Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач ПАТ Альфа-Банк звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування своїх позовних вимог вказало, що 02 липня 2013 року між ним та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов вищевказаного Договору позивач зобовязується відповідачеві відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. Відповідно до умов Договору відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № 26251001602104 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 15000 грн. 00 коп.. У порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.12.2016р. має заборгованість, яка складається з: -тіла кредиту 11048 грн. 62 коп.; -просрочки по тілу 7884 грн. 27 коп.. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). На 04.12.2016р. розмір неустойки (комісія, штраф) становить 1224 грн. 53 коп.. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, позивач право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за Договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками за невиконання умов договору. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В зв?язку з вище викладеним позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача ПАТ Альфа-Банк в судове засідання не зявився, при цьому до суду направив заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Позов підтримує повністю і просить його задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. До заяви додав копію виписку по картковому рахунку відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. До заяви додав заперечення на позов, в якому посилається на нікчемність укладеного з ПАТ Альфа-Банк договору, яка полягає в тому, що згідно вимог Типової інструкції з діловодства (постанова Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242) щодо оформлення документів, які виготовляються за допомогою друкувальних засобів, слід використовувати гарнітуру Times New Roman, а шрифт розміром 12-14 друкарських пунктів. Проте, ПАТ Альфа-Банк при складанні вищевказаного договору та додатків до нього використав розмір шрифту менший за 12 пт., а саме 4 пт., що є порушенням вимог вищевказаної Інструкції, а тому договір з додатками є нікчемним і доведення такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, надав свій розрахунок заборгованості, згідно якого в нього заборгованості не має і він банку переплатив суму заборгованості на 955 грн. 46 коп.. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що 02 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Альфа-Банк та [PERSON] був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках продукту «Максимум-готівка»). З додатку до вищевказаного договору вбачається, що на підставі анкети-заяви про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ Альфа-Банк на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», власноручно підписаної та наданої клієнтом [PERSON], банк відкрив картковий рахунок № 26251001602104 у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 15000 грн. 00 коп.. Сторонами були погоджені всі істотні умови договору, зокремапроцентної ставки за користування коштами відновлювальної кредитної лінії. В п.п. 2.2, 2.3 додатку до договору зазначено, що процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 21 % на торгові операції та на операції зняття коштів, а розмір обовязкового мінімального платежу складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією. У відповідності до виписки з рахунка приватного клієнта № 602104-2017/0414 за розрахунковий період з 02 липня 2013 року по 14 квітня 2017 року, судом не виявлено жодного порушення стосовно нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами, [PERSON] сплачував кредит до 21.06.2016р., отже, був згідний з відсотковою ставкою, яка нараховувалася на залишок непогашеної заборгованості, проте з 30.06.2016р. перестав виконувати свої зобовязання зі сплати заборгованості, в результаті чого виникла ще більша заборгованість, на яку банком були нараховані відсотки та штрафні санкції. Станом на 13.04.2017р. заборгованість становить 18579 грн. 41 коп.. Таким чином, банк не порушував умови кредитного договору, діяв в межах і згідно умов кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ Альфа-Банк станом на 04.12.2016р. становить 20157 грн. 42 коп. та складається з: -тіла кредиту 11048 грн. 62 коп.; -просрочки по тілу 7884 грн. 27 коп.; -неустойки (комісія, штраф) 1224 грн. 53 коп.. На підставі вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач [PERSON] згідно умов договору, покладені на нього зобовязання належним чином не виконував, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності \~до \~п. 2 \~ч.1 \~ст. 614 \~ЦК України \~особа \~є \~невинуватою, \~якщо \~вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів \~щодо \~належного \~виконання зобов'язання. Згідно зі статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши подані позивачем докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, заперечення відповідача, які містять лише посилання на порушення вимог Типової інструкції з діловодства (постанова Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1242) щодо оформлення договору та додатків до нього, і при цьому не наведено ніяких доводів щодо причин виникнення заборгованості, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved