Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просить \~визначити \~порядок \~користування земельною ділянкою №17 по вул. Мітинговій у м.Харкові між співвласниками сторонами у справі - за І- м варіантом порядку користування земельною ділянкою, викладеним у висновку судової земельно-технічної експертизи№2514 від 29.06.2016, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що за рішенням суду від 26 липня 2012 року у звязку з перерозподілом ідеальних часток їй належить 26/100 частин, відповідачу [PERSON] -34/100 вказаного домоволодіння, та кожному з них на належну частку виділено у житловому будинку «А-1» окремі приміщення та надвірні будівлі, а частка співвласника [PERSON] залишилась незмінною і складає ? частину вказаного домоволодіння. Житловий будинок і надвірні будівлі розташовані на земельній ділянці розміром 499 кв.м., з них під двором знаходиться 199 кв.м. Оскільки спільно з колишнім чоловіком [PERSON] 19 серпня 2002 року вони придбали ? частину вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, то до них перейшло й право користування земельною ділянкою та тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача. Вона звернулась з даним позовом до суду, оскільки виникають конфлікти з приводу користування земельною ділянкою, та вони не можуть порозумітись з цього приводу. У судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснила, що її інтереси задоволенням позову не порушуються, 1-й варіант, наданий експертом, відповідає порядку користування земельною ділянкою, який фактично склався між сторонами, та її права не порушуються. Відповідач [PERSON] неодноразово в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності неявки в судові засіданні не надав. За таких обставин суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. \~ Суд, вислухавши представника позивачки [PERSON], відповідачку [PERSON], дослідивши матеріали даної справи, висновок експертизи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 17 по вул. Мітинговій у м. Харкові на праві власності належить: -[PERSON] ? частина згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.12.2005; -[PERSON] ? частина згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 19.08.2002 приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]; -[PERSON] ( після розірвання шлюбу - [PERSON]М.) -1\\2 частина згідно договору дарування частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 12.12.2008. Загальна площа земельної ділянки №17 по вул. Мітинговій у м. Харкові (колишня вул. 1-а Мітингова, №17) згідно рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих міста Харкова №36-1 від 07.02.1956 складала 499 кв.м., що дорівнює фактичної площі вказаної земельної ділянки станом на 03.04.2014. На підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2005 року шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано, та за позивачкою визнано право власності на ? частину вказаного домоволодіння в порядку розподілу спільного майна подружжя У колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] стали виникати спори з приводу обслуговування земельної ділянки, догляду за нею, тобто з приводу користування земельною ділянкою. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 липня 2012 року позовні вимоги [PERSON] про перерозподіл ідеальних часток задоволено повністю, їй виділено на належну їй ? частину у домоволодінні №17 по вул. Мітинговій в м. Харкові наступні житлові приміщення та надвірні споруди: У житловому будинку «А-1» виділено частину кухні 1-3 площею 2, 9 кв.м. і частину житлової кімнати 1-4 площею 2, 2 кв.м., у прибудові «а» сіни 1 площею 2, 0 кв.м., кладову 11 площею 3,6 кв.м., у прибудові «а5» кухню 1-6 площею 9, 7 кв.м. Усього по житловим приміщення позивачці виділені приміщення площею 31, 2 кв.м. 97,75 грн. вартістю 6\~249,0 грн., що на 5, 3 кв.м. і на 197, 75 грн. більше. По надвірним спорудам позивачці виділено: у прибудові «а2» ганок, погріб «Е», літню кухню літ «Г», сіни «г», водопровідний кран №6, частину огорожі №1, 1/2 частину воріт №2, ? частину огорожі №3, 1\\2 частину замощення 1 Всього по надвірним спорудам виділено позивачці на суму 3\~930 грн. 50 коп., що на 2091 грн. 25 коп. більше. Усього позивачці [PERSON] у власність виділено житлових приміщень і надвірних споруд на суму 10\~179 грн. 50 коп., що на 2287 грн. більше і складає 32/100 частин домоволодіння. [PERSON] на належну йому ? частину у вказаному домоволодінні виділено у власність наступні житлові приміщення і надвірні споруди. У житловому будинку «А-1» йому виділено частину кухні 1-3 площею 5,5 кв.м., частину житлової кімнати 1-4 площею 4,3 кв.м., житлову кімнату 1-5 площею 16,7 кв.м. Усього по житловим приміщенням відповідачу виділено приміщення площею 26,5 кв.м.. вартістю 6604, 0 грн., що на 0,6 кв.м. та на 550 грн. 75 коп. більше. По надвірним спорудам відповідачу [PERSON] виділено: навіс «З» , сарай «И», вбиральню «Д», частину огорожі №1, 1/2 частину воріт №2, ? частину огорожі №3, ? частину замощення 1, а всього на суму 1\~469 грн. 50 коп., що на 369 грн. менше. Усього [PERSON] виділено у власність житлових приміщень та надвірних споруд на суму 8 073 грн. 50 коп., що на 181 грн. більше і складає 26/100 частин домоволодіння. Перерозподілено ідеальні частки між співвласниками вказаного домоволодіння, внаслідок чого [PERSON] належать на праві власності 26/100 частин домоволодіння замість ? частки, [PERSON] належать 32/100 частини домоволодіння замість ? частки. Відповідно до даних технічного паспорту розміри та площа земельної ділянки складають: по вул. Мітинговій 16,3 кв.