Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів, відшкодування шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 02.06.2014 року вона уклала з відповідачем ФОП [PERSON], яка займається наданням послуг по встановленню ПВХ конструкцій, договір № ЕІ-02/06/L/03 (індивідуальний номер замовлення № 104). Згідно з умовами вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вироби) по розцінкам виконавця протягом 30 робочіх днів з моменту укладання договору. Вартість виробів згідно з умовами договору становить 6055 грн. 02.06.2014 року між позивачкою та ПАТ «Альфа-Банк» в особі [PERSON], як кредитором, був укладений кредитний договір № 401620424 для оплати товарів, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] [NUMBER], відкритий у ПАТ «А-Банк». На даний час ФОП [PERSON] не виконала зобов'язання щодо організації роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції, які передбачені договором № ЕІ-02/06/L/03 від 02.06.2014 року. За таких обставин, у зв»язку із невиконанням ФОП [PERSON] зобов»язань за договором, позивачка просить суд розірвати даний договір, стягнути з відповідача на її користь 6055 грн. сплачених за договором коштів, неустойку в сумі 496,50 грн. Крім того, просила суд стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки 6055 грн. - кошти, сплачені за ПВХ конструкції, неустойку за 82 робочих днів (з 14.07.2014 року по 05.11.2014 року) в сумі 496,50 грн. Також, 5000 грн. моральної шкоди, оскільки протиправними діями відповідача у зв»язку із невиконанням своїх зобов»язань щодо організації роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції, порушено звичайний спосіб життя позивачки, яка втратила сон, душевний спокій та рівновагу і при цьому несе додаткові витрати щодо сплати кредиту. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, належним чином була повідомлена про день та час розгляду спарви, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.06.2014 року між позивачкою [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № ЕІ-02/06/L/03 (індивідуальний номер замовлення № 104). Згідно з п. 1.1 вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вироби) по розцінкам виконавця. Пунктом 3.1. договору передбачено, що замовник зобов'язується сплатити вартість виробів, що складає 6055 грн. Згідно з п.3.2. вказаного договору виконавець зобов'язаний передати у власність замовнику виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту укладення договору. У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів. 02.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» в особі [PERSON] укладений кредитний договір № 401620424, відповідно до умов якого, позивачці надано кредит для оплати товарів шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] [NUMBER], відкритий у ПАТ «А-Банк». З відповіді ПАТ «Альфа-Банк» №75562-23.1-б/б від 26.08.2014 року вбачається, що банк належним чином виконав зобов'язання щодо надання кредиту в рамках вказаного вище договору, тобто кошти перераховані на поточний рахунок ФОП [PERSON] [NUMBER]. Судом достеменно встановлено, що на даний час ФОП [PERSON] не проведено жодних дій, направлених на виконання вище вказаного договору. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 4.2 договору № ЕІ-02/06/L/03 від 02.06.2014 року встановлено, що в разі невиконання п.3.2, виконавець зобов'яаний виплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості договору за кожен робочий день прострочки. Враховуючи, що договір укладений 02.06.2014 року і строк і виконання становить 30 робочих днів, то кінцевий строк виконання зобов'язань виконавця становить 14.07.2014 року. Так, з 14.07.2014 року по 05.11.2014 року неустойка за 82 робочих днів становить 496,50 грн. (6055 грн. х 82 робочих днів = 496,50 грн.). Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості становить 6551,50 грн. (6055 грн. сплачених коштів за договором +496,50 грн. неустойки) Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд вважає, що вимога позивачки щодо розірвання укладеного між нею та ФОП [PERSON] 02.06.2014 року договору про виконання роботи по виготовленню ПВХ конструкції підлягає до задоволення. Оскільки на сьогоднішній день, відповідач не виконав роботи по виготовленню та установці ПВХ конструкції у вигляді металопластикових вікон позивачці, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди сплачені кошти в розмірі 6055 грн. та 496,50 грн. неустойки за договором. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до судової практики та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 підставою для цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995) Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивачки 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивачки підлягають також понесені ними судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved