Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 27.06.2017 року актовий запис про шлюб № 1451 складений Малиновським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем дітей не має, але він не бажає добровільно розірвати шлюб. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сторони не переймалися проблемами іншого, зараз подружні стосунки не складаються, немає спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, сторони не бажають бути разом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання справу слухати у її відсутність на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позовну заяву не подавав, хоча про порядок розгляду справи, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та оголошенням на сайті суду. Як вбачається із вищенаведеного існують всі підстави про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем дітей не має, але він не бажає добровільно розірвати шлюб. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сторони не переймалися проблемами іншого, зараз подружні стосунки не складаються, немає спільних інтересів, почуття поваги та любові остигли, сторони не бажають бути разом. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved