Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що 03.08.2007 між позивачкою [PERSON], поручителем якої виступив [PERSON] та відповідачем, на той час ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений кредитний договір №81-07-Ил/03, згідно якого відповідач відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в розмірі 40698 дол. США. Вважає, що даний кредитний договір не відповідає чинному законодавству? є несправедливим та повинен бути визнаний недійсним, оскільки при укладенні позивач та третя особа не мали реальної змоги надати дійсну оцінку його положенням та наслідків його укладення. Крім того, договір містить несправедливі умови, наслідком яких є істотний дисбаланс прав та обов»язків. В судовому засіданні представник позивача та третя особа по справі підтримав позовні вимоги та пояснив, що однією із причин подання позову є неузгодженість суми заборгованості за кредитним довором у позовній заяві, поданій відповідачем до нього та [PERSON] і яка є на розгляді Рокитнянського суду. Крім того, вважає, що відповідач не мав права укаладати валютний кредитний договір, так як не мав на це ліцензії і укладався договір з ВАТ, а позов до них подав ПАТ. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що у зв»язку з заборгованістю зі сплати кредитних коштів до відповідачів [PERSON] та [PERSON] був поданий позов про стягнення заборгованості і який є на розгляді суду. З метою уникнути погашення заборгованості відповідачі і подали вказаний позов. Банк на час надання кредиту мав всі необхідні ліцензії та дозволи на валютне кредитування, а назва змінилася з ВАТ на ПАТ в зв»язку з реорганізацією. Зі змістом кредитного договору позивачка та третя особа були ознайомлені перед його укладенням і мали час на його розірвання після детальнішого ознайомлення. Але вони визнали кредитний договір, погашали майже 8 років і наміру оскаржувати його укладення до цього часу не мали. Сторонам були докладно роз»яснені наслідки непогашеня заборгованості та укладення іпотечного договору. Також просить застосувати до позову позовну давність. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Суд вважає, що позивачем не доведено недодержання відповідачем в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України і даний позов направлений не на відновлення справедливості, а на затягування розгляду позовної заяви, поданої ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до відповідачів з метою уникнення погашення заборгованості. Крім того, згідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.2 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. Суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду і до нього повинна бути застосована позовна давність, так як кредитний договір був укладений 03.08.07, тобто майже 9 років тому? позивач мала час для ознайомлення з умовами договору і заявити про його недійсність. Але вона регулярно погашала суму кредиту та відсотки, погодилася на укладення договору поруки та іпотечного договору, тобто з часу укладення договору і почався відлік позовної давності. Те, що представник позивача вказує на початок відліку позовної давності з дня отримання розрахунків погашення коштів, на сплив позовної давності не впливає, так як розрахунок не вказує на порушення, передбачені ст.203 ЦК України.

Outcome: dismissed