Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Волкова 1» через представника - адвоката Харченка О.М. звернувся в Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ «Волкова 1». Відповідачі отримують та споживають житлово - комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт обслуговування внутрішньо будинкових систем, тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. За таких обставин між ОСББ «Волкова 1» та відповідачами утворились договірні правовідносини. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення загальних зборів обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , протокол № 1/17 від 27 квітня 2017 року було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 червня 2017 року у розмірі 3,70 грн. з 1 м2 загальної площі квартири. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , протокол № 5 від 28 липня 2019 року було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 серпня 2019 року у розмірі 8,69 грн. з 1 м2 загальної площі квартири. Вказаними Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку та також Рішенням від 27 січня 2019 року, протокол № 3 були затверджені питання проведення робіт по модернізації будинку, його утепленню, заміні в під`їздах вікон на енергозберігаючі, встановлення домофону та інші питання щодо внесків на капітальний ремонт будинку. Прийняті загальними зборами рішення, розміри внесків та дольової участі є діючими правомірними, ніким не оспореними та не скасованими. Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема:1)\~витрати на\~утримання,\~реконструкцію,\~реставрацію,\~проведення поточного\~і капітального\~ремонтів,\~технічного переоснащення\~спільного майна\~у багатоквартирному\~будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідачами претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території у передбаченому законом порядку не оформлено. Проте, відповідачі оплату житлово-комунальних послуг здійснюють не регулярно, в результаті чого з їхнього боку виникла заборгованість за період з 01.04.2019 по 01.01.2020 в сумі 930, 82 грн., що в свою чергу, перешкоджає належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по утриманню будинку та прибудинкової території у належному технічному та санітарному стані. Крім того, за час затримки розрахунку відповідачі повинні сплатити інфляційні збитки та 3% річних. Відповідно до розрахунків 3% річних становить - 10,03 грн., інфляційні в сумі 11, 83 грн. До того ж, станом на 01.01.2020 заборгованість відповідачів по внескам на капітальний ремонт будинку становить 4934, 23 грн. Заборгованість до цього часу відповідачами не погашена, а тому, на підставі викладеного вище, позивач звернувся до суду та просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території 930, 82 грн., 3\~% річних- 10 грн. 03 коп., інфляційні 11,83грн, заборгованість по внескам на капітальний ремонт будинку - 494, 23 грн., а разом 5886, 91 грн., а також судові витрати, понесені позивачем: судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 3935, 83 грн. Ухвалою суду від 20.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі і призначено судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судове засідання представник позивача ОСББ «Волкова 1» - адвокат Харченко О.М. не з`явився, до початку надав заяву від 26.03.2020, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином неодноразово повідомленими про день, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Справу вирішено розглядати за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачів, повідомлених у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, які не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечує позивач. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено у\~судовому засіданні, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2020 №\~197666995 відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 29.01.1996 без визначення часток, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету, відповідно є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються балансоутримувачем будинку\~ ОСББ «Волкова 1» (код ЄДРПОУ 40480487). Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між відповідачами та ОСББ «Волкова 1» не укладено по теперішній час. Між тим, відсутність такого договору не є підставою для відмови у задоволенні позову, зокрема, не свідчить про відсутність у останніх обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Як вбачається з рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , протокол № 1/17 від 27 квітня 2017 року було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 червня 2017 року у розмірі 3,70 грн. з 1 м2 загальної площі квартири. Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , протокол № 5 від 28 липня 2019 року було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території з 01 серпня 2019 року у розмірі 8,69 грн. з 1 м2 загальної площі квартири. Вказаними Рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку та також Рішенням від 27 січня 2019 року, протокол № 3 були затверджені питання проведення робіт по модернізації будинку, його утепленню, заміні в під`їздах вікон на енергозберігаючі, встановлення домофону та інші питання щодо внесків на капітальний ремонт будинку. Прийняті загальними зборами рішення, розміри внесків та дольової участі є діючими, правомірними, ніким не оспорені та не скасовані. Відповідачами претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку [ADDRESS] та прибудинкової території у передбаченому законом порядку не оформлено. За період з 01.04.2019 по 01.01.2020 відповідачі плату за житлово-комунальні послуги здійснюють не у повному обсязі, та згідно нарахувань, наданих ОСББ «Волкова 1» станом на 01.01.2020, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 930,82 грн. та по внескам на капітальний ремонт будинку в розмірі 4934,23 грн. Відповідачі добровільно не сплачують виниклу заборгованість. