Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 512537,07 грн. заборгованості за кредитним договором від 04.06.2007 року посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. 04.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11164071000, згідно якого банк надав позичальнику у кредит у розмірі 15530,00 доларів США, із зобовязанням повернути наданий кредит у повному обсязі до 04.06.2014 року (а.с. 6-13). Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08.12.2011 року укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого позивач прийняв право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за договором №11164071000 від 04.06.2007 року, позичальником за яким є [PERSON] (а.с. 26-28). Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок предання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги щодо належного виконання зобовязання з боку відповідача, зокрема сплати коштів за користування кредитом відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по договору не виконав, чим порушив умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Таким чином, станом на 31.07.2015 року загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 512537,07 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 57) (заборгованість по тілу кредиту становить 15106,85 доларів США (що за курсом НБУ станом на 31.07.2015 р. складає 326485,84 грн.), заборгованість за процентами в розмірі 8608,79 доларів США (що за курсом НБУ становить 186051,23 грн). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. А тому суд стягує судові витрати в розмірі 3654,00 грн. в дохід держави, оскільки на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, який звернувся до суду, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved