Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, в розмірі 600 грн., щомісячно, до закінчення дитиною навчання. Зазначає, що сторони є батьками дитини - сина [PERSON], [INFO] Дитина є повнолітньою, продовжує навчатися, і у зв'язку з цим потребує допомоги. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку змогу; не цікавиться матеріальним становищем дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом, та просить його задоволити. Позивачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. Представник позивачки позов підтримала. Пояснила суду, що відповіда працює, отримує достойну заробітну плату. Дитина потребує допомоги у зв'язку з навчанням. Але на прохання надавати таку допомогу відповідач відмовився. За наведеного вирішили звернутися до суду. Просять позов задоволити зважаючи на його обгрунтованість та доведеність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Представник відповідача позов не визнала. Зазначає, що дитина не перебуває на утриманні позивачки, не проживає з позивачкою за однією адресою, а тому в неї немає підстав для звернення до суду. Окрім того, відповідач має тимчасові заробітки, а тому не може надавати долпомогу на утримання дитини. Додала, що дитина є повнолітньою, тому сама взмозі себе утримати. Зважаючи на це просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками дитини - сина [PERSON], [INFO] Дитина є повнолітньою, на час звернення до суду продовжувала навчатися в Рівненському державному аграрному коледжі. На даний час навчання закінчено. Також встановлено, що дитина не проживає з батьками, а проживає у бабаусі разом з сестрою. Про дану обставину надав показання [PERSON], будучи допитаним як свідок. Також додав, що мама (позивачка) його утримувала, а на прохання до батька надати грошову допомогу той відмовив. При прийнятті рішення про відмову в задоволенні позову суд звертає увагу на наступне. За положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлені обставини, що не дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів. Так, законодавець чітко визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син - частина 3 статті 199 СК України. В нашому випадку до суду звернулася позивачка - мама дитини, але в ході розгляду справи було встановлено, що дитина з нею не проживає. А дитина, яка досягла повноліття, за захистом своїх прав до суду не звернулася. За наведеного немає підстав для задоволення даного позову. Як вже зазначалося, з позовом про стягнення аліментів з батька на своє утримання син не звертався, хоча мав змогу це зробити. Отже, в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і в даному випадку покладаються на державу.

Outcome: dismissed