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту щодо даного спору визначені статтею 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Відповідно до\~статті 11\~ЦК України,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:1)\~договори та\~інші правочини; 2)\~створення літературних,\~художніх творів,\~винаходів та\~інших результатів\~інтелектуальної,\~творчої діяльності; 3)\~завдання майнової\~(матеріальної)\~та моральної\~шкоди іншій\~особі; 4)\~інші юридичні\~факти. Цивільні\~права та\~обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають безпосередньо\~з актів\~органів державної\~влади,\~органів влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органів місцевого\~самоврядування. \~У випадках,\~встановлених актами\~цивільного законодавства,\~цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~з рішення\~суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки\~виконуються у\~межах,\~встановлених договором\~або актом\~цивільного законодавства. Особа\~не може\~бути примушена\~до дій,\~вчинення яких\~не є\~обов`язковим\~для неї. Виконання\~цивільних обов`язків\~забезпечується засобами\~заохочення та\~відповідальністю,\~які встановлені\~договором або\~актом цивільного\~законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України (№ 1875 IV) «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги (п. 1 ст. 1 Закону № 1875-ІV). Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону від 24 червня 2004 року передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п.\~3 ч.\~2 ст.\~21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, з моменту надання споживачу послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як зазначено у статті 19 згаданого Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№ 1875- ІV) визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст.\~32\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (№ 1875-ІV), плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09\~листопада\~2017\~року №\~2189-VІІІ\~(в\~редакції Закону\~України №2454-VІІІ\~від 07\~червня 2018\~року,\~що діє\~з 09\~червня 2018\~року),\~житлово-комунальні\~послуги -\~це результат\~господарської діяльності,\~спрямованої на\~забезпечення умов\~проживання та/або\~перебування осіб\~у житлових\~і нежитлових\~приміщеннях,\~будинках і\~спорудах,\~комплексах будинків\~і споруд\~відповідно до\~нормативів,\~норм,\~стандартів,\~порядків і\~правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку (п.1 ч.1 ст. 5 Закону № 2189-VІІІ). Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний чи колективний споживач. Крім того, згідно із ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09\~червня 2018\~року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За змістом ст. ст. 67-68, 162 Житлового Кодексу УРСР наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Статтями 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ визначені права та обов`язки споживача житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Правовідносини власників житлових приміщень щодо оплати комунальних послуг з підприємствами, які надають ці послуги, регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими комунальними послугами. Правове регулювання\~правовідносин власників\~житлового приміщення\~належного їм\~на праві\~приватної власності,\~здійснюється на\~підставі норм\~ЦК України,\~які регулюють\~правовідносини з\~права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для співвласника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. За змістом\~частини першої\~статті 901,\~частини першої\~статті 903\~ЦК України\~за договором\~про надання\~послуг одна\~сторона (виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст. 541 ЦК). У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК). Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В судовому\~засіданні встановлено,\~що ОСББ\~«Волкова 1»\~надавало відповідачам\~житлово-комунальні\~послуги,\~факт надання\~яких не\~спростовано відповідачами. Отже, в даному випадку, відповідачі несуть солідарний обов`язок перед позивачем щодо оплати коштів за надані позивачем комунальні послуги. Також встановлено, що борг відповідачів, як боржників, перед позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2019 року по 01.01.2020 року становить 930 грн. 82 коп. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «Волкова 1» і ніким не заперечується. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно розрахунків, наданих позивачем, інфляційні збитки станом на 01.01.2020 становлять 11 грн. 83 коп., та 3% річних від заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території становить 10 грн. 03 коп., які підлягають до стягнення на користь позивача. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в у повному обсязі. Окрім цього, статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.\~4\~ст.\~137\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт\~та ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи.\~У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 листопада у справі № 902/347/18 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічного висновку дійшла й Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем долучено договір про надання правничої допомоги від 03.01.2020, укладений позивачем із адвокатом Харченко О.М. та додаток № 1 до договору з описом виконаних робіт на суму 3935 грн. 83 коп., а також платіжне доручення 8 від 14.02.2020 про сплату гонорару адвокату за правничу допомогу по стягненню боргу за ЖКП кв. 39, [ADDRESS] на суму 3935,83 грн. З огляду на викладене вище та наданих позивачем доказів, враховуючи, що відповідачі проти цього розрахунку не надали жодних заперечень, то до стягнення з них на користь позивача підлягають витрати, пов`язані з надання правничої допомоги в розмірі 3935,83 грн. в рівних частках. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Тому, з [PERSON] , [PERSON] на користь ОСББ «Волкова 1» слід стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. 00коп. в рівних частках, сплачені позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved