Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу [PERSON] 18 червня 2007 року була нотаріально посвідчена Довіреність серії ВЕР №187105 від імені [PERSON], який уповноважив [PERSON], [PERSON] «..керувати, а також розпоряджатись (продавати, здавати в оренду,а також укладати всі дозволені Законом угоди) належним мені на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АМС №017575,виданого 16.06.2007 року Радомишльським МРЕВ УДАІ в Житомирській області автотранспортним засобом марки «WOLKSWAGEN», реєстраційний номер №[NUMBER] ..» та власником були надані повіреним повноваження щодо представлення інтересів власника,пов»язаних з зазначеним вище автомобілем. Враховуючи те,що нотаріус не зазначила конкретно який обсяг прав наданий [PERSON] повіреним Позивач просить суд надати тлумачення одностороннього правочину - нотаріально посвідченої 18.06.2007 року Довіреності серії ВЕР №187105 від імені [PERSON] щодо обсягу прав,наданих повіреним окремо [PERSON] та,окремо,[PERSON] В судовому засіданні представник Позивачки [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі при цьому надав відповідні пояснення на їх підтримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами погодився в повному обсязі. Суд вислухавши сторони у справі, дослідивши матерiали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,приходить до наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Радомишльського нотаріального округу [PERSON] 18 червня 2007 року була нотаріально посвідчена Довіреність серії ВЕР №187105 від імені [PERSON],який уповноважив [PERSON], [PERSON] «..керувати, а також розпоряджатись (продавати, здавати в оренду, а також укладати всі дозволені Законом угоди) належним мені на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АМС №017575, виданого 16.06.2007 року Радомишльським МРЕВ УДАІ в Житомирській області автотранспортним засобом марки «WOLKSWAGEN», реєстраційний номер №[NUMBER]..»,при цьому власником були надані повіреним повноваження щодо представлення інтересів власника, пов»язаних з зазначеним вище автомобілем. Враховуючи те,що нотаріус не зазначила конкретно який обсяг прав наданий [PERSON] повіреним Позивачка просить суд надати тлумачення одностороннього правочину - нотаріально посвідченої 18.06.2007 року Довіреності серії ВЕР №187105 від імені [PERSON] щодо обсягу прав,наданих повіреним окремо [PERSON] та,окремо,[PERSON]. Відповідно до положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять,а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. При цьому, відповідно до змісту зазначеної норми тлумачення правочину може бути здійснене судом з метою встановлення точної волі сторін такого правочину та може мати місце тоді, коли його умови сформульовані таким чином, що допускають неоднозначне їх тлумачення, що у свою чергу, створює стороні перешкоди щодо належного їх виконання та коли правочин носить суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Отже, тлумачення правочину може бути окремим предметом судового розгляду. Зокрема, потреба в тлумаченні умов правочину виникає у зв'язку з його неповнотою або недостатньою зрозумілістю у визначенні правової природи та необхідності вибору норм права для врегулювання розбіжностей сторін. Тлумачення змісту правочину має здійснюватися також у контексті змісту закону. За змістом вказаних норм тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору. Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі. Як вбачається з змісту ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобовязання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. З огляду на наведені положення статті заява про тлумачення обсягу прав наданих власником повіреним в нотаріально посвідченій Довіреності є правочином у розумінні ст.202 ЦК України, а тому на неї поширюються норми ст.213 ЦК України. Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз»яснив про те,що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників в порядку позовного провадження. Тобто лише при наявності спору суд може вирішувати питання про тлумачення правочину. Проаналізувавши зміст заяви про тлумачення обсягу прав наданих власником повіреним в нотаріально посвідченій Довіреності, суд зауважує, що вона за своїм змістом є чіткою та зрозумілою. У ній у довільній доступній формі викладено справжню волю особи. Окрім того, суд зауважує, що у поданій до суду позовній заяві позивач сам не вказав,що, на її думку є спірним між нею та Довірителем,враховуючи те, що зміст Довіреності складений та посвідчений нотаріусом [PERSON] Зокрема, прохальна частина заяви не містить таких позовних вимог. Виходячи з вище викладеного, а також враховуючи те, що в заяві про тлумачення обсягу прав наданих власником повіреним в нотаріально посвідченій Довіреності не вбачаються спірні правовідносини між Позивачкою та Відповідачем, а тому суд вважає, що відсутні підстави для її тлумачення та приходить до висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд вирішує судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved