Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], до його повноліття в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які сплачувати на користь позивачки. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO] Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших дітей відповідач не має, тому просить стягнути з нього аліменти. До судового засідання позивач не з'явилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання також не з'явився, але теж подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області [PERSON] народився [INFO], батьком якого є: [PERSON], а матір'ю: [PERSON] (а.с. 3). З свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], вбачається, що сторони 04.10.2008 року зареєстрували шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 2599 (а.с.4). Згідно із довідки ТОВ «УЮТ» від 06.11.2015 року, за адресо: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно із ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи, що [PERSON] має можливість заробляти собі на життя та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, що знаходиться на утриманні матері, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працює, аліментів нікому не сплачує, він має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дітей відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, потребам дитини та не порушуватиме прав відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з дня пред'явлення позову - з 26.11.2015 року. Оскільки, позивачка була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, тому судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved