Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 26 квітня 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R091/001-TEK.0025886 від 26.04.2013 року та надано кредит в розмірі 4256,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 19,99 % річних та 2,49 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі , які є невідємною частиною Кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 4507,61 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованість за кредитом становить 2923,88 грн., із них: · 1969,58 грн. основна сума заборгованості по кредиту; · 128,91 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; · 506,67 грн. комісія за обслуговування кредиту; · 318,72 грн. сума пені за прострочення платежів. Також позивачем зазначено, що 29 листопада 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R091.0039214 від 29.11.2013 року та надано кредит в розмірі 5881,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та 1,75 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяці з щомісячною сплатою кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі , які є невідємною частиною Кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 1589,40 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованість за кредитом становить 5736,95 грн., із них: · 5020,31 грн. основна сума заборгованості по кредиту; · 0,15 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; · 490,08 грн. комісія за обслуговування кредиту; · 226,41 грн. сума пені за прострочення платежів. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № R091/001-TEK.0025886 від 26.04.2013 року та кредитним договором № R091.0039214 від 29.11.2013 року становить 8660,83 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно, причину неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що дійсно, 26 квітня 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R091/001-TEK.0025886 від 26.04.2013 року та надано кредит в розмірі 4256,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 19,99 % річних та 2,49 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 24 місяці з щомісячною сплатою кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі , які є невідємною частиною Кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 4507,61 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованість за кредитом становить 2923,88 грн., із них: · 1969,58 грн. основна сума заборгованості по кредиту; · 128,91 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; · 506,67 грн. комісія за обслуговування кредиту; · 318,72 грн. сума пені за прострочення платежів. Також позивачем зазначено, що 29 листопада 2013 року між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R091.0039214 від 29.11.2013 року та надано кредит в розмірі 5881,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних та 1,75 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяці з щомісячною сплатою кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідно до п. 2.2. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі , які є невідємною частиною Кредитного договору, відповідач, який є позичальником зобовязався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору відповідачем було внесено кошти в розмірі 1589,40 грн. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.11.2014 року загальна сума заборгованість за кредитом становить 5736,95 грн., із них: · 5020,31 грн. основна сума заборгованості по кредиту; · 0,15 грн. відсотки за фактичне користування кредитом; · 490,08 грн. комісія за обслуговування кредиту; · 226,41 грн. сума пені за прострочення платежів. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № R091/001-TEK.0025886 від 26.04.2013 року та кредитним договором № R091.0039214 від 29.11.2013 року становить 8660,83 грн. Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 15.10.2014 року позивачем було направлено поштою відповідачу вимогу про дострокове погашення кредитів та інших нарахувань за ними від 23.09.2014 року, що підтверджується поштовим зворотнім повідомленням. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд вважає за можливе і необхідне винести заочне рішення по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved