаючись на те, що позивачка не в повній мірі створила належні матеріально-побутові умови для проживання з нею дітей. Прокурор Самойленко В.С. у судовому засіданні вважала за необхідне задовольнити позов, враховуючи позитивну характеристику [PERSON], бажання дітей проживати разом з нею, а посилання представника відповідача Рацин Н.Б. і служби у справах дітей Єрофєєвої Л.Г. на недостатню кількість дров для опалення, ковдр, ліжок, стільців як на перешкоду для проживання дітей разом з матір*ю вважала безпідставними, оскільки орган опіки і піклування повинен сприяти позивачці та її дітям у налагодженні побутових умов, поставити їх на облік як малозабезпечену сім'ю, забезпечити дітей безкоштовними обідами в школі за місцем їх навчання, допомогти придбати дрова для опалення, а не тільки складати акти обстеження житлово- побутових умов позивачки. Допитані в судовому засіданні 25.12.2013 року свідки [PERSON] та [PERSON], який являється біологічним батьком дітей, підтвердили факт поліпшення житлових умов у будинку позивачки після відібрання у неї дітей та вважали доцільним повернути їх у сім'ю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона працює директором Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і з липня 2013 року вони опікуються даною родиною, яка на момент відібрання дітей перебувала у складному матеріальному стані, оскільки мати [PERSON] ніде не працювала, побутові умови проживання були незадовільні. В травні 2013 року діти, перебуваючи у сусідів, отруїлися алкогольними напоями і потрапили до лікарні, що стало поштовхом для відібрання дітей у [PERSON] За час перебування дітей у центрі мати постійно їх відвідувала і приносила їм гостинці. На даний час позивачка працевлаштувалася, за місцем роботи характеризується позитивно, уклала шлюб із біологічним батьком дітей [PERSON], зробила в будинку ремонт та поліпшила житлові умови, купила новий телевізор, новий холодильник, у якому на момент перевірки знаходилися продукти харчування: сало, м'ясо, капуста, молоко та салат олів'є, тому вона вважає доцільним повернути дітей матері, а центр у подальшому буде допомагати даній родині, забезпечить їх дровами, а дітям надасть одяг. Вона не бачить підстав для насильного влаштування дітей у прийомну сім'ю. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що на даний час діти [PERSON] та [PERSON] з 18 грудня 2013 року влаштовані у їхню прийомну сім'ю, за час перебування у якій їх рідна мати разом із батьком приїжджали відвідати дітей. Кожного дня мати телефонує дітям та спілкується з ними. Діти постійно плачуть без рідної матері та просять відвезти їх додому, тому вважали за необхідне повернути дітей у рідну сім'ю. Неповнолітні свідки [PERSON] та [PERSON] - діти позивачки - у судовому засіданні показали, що у прийомній родині добре до них ставлення, але вони дуже хочуть повернутися до матері. Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 5 СК України встановлено, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2013 року у позивачки відібрані малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав і передано їх органу опіки та піклування для вирішення питання про їх влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації дітей. 18 грудня 2013 року малолітні діти влаштовані до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON], у якій вони на даний час перебувають разом з іншими двома прийомними дітьми та навчаються в Смичинській ЗОШ І-ІІІ ст. в с.Смичин Городнянського району Чернігівської області. Позивачка [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS], з 02 грудня 2013 року працює прибиральницею службових приміщень у ЗОШ І-ІІІ ступенів №10 Ніжинської міської ради, що підтверджується довідкою, виданою директором ЗОШ І-ІІІ ст. №10 Мисник О.М. від 09.12.2013 року за № 406 (а.с.11), та згідно характеристики директора школи за місце роботи характеризується позитивно (а.с.3). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 12.12.2013 року, складеного комісією Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в складі її матері [PERSON], у будинку за місцем проживання позивачки [PERSON] створені всі належні умови для проживання та повернення дітей у сім'ю (а.с.5). Відповідно до акту соціального інспектування Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 04.11.2013 року та 11.11.2013 року № 02-13/755 у будинку позивачки наявні місця для навчання, проведення дозвілля, діти забезпечені спальними місцями (а.с.6-8). Згідно характеристики директора Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] [PERSON] веде соціально позитивний спосіб життя та виконує всі поради фахівця із соціальної роботи згідно плану- договору про соціальний супровід Ніжинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Задля збереження родинного середовища для своїх дітей вона влаштувалася на роботу, веде здоровий спосіб життя, відвідує дітей за місцем перебування та цікавиться їхнім життям (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 16.01.2014 року є недоцільним повернення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] матері [PERSON], оскільки не досягнута глибина та стійкість позитивних змін способу життя, а саме: у родині не вистачає спальних місць, всього одне місце для підготовки занять, лише один стілець, не має достатнього запасу твердого палива та не перевірено стан димоходу. Суд вважає, що оскільки позивачка стала на шлях виправлення, влаштувалася на роботу, отримує стабільний заробіток, створила всі необхідні житлово-побутові умови для повернення дітей в сім'ю, бажає їх повернути та виховувати, тому повернення дітей в сім'ю позивачки буде відповідати якнайкращому забезпеченню їх інтересів.

Outcome: approved