Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Позивачка у вересні 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 21.11.2015 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 211. За час шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейне життя не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини фактично припинили. З вересня 2020 року сторони проживають окремо, спільне господарство та спільний бюджетне ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 24.11.2020 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка та відповідач у судове засідання не з`явилися, але надіслали заяви у яких просили суд справу розглянути без їх участі. Також позивачка у заяві вказала, що позов підтримує, а відповідач вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.27, 30). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.11.2015 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 211. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.4). За час шлюбу у позивачки та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 50 % суми судового збору сплаченого нею при поданні позову, що становить 420,40 грн., решту суми слід компенсувати позивачці з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved