Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач ОСББ «№8» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, та по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 10 377 грн. Вимоги позову мотивовано тим, що відповідач є власником кв. [ADDRESS] . Відповідач не виконує обов`язки щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, витрат на забезпечення опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням, монтаж індивідуального теплового пункту будинку. У зв`язку з вказаним утворилась заборгованість за період з 01.04.2016 по 31.04.2019 в розмірі 7 788, 87 грн., а також нараховано індекс інфляції в розмірі 2 078, 77 грн. та 3 % річних в розмірі 510, 36 грн. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2019 позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ОСББ «№8» заборгованість в розмірі 10 377 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 10.02.2020 ухвалою суду заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2019 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17.02.2020 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на забезпечення опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням, монтаж індивідуального теплового пункту будинку в розмірі 2 529,35 грн., інфляційні втрати в розмірі 708, 3 грн., 3 % річних в розмірі 153 грн., витрати по сплаті судового збору та правничу допомогу. В заяві про зменшення вимог позову посилається на те, що позивачем здійснено перевірку надходжень коштів за квитанціями наданими відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення суду, у зв`язку з чим здійснено перерахунок заборгованості. 03.03.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким зазначає, що в розрахунку заборгованості, наданому до заяви про зменшення позовних вимог збільшена сума нарахувань за період з квітня 2016 по квітень 2019. При цьому, позивачем не наведено обґрунтувань збільшення розміру нарахувань в новому розрахунку, не вказано щодо помилковості в проведених розрахунках, тощо. Просить відмовити в позові в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог підтримує в повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заперечує щодо вимог позову в повному обсязі. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 02.03.2002. Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації. Згідно з ст. 15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. За положеннями ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Згідно з ст. 16 вказаного закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згідно з ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Встановлено, що управління та утримання будинком [ADDRESS] здійснюється ОСББ «№8», що підтверджується статутом, випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладені договори про постачання електричної енергії, на послуги водопостачання та водовідведення, про надання послуг з вивезення та знешкодження твердих побутових відходів, про постачання теплової енергії у гарячій воді. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, відповідно до ч. 1 ст. 9 указаного закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, відповідач є споживачем послуг, співвласником майна, а тому зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на забезпечення опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням, монтаж індивідуального теплового пункту будинку. Разом з тим, суд враховує наступне. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що нарахування по внескам на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на забезпечення опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням, монтаж індивідуального теплового пункту будинку складають: - за грудень 2016 - 1 036, 49 грн. - за січень 2017 - 1 180, 19 грн. - за лютий 2017 - 1 257, 45 грн. - за березень 2017 - 606, 22 грн. - за травень 2017 - 151, 04 грн. - за червень 2017 - 151, 04 грн. - за липень 2017 - 151, 04 грн. - за вересень 2017 - 466, 88 грн. - за жовтень 2017 - 340, 54 грн. Разом з тим, згідно з розрахунком, доданим до заяви про збільшення вимог позову, нарахування по внескам на утримання будинку та прибудинкової території та витрат на забезпечення опаленням, холодним, гарячим водопостачанням та водовідведенням, монтаж індивідуального теплового пункту будинку суттєво відрізняються, а саме складають: - за грудень 2016 - 1 243,04 грн. - за січень 2017 - 1 304, 12 грн. - за лютий 2017 - 1 395,15 грн. - за березень 2017 - 743, 92 грн. - за травень 2017 - 302,51 грн. - за червень 2017 - 308,96 грн. - за липень 2017 - 308,96 грн. - за вересень 2017 - 340,54 грн. - за жовтень 2017 - 466,88 грн. Сукупна різниця між нарахуваннями, які наведені позивачем в розрахунку наданому при зверненні до суду, та в розрахунку, доданому до заяви про зменшення позовних вимог складає 1 073, 19 грн. При цьому, заява про зменшення вимог позову не містить обґрунтувань збільшення нарахувань в зазначених вище місяцях, не надано доказів на обґрунтування такого збільшення. В вказаній заяві позивач посилається лише на врахування ним коштів, сплачених відповідачем та підтверджених квитанціями, наданими останнім. З огляду на вказане, позивачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача в сумі 2 529, 5 грн. за період з квітня 2016 по квітень 2019. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з вказаним, саме позивач зобов`язаний надати обґрунтований та підтверджених розрахунок заборгованості відповідача, чого зроблено не було, а тому в силу ст. 12, 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійного обчислення вказаної заборгованості, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову.

Outcome: dismissed