Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] та повнолітньої [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріально дітям не допомагає і участі у їх вихованні не приймає, з урахуванням віку дітей та повязаними із цим коштів на їх утримання, в т.ч. доньки, яка є студенткою філологічного факультету Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, позивачка просила стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 грн. по досягненню сином повноліття, а донькою [PERSON], до закінчення навчання. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду пояснив, що відповідач допомогу дітям не надає. На даний час позивачка ніде не працевлаштована та їй тяжко одній утримувати дітей. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився без поважних причин, в звязку з чим, суд в силу ст. 224 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивачки, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи сторони 06 березня 1997 року уклали шлюб, який зареєстровали у виконкомі Хряцьківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №5 (а.с. 3). Від спільного шлюбу у сторін 31 березня 1998 року народилася донька [PERSON] та 03 травня 2005 року народився син [PERSON]. Походження дітей від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актові записі про народження останніх(а.с. 4, зворот а.с.4). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що діти проживають з позивачкою. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на їх утримання на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Нормою статті 199 СК України встановлено, що в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з довідки Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича № 720 від 21 квітня 2017 року, [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання філологічного факультет (а.с.28). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дітей та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дітей та повязане з цим розмір коштів потрібних на їх утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обовязку по утриманню дітей як матірю так і батьком, враховуючи вік дітей та розмір коштів на їх утримання, в т.ч. потребою у коштів на навчання доньки, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved