Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що з вересня 2010 року вона почала спільно проживати разом із відповідачем як одна сім`я без реєстрації шлюбу. Оскільки, рішення суду про розірвання шлюбу відповідача набуло законної сили 31 січня 2011 року, позивачка просить встановити факт їх проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу за період з 31 счня по 08 жовтня 2011 року. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Враховуючи систематичне надання відповідачем і його представником заяв про відкладення розгляду справи виключно з причин запровадження загальнодержавного карантину, який не перешкоджає головуючому судді, секретарю і представнику відповідача приймати участь в судових засіданнях; та без посилання сторони відповідача на будь-які поважні причини неприбуття, вказані дії відповідача і його представника є такими, що мають ознаки зловживання своїми процесуальними правами, а тому суд визнав причини неприбуття відповідача і його представника в судове засідання неповажними. Оскільки, відповідач і його представник не з`явилися в судове засідання без поважних причин, не подали відзив та сторона позивача не заперечила проти вирішення справи в заочному порядку, на підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Допитана під час розгляду справи в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона знайома із [PERSON] з 2004 року по роботі, а потім з січня 2011 року також знайома і з [PERSON] ; зі слів [PERSON] їй відомо, що сторони проживали разом однією сім`єю з січня 2011 року. Також, свідку відомий даний факт особисто внаслідок гостьових візитів до [PERSON] і [PERSON] , які разом проживали як чоловік і жінка в орендованій квартирі на проспекті Григоренка в місті Києві , а потім в іншій квартирі, яку вони разом придбали для себе. Свідок повідомила, що [PERSON] і [PERSON] мали спільний побут, спільне харчування, бюджет і проживали як сім`я, зі спільних доходів оплачували комунальні послуги, на роботі вживали разом спільно принесені продукти харчування. Вислухавши вступне слово позивача та її представника, показання свідка та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини. 31 січня 2011 року набуло законної сили рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 18 січня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується фотокопією вказаного рішення суду (т.с. 1, а.с. 11). 08 жовтня 2011 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3292, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 жовтня 2011 року (а.с. 15). При цьому, за змістом ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2017 року по цивільній справі № 755/10501/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вбачається, що за власними поясненнями [PERSON] і [PERSON] вони з 2010 року проживали однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу (а.с. 16). Нормою частини 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, за приписами наведеної норми цивільного процесуального закону, встановлена ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2017 року по цивільній справі № 755/10501/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - обставина проживали однією сім`єю як чоловіка і дружини [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2010 року, - не доказується при розгляді цієї справи. Також, факт спільного проживання сторін з січня 2011 року разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу достовірно встановлено судом на підставі показань [PERSON] , допитаної під час розгляду справи в судовому засіданні як свідка. Зокрема, за змістом досліджених судом письмових доказів та показань свідка, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що сторони спільно проживали в одному житловому приміщенні, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, спільно дбали про утримання свого житла, мали спільний бюджет, за взаємною згодою вирішували побутові питання, придбання майна, а їх відносини були притаманними відносинам подружжя. Отже, на підставі показань свідка та аналізу наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про існування факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 31 січня по 08 жовтня 2011 року. Одночасно, суд враховує дату набрання законної сили судовим рішенням, яким розірвано попередній шлюб відповідача та дату укладення шлюбу між сторонами. Як наслідок, в зазначений період часу, відповідач не перебував у зареєстрованому шлюбі та у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з іншими жінками. Відповідно до норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Згідно із частиною третьою статті 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Норми частини першої і другої статті 301 Цивільного кодексу України передбачають, що фізична особа має право на особисте життя та сама визначає своє особисте життя. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України, сім`я охороняється державою. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved