Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт проживання її та [PERSON] як жінки та чоловіка однією сім'єю без шлюбу в [ADDRESS] з 05 січня 2012 року по [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з [PERSON] вони познайомилися в 2011 році, коли він був розлучений з першою дружиною, а вона проживала одна, розірвавши шлюб зі своїм чоловіком в грудні 2011 року, і вони вирішили створити сім'ю та жити разом. [PERSON] займався підприємницькою діяльністю, вона працювала у приватного підприємця продавцем, а пізніше допомагала в роботі [PERSON] На початку січня 2012 року вона переїхала жити до [PERSON] у його приватизовану кімнату [ADDRESS]. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки і фактично створили сім'ю без реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало та було зареєстровано за спадкодавцем. Спадкоємці за законом першої черги подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вона не входить до числа спадкоємців, але має право на частку майна, яке було придбане нею та [PERSON] під час їхнього спільного проживання, адже за спільні кошти ними був придбаний автомобіль марки «Форд- Транзит», 2009 року випуску, рєєетраційнй номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] 04.04.2012 року у Ніжинському ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області. Статтею 74 Сімейного кодексу України передбачено, що, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, і на майно, що є об'єктом спільної сумісної власності, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, тому вона має право на 1/2 частку вказаного автомобіля, але для пред'явлення своїх вимог до спадкоємців їй необхідно встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу з [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов за викладених в позовній заяві обставин і пояснила, що вона познайомилася з [PERSON] 04 червня 2011 року, почали з ним зустрічатися, а після розлучення її з чоловіком, з яким останні 4 роки спільно не проживала, за рішенням суду від 28.12.2011 року вона остаточно вселилась до квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в січні 2012 року і почали проживати з ним однією сім'єю без шлюбу до дня його смерті - [INFO]. За час проживання однією сім'єю вони за спільні кошти придбали автомобіль в січні 2012 року, в 2013 році купили телевізор, морозильну камеру, стіл, кухонний куток, комп'ютерний стіл, журнальний стіл. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов за вищевикладених обставин і пояснив, що позивачка помилково в позові зазначила 05.01.2012 року як дату початку її спільного проживання з [PERSON], оскільки проживали вони разом з восени 2011 року, а юридичне значення має спільне проживання з 18.01.2012 року - дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання її шлюбу з чоловіком. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і пояснила, що вона є матір'ю померлого [PERSON], який спільно проживав з [PERSON] протягом трьох років - з літку 2011 року до дня його смерті. Протягом цього періоду вони постійно приїжджали до неї в с.Берестовець Борзнянського району, позивачка добре ставилася до її сина і до неї, називала її матір'ю. Вона також провідувала їх в м.Ніжині, де вони проживали однією сім'єю в кімнаті [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, хоча визнала факт спільного проживання [PERSON] з її батьком [PERSON], але вважає, що почали вони разом проживати не з січня 2012 року, а з січня 2013 року, оскільки протягом 2012 року вона відвідувала батька, а лютому 2013 року дізналася, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] стосовно часу її спільного проживання з його батьком [PERSON] визнав частково - з січня 2013 року, а не з січня 2012 року, і пояснив, що після розлучення його батьки проживали за однією адресою, а в кінці червня 2011 року від батьки він дізнався, що останній переїхав проживати в кімнату [ADDRESS], а на початку восени 2011 року повідомив йому про зустріч з [PERSON] 15 січня 2013 року за вказаною адресою він познайомився з [PERSON] Йому відомо, що 05 січня 2012 року [PERSON] перегнав до м.Ніжина придбаний ним автомобіль. До кінця лютого 2013 року вони були дружні з батьком. В березні 2013 року він змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», так як прізвище «[PERSON]» йому не подобалося. Представник відповідачів - адвокат [PERSON] в судовому засідання позов не визнав з тих підстав, що позивачка не довела факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] саме з 05 січня 2012 року, - день придбання [PERSON] автомобіля, так як рішення суду від 28.12.2011 року про розірвання її шлюбу набрало законної сили 18.01 2012 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що близько трьох років вона знає [PERSON], яка з кінця літа 2011 року стала проживати з [PERSON] на правах дружини в його квартирі по сусідству з нею по [ADDRESS]. Вона бачила як [PERSON] прала одяг та вивішувала його сушити, у гуртожитку вони разом користувалися загальною кухнею, прибирали місця загального користування Діти [PERSON] ходили до нього, коли вдома не було [PERSON] Про придбання автомобіля вона дізналася в кінці літа минулого року, коли побачила як вони разом приїхали на ньому від матері [PERSON] з села, звідки привозили огородину. [PERSON] разом з [PERSON] ходили по крамницям, здійснювали покупки. Їй відомо, що за час їх спільного проживання вони придбали мультиварку, кухонний куток, стіл, морозильну камеру, мікрохвильову піч, плазмовий телевізор. