Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2001 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №476, який було розірвано 27.11.2007 року. Від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Печерського районного суду м.Києва від 30.10.2007 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 400 грн. щомісячно. Вказаних коштів не вистачає для потреб дитини, на харчування, сезонний одяг та медико-профілактичний догляд, витрати на навчання на навчальне приладдя. З урахуванням того, що відповідач має змогу надавати аліменти на утримання доньки, працює та має постійний заробіток, є працездатним, тому просить збільшити розмір аліментів та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. Позивачка в\~судове засідання\~не з'явилася,\~до суду\~надіслада заяву,\~в якій\~просить справу\~розглядати за\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує та\~просить їх\~задовольнити (а.с.24). Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.29 ). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не зявились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що з 28.09.2001 року сторони перебували в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №116767 (а.с.9). Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БК №054447, 27.11.2007 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11). Від шлюбу мають доньку, [PERSON], 31.10.2003 року (а.с.10). З виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м.Києва вбачається, що згідно рішення суду від 30.10.2007 року з відповідача на користь позивачки стягується аліменти на утримання дочки у розмірі 400 грн. щомісячно. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва в зазначеному рішенні виправлено описку та вказано дату його винесення 31.10.2007 року (а.с.8) Згідно норм ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину не залежить від віку батьків. При визначенні\~розміру аліментів,\~у відповідності\~до ст.\~182\~СК України,\~ суд\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини ,\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.183СК\~України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи вищевикладене та те, що сторони проживають окремо, матеріальна допомога, яку надає відповідач на утримання дочки є недостатньою для задоволення життєвих потреб дитини, обовязок щодо утримання дитини на відповідача покладений законом, він не заперечує проти задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення з нього аліментів на утримання дочки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині збільшення розміру аліментів. Відповідачу слід визначити сплату аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Враховуючи розяснення, викладені в п. 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому аліменти з відповідача слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили, а не з дати звернення до суду. Оскільки предметом спору є не стягнення аліментів, а збільшення їх розміру, то з урахуванням вимог ст. 430 ЦПК України, суд не вбачає підстав для негайного виконання судового рішення. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: approved