м., з боку домоволодіння №5 30, 10 кв.м., з тильної сторони земельної ділянки 16,95 кв.м., з боку домоволодіння № 19- 29,90 кв.м., загальна площа земельної ділянки 499 кв.м. Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, \~що позовні вимоги \~підлягають задоволенню з таких підстав. Враховуючи, що право власності на частину домоволодіння виникло у позивачки [PERSON] та її колишнього чоловіка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.2002 року, їх правовідносини щодо виникнення права на земельну ділянку регулюються положеннями Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII, який діяв на момент укладання вказаного договору. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених\~статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Правовідносини щодо набуття права на земельну ділянку відповідачкою [PERSON], яка придбала у власність частину домоволодіння на підставі договору дарування від 12.12.2008, регулюються ст.377 ЦК України ( в ред. 2003 р.).та положеннями Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III. \~Так, відповідно до ст. 377 ЦК України ( в ред. 2003 р.).до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Статтею 120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу) У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Отже,сторони мають право на користування земельною ділянкою пропорційно до їхніх часток у праві власності на житловий будинок та надвірні споруди. Відповідно до ч.2 ст. 158 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. У колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] стали виникати спори з приводу обслуговування земельної ділянки, догляду за нею, тобто з приводу користування земельною ділянкою. Враховуючи вимоги ст. 61 ЦПК України, при розгляді даної справи суд виходить з преюдиціальності рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2005 року про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя [PERSON] та [PERSON], а також рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 26 липня 2012 року про перерозподіл ідеальних часток співвласників. Згідно з висновком \~\~\~судової будівельно-технічної експертизи № 2514 від 29 червня 2016 року, проведеної ХНДІСЕ ім. проф. [PERSON], запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою. \~\~Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ встановлено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користування співвласників і ними не було досягнуто згоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх)частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Співвласнику [PERSON] на ? частину при падає земельна ділянка площею 124, 75 кв.м. (499*1/4). Співвласнику [PERSON] на ? частину при падає земельна ділянка площею 124, 75 кв.м. (499*1/4). Співвласнику [PERSON] на ? частину припадає земельна ділянка площею 249, 5 кв.м. кв.м. (499*1/2). Оскільки у співвласників виникає спір щодо користування земельною ділянкою, позовні вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою є обґрунтованими. Аналізуючи надані експертом варіанти порядку користування земельною ділянкою, суд погоджується з вимогами позивачки щодо визначення такого порядку саме за 1-м варіантом, оскільки вказаний варіант відповідає часткам співвласників у справі власності на домоволодіння, не порушує інтереси співвласника [PERSON], оскільки площа земельної ділянки, що їй виділяється за вказаним варіантом,-249, 5 кв.м. повністю відповідає її частці у вартості домоволодіння, про що зазначено вище, та призводить до її максимальної ізоляції від інших співвласників, на відміну від 2-го варіанта, за яким передбачено виділення їй у користування земельної ділянки площею 249, 5 кв.м., у тому числі земельної ділянки площею 247, 2 кв.м., та 1/3 площі загального користування всіх співвласників 2, 3 кв.м. За 1-м варіантом земельні ділянки співвласників максимально ізольовані, вказаний варіант на відміну від 3-го варіанта не передбачає виділення у спільне користування всіх співвласників частини ділянки площею 6,9 кв.м. з боку земельної ділянки [PERSON], а передбачає лише можливість встановлення земельного сервітуту площею 6, 9 кв.м. для обслуговування зовнішніх стін літньої кухні літ «Г» та сараю літ. «И», та з цього приводу у співвласників на даний час не виникає спір, а встановлення у разі необхідності в подальшому сервітуту є менш обтяжливим для співвласника [PERSON] ніж виділення вказаної земельної ділянки площею 6, 9 кв.м. з боку її земельної ділянки у спільне користування всіх співвласників, як це передбачено 3-м варіантом. Отже, найбільш прийнятним для співвласників є 1-й варіант порядку користування земельною ділянкою, оскільки він не порушує прав жодного співвласника, відповідає їх часткам у домоволодінні, призводить до максимальної ізоляції сторін, наданий з урахуванням розташування належних співвласникам приміщень та споруд, тому суд кладе в основу рішення цей варіант. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved