Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, просить суд визнати факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 19 серпня 2015 року та складається з: земельної ділянки, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], померлої 19 серпня 2015 року, яке складається з: земельної ділянки, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В ході судового розгляду справи уточнила свої позовні вимоги, просить суд встановити факт постійного проживання її разом з спадкодавцем [PERSON], померлою 19.08.2015 року; визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON], померлої 19 серпня 2015 року, яке складається з: земельної ділянки, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що 19 серпня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем померлої за законом є позивачка. Позивачка бажає прийняти спадщину після померлої, проживала з нею разом по день її смерті, здійснювала догляд, звернулася у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, заперечень проти позову не має. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 19 серпня 2015 року померла мати позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /л.с. 14/ Спадкоємцем померлої за законом є позивачка, відповідно листа Білгород - Дністровської районної державної контори від 25.01.2017 року № 24/01-16, спадкова справа до майна померлої 19.08.2015 року [PERSON] не заводилась. За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна вказаної особи не зареєстрована, тобто відсутні відомості про наявність інших спадкоємців. Позивачка бажає прийняти спадщину після померлої, проживала з нею разом по день її смерті, що підтверджується довідкою виконкому Крутоярівської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області № 1186 від 29.12.2016 року, відповідно до якої [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали разом та вели спільне господарство, звернулася до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори від 10.12.2016 року за № 2597/02-17. /л.с. 11/ Позивачка фактично прийняла спадщину після померлої, так як проживала з нею по день її смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, котрій постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від неї. Як встановлено в ході судового розгляду справи позивачка проживала разом з матір'ю [PERSON] по день її смерті, не заявила відмову від спадщини. Земельна ділянка, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, масив № 4, ділянка № 23, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала померлій [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на землю серії І-ОД № 000463 від 03 листопада 2004 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Одеської області від 06 червня 2002 року №319/2002, однак оригінал вказаного документу у позивачці відсутній, він був спадкодавцем втрачений. /л.с. 14/ Позивачка зверталася до відділу Держгеокадастру у Білгород Дністровському районі Одеської області про видачу дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, однак їй було відмовлено в його отримані, оскільки позивачка не є власником даного права. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця. Таким чином, з урахуванням того, що позивачка є спадкоємицею за законом, проживала з померлою по день її смерті, зверталася до нотаріальної контори з приводу оформлення її спадкових прав, проте їй було відмовлено, іншого способу захистити її права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved