Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем 8 жовтня 1999 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В кінці 2012 року вони припинили подружні стосунки, проживають в одній квартирі, однак господарство ведуть окремо. Причиною розладу в сімю стало те, що відповідач декілька останніх років зловживає спиртними напоями. Він є приватним підприємцем у сфері торгівлі, зареєстрований як платник податків у Кролевецькому відділенні Глухівської ОДПІ, добре матеріально забезпечений: має свій магазин, легковий автомобіль, інших утриманців не має. В добровільному порядку участі в матеріальному забезпеченні дітей не бере. Вона на даний час має статус безробітної і перебуває на обліку в Кролевецькому РЦЗ, знову поновлена, тимчасово допомоги по безробіттю не отримує. Дочка [PERSON] є ученицею 10 класу Кролевецької спеціалізованої середньої школи №1, син відвідує дитячий садок №9 «Ромашка». Діти перебувають на «Д» обліку в дитячій консультації Кролевецької ЦРЛ, мають тяжкі захворювання, потребують постійного лікування та дієтичного харчування. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин, враховуючи, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 8 жовтня 1999 року у відділі державної реєстрації атів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], (а.с.7) та син [PERSON], [INFO], (а.с.8). У свідоцтвах про народження дітей [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] матірю. Діти перебувають на «Д» обліку в дитячій консультації Кролевецької ЦРЛ і потребують санаторно-курортного лікування, крім того син [PERSON] потребує дієтичного харчування. Дані обставини підтверджуються довідками лікаря Кролевецької районної дитячої консультації Кролевецької ЦРЛ від 26.08.2015 року (а.с.15, 16). Як вбачається з позовної заяви дочка навчається в 10 класі Кролевецької спеціалізованої школи №, а син відвідує дитячий садок №9 «Ромашка». Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів батьків. Позивачка на даний час не працює, зареєстрована як безробітна в Кролевецькому РЦЗ. З лютого до липня 2015 року отримувала по 544 грн. допомоги по безробіттю, зараз тимчасово допомогу не отримує (а.с.13, 14). Кошти, які надає їй відповідач на утримання дітей не є систематичними і їх недостатньо для забезпечення дітей усім необхідним, створення нормальних умов для життя та розвитку дітей, які страждають на захворювання, при тому, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зі змінами, внесеними Законом України від 17 вересня 2015 року № 704-VIII, з 1 вересня 2015 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1167 грн., для дитини віком від 6 до 18 років 1455 грн. Також суд враховує, що відповідач працездатний, зареєстрований як фізична особа-підприємець (34-35), інших утриманців не має, за ним зареєстровані транспортні засоби: автомобіль марки Ford Transit 2.5 TD, 1999 р.в., держ. номер [NUMBER], автомобіль марки Opel Combo, 2002 р.в., держ. номер [NUMBER], причіп ПР Р3.5, 2006 р.в., держ. номер [NUMBER] (а.с.39). Таким чином він повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо своїх дітей, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме їх життєві потреби. За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, оцінивши надані позивачкою на підтвердження своїх вимог докази, беручи до уваги те, що відповідач заперечень щодо позову суду не надав, з метою захисту інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору та на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. (а.с.17). Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved