Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач КС «Гарант» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та просить суд постановити рішення яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 44/14 від 12.05.2014р. у розмірі 13945,30 грн., та понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 244,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 12.05.2014р. КС «Гарант» уклала з членом кредитної спілки [PERSON] кредитний договір № 44/14, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. строком на 12 місяців, який діє до повного виконання зобов'язань і на умовах щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування ним в строк визначений графіком розрахунків. Відповідно до договору поруки № 47/14 від 12.05.2014р. [PERSON] поручився перед кредитною спілкою відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань по своєчасному поверненню кредиту та процентів за користування кредитом. На неодноразові звернення позивача до відповідачів з вимогами виконати свої зобов'язання, останні ніяк не відреагували, а тому станом на 18.08.2015 заборгованість відповідачів перед позивачем становить 13945,30 грн. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання умов договорів в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись до суду з позовом та посилаючись на ст.ст. 16, 526, 530, 546, 553, 554, 555, 610, 615, 617, 511, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України просив заявлені вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на не виконання відповідачами умов договорів. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, заперечень проти позову суду не надали, про поважність причин неявки суд не повідомили. Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку частини 1 ст.224 ЦПК України постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.05.2014 р. між КС «Гарант» та [PERSON] укладено кредитний договір № 44/14, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у сумі 15000,00 грн. строком на 12 місяців (з 12.05.2014р. до 12.05.2015р.), а відповідач у свою чергу зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 45 % річних (а.с. 4-5). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. КС «Гарант» виконав умови згаданого кредитного договору та надав [PERSON] у кредит грошові кошти у сумі 15000,00 грн. (а.с. 18). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим заборгувала позивачу станом на 18.08.2015 року кошти у сумі 13945,30 грн., з яких: - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3107,62 грн.; залишок кредиту - 10837,68 грн. Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданою позивачем карточкою платежів по гривневому кредиту (а.с.11), який перевірено судом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.05.2014 р. між КС «Гарант» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 47/14 (а.с.10). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, поручитель поручається перед позивачем за виконання обов'язку [PERSON] щодо повернення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, за договором кредиту № 44/14 від 12.05.2014р. Крім того, відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору. На вимоги позивача від 07.11.2014 р. та 21.05.2015 р. про погашення суми заборгованості за вказаним договором у досудовому порядку відповідачі не вчинили жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість (а.с. 13, 14, 15, 16). У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 244,00 грн. судового збору.

Outcome: approved