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що близько трьох років вона знає [PERSON], яка з літа 2011 року почала жити на правах цивільної дружини з [PERSON] Вони спільно з нею прибирали місця загального користування в будинку та готували їжу на загальній кухні. Під час їхнього спільного проживання вона бачила [PERSON] на ювілеї у [PERSON] Також вона бачила дітей [PERSON], які приходили до нього, коли не було вдома [PERSON] [PERSON] та [PERSON] разом придбали мультиварку, плазмовий телевізор, кухонний куток та морозильну камеру. Донька [PERSON] приходила до них досить часто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона являється дочкою позивачки, яка познайомилася з [PERSON] в 2011 році і вони почали спільно проживати в кінці 2011 року - на початку 2012 року. Вони жили разом, вели спільне господарство, купували особисті речі та посуд. Придбаний ними автомобіль вони шукали по інтернету у неї вдома по вул.Семашко в м.Ніжині. Коли вони підібрали автомобіль, то для його придбання її мати отримала від свого батька чотири тисячі доларів. Коли [PERSON] пішла проживати до [PERSON], то забрала туди пилосос, фен, комп'ютерний стіл та крісло. Вони разом купили комп'ютер, кухонний куток, телевізор, морозильну камеру та мультиварку. На придбання комп'ютера вона надавала свої особисті кошти. Вона ходила до них в квартиру по [ADDRESS] досить часто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] - її колишній чоловік, а відповідачі - їхні з ним діти. Вона вважає, що [PERSON] та [PERSON] почали разом проживати в 2013 році, так як в грудні 2012 року вона за запрошенням [PERSON] була у нього в квартирі по [ADDRESS], де, з його слів, він проживав один. З [PERSON] вони розлучилися в 2009 році, але до червня 2011 року проживали разом, поки в кімнаті гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON] робив ремонт. Вони постійно спілкувалися, а в кінці 2012 року їй стало відомо про спільне проживання [PERSON] з [PERSON] Разом з [PERSON] в 2012 році вони свята не святкували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він являється рідним братом колишньої дружини [PERSON] - [PERSON], які після розлучення ще деякий час проживали разом, робили ремонт в квартирі по [ADDRESS] в м.Ніжин, де [PERSON] почав проживати в 2012 році чи раніше і вони разом з ним проводили вільний час в компаніях з жінками. В 2012 році [PERSON] почав проживати спільно з [PERSON], а він почав жити зі своєю дружиною з літа 2012 року, тому тісно не спілкувалися з [PERSON] і вдома він у нього не був. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що близько 20 років за рішенням загальних зборів мешканців гуртожитку по [ADDRESS] вона є старшою по будинку і видає мешканцям необхідні їм довідки з місця проживання з викладенням достовірної інформації. В жовтні 2014 році нею була видана довідка про її проживання в кімнаті [ADDRESS] спільно однією сім'єю з [PERSON] з 05 січня 2012 року по [INFO], що відповідає дійсності, окрім дати початку спільного проживання - 05 січня 2012 року, яку вона зазначила на прохання [PERSON], хоча остання в дійсності проживала з [PERSON] однією сім'єю і вели спільне господарство з вересня-жовтня 2001 року. Вона особисто це бачила, а також про це її повідомив чоловік, який перебував в дружніх стосунках з [PERSON] Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.212 ЦПК України за своїм нутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка познайомилася з [PERSON] в червні 2011 року і почали зустрічатися, а [PERSON] просить встановити факт їх спільного проживання з 05 січня 2012 року, обумовлюючи це часом придбання [PERSON] автомобіля, який вона вважає спільною сумісною власністю з посиланням на спільне проживання і на вкладення нею 4000 доларів США для оплати вартості автомобіля. проживала з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина по час смерті останнього, тобто до [INFO]. За час спільного життя шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану вони не зареєстрували. Мешкали [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS], де разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, що підтверджується копією довідки комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» (а.с.8). Факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є незаінтересованими особами, що проживали в одному будинку з [PERSON] та позивачкою. Цей факт також визнали і відповідачі, не погоджуючись із зазначеною в позові датою початку спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як 05 січня 2012 року. Відповідачка [PERSON] визнає спільне проживання [PERSON] з її сином [PERSON] навіть за межами позовних вимог [PERSON] - з літа 2011 року, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнають факт спільного проживання тільки з початку 2013 року. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично, враховуючи, що вони є родичами відповідачів [PERSON] та [PERSON]: [PERSON] є їхньою матір'ю, а [PERSON], - її рідним братом і їх показання не узгоджуються з іншими доказами по справі в їх сукупності. Згідно ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, і від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Статтею 74 Сімейного кодексу України передбачено, що, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними, і на майно, що є об'єктом спільної сумісної власності, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, тому встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу необхідно позивачці для визнання придбаного під час спільного проживання з [PERSON] майна їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 грудня 2011 року про розірвання укладеного 27.12.1991 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] набрало законної сили 18 січня 2012 року (а.с.6), тому юридичне значення встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу має встановлення цього факту тільки з 18.01.2012 року і позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial