Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивач - КП «Куп`янські міські теплові мережі» звернувся до суду з позовами, які були об`єднані в одне провадження, до [PERSON] та [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що в період з 17.04. по 18.05.2012 р. співробітниками державної фінансової інспекції в Харківській області була проведена виїздна планова ревізія позивача з питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.07.2010 р. по 01.04.2012 р. За результатами даної перевірки був складений Акт згідно висновків якого на адресу позивача були висунуті вимоги про повернення необґрунтовано нарахованої та виплаченої заробітної плати директору КП «Куп`янські міські теплові мережі» [PERSON] за період з 04.01. по 09.03.2011 р. у сумі 3501,35 грн. та головного бухгалтера підприємства [PERSON] за період з 01.10. по 31.12.2010 р. в сумі 7440,59 грн. Постановами Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 р. задоволені позови Державної фінансової інспекції в Харківській області, а саме: забезпечити повернення незаконних витрат підприємства з заробітної плати та нарахувань на неї [PERSON] та [PERSON] у вищезазначених сумах. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 3501,35 грн. та 7440,59 грн. відповідно. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги. Відповідачі та їх представник позов не визнали, посилаючись на те, згідно Акту ревізії від 25.05.2012 р. обґрунтування виявлених порушень у начисленні та сплаті заробітної плати [PERSON] та [PERSON] за вищевказані періоди їх роботи на підприємстві базувалося на тому, що вони на вказані періоди часу були працівниками державного підприємства, які згідно п.4 Постанови КМУ від 03.04.1993 р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та п.4 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.06.1993 р. №43, не мали права працювати за сумісництвом. Відповідачі стверджували, що вони у вказані періоди часу не були працівниками державних підприємств та не були державними службовцями, а тому вони вважають, що мали право тоді працювати за сумісництвом. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] працював директором КП «Куп`янські міські теплові мережі» в період з 01.04. по 09.03.2011 р. (наказ на прийняття на посаду від 04.01.2011 р. за №2-к, наказ на звільнення від 09.03.2010 р. №6-к), а [PERSON] головним бухгалтером цього підприємства з 01.10. по 31.12.2010 р. (наказ на прийняття на посаду від 29.09.2010 р. №420-к, наказ на звільнення від 31.12.2010 р. №483-к). При цьому відповідачі працювали також за основним місцем у філії ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» «Куп`янське підприємство теплових мереж». Відповідно до Акту ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Куп`янські міські теплові мережі» за період з 01.07.2010 р. по 01.04.2012 р., складеного співробітниками державної фінансової інспекції в Харківській області, ревізією встановлено порушення вимог п.4 Постанови КМУ від 03.04.1993 р. №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та п.4 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ та організацій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.06.1993 р. №43, що призвело до необґрунтованого нарахування та виплати заробітної плати директору КП «Куп`янські міські теплові мережі» [PERSON] за період з 04.01. по 09.03.2011 р. у сумі 3501,35 грн. та головного бухгалтера підприємства [PERSON] за період з 01.10. по 31.12.2010 р. в сумі 7440,59 грн. В судове засідання представник позивача не надав будь-яких даних про те, що у вказані періоди часу відповідачі працювали в державних підприємствах чи були державними службовцями. На підставі того, що висновки вищевказаного Акту ревізії від 25.05.2012 р. і аргументи представника позивача ґрунтувалися на вищевказаних нормативних актах, а при цьому відповідачі не були працівниками державних підприємств, суд вважає позовні вимоги не обгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позовів відмовлено, суд також відмовляє у стягненні з відповідачів на користь позивача судового збору.

Outcome: dismissed