Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період з 01.10.2014 року по 31.03.2018 року боржники належним чином обов`язку по оплаті поточних рахунків не виконували, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих Концерном «Міські теплові мережі» відповідачам на адресу: [ADDRESS] , у розмірі 16 605 грн. 25 коп. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищевказану заборгованість та понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Судом встановлено, що відповідачі у справі - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , числяться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , мають особовий рахунок [NUMBER] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за вищезазначеною адресою з 04.06.1959 року по 18.09.1009 року, але знята з реєстрації у зв`язку зі смертю, померла [INFO] , що встановлено інформацією витребуваною з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Позивач у період з 01.10.2014 року по 31.03.2018 року на адресу: [ADDRESS] , надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення. Але відповідачі належним чином обов`язок по оплаті поточних рахунків не виконували, у зв`язку з чим виникла загальна заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 16 605 грн. 25 коп., за період з 01.10.2014 року по 31.03.2018 року, що підтверджується доданими до позову розрахунком та довідкою. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут, інше. Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання по відношенню до Відповідача, як споживача послуг та керується положеннями ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004 року, «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 та іншими нормативно-правовими актами України. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Вищевказаними Правилами та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору . Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на (основі ціпового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, причому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вищевказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання мого обов`язку. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини. За вказаний період заперечень з боку Споживача на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу Концерну «Міські теплові мережі» не надходило. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно п. 79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 року (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. З розрахунку заборгованості та довідки Концерну «Міські теплові мережі» вбачається, що за період з 01.10.2014 року по 31.03.2018 року Концерном «МТМ» було надано послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 28 461 грн. 09 коп. за адресою: [ADDRESS] , де на [PERSON] , [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Загальна сума оплат складає 11 855 грн. 84 коп., а заборгованість у сумі 16 605 грн. 25 коп. При вирішенні спору судом враховано, що відповідачами не надано суду доказів відсутності їх вини в виникненні заборгованості зі сплати послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, тому заявлена позивачем сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути 1 762 грн. 00 коп.

Outcome: approved