Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з нею, не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини заробітку щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи стягнення з дня подачі позову. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи його повідомлено належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.2000 року, на даний час сторони проживають окремо. Від спільного життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, син проживає разом з позивачкою Відповідач матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне положення. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial