overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 21 серпня 1999 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляд на сімейне життя та обов'язки. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сім'ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сім'я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що 21 серпня 1999 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 21 серпня 1999 року виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №8. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, заперечує проти надання строку на примирення. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливим. У відповідності до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як убачається з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, що закріплено статтею 24 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 21 січня 2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між ними \~були добрими, але згодом в їхній сімї \~почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з вересня 2017 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована \~повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2015 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ №299079, виданого 21 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №03. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. У відповідності до\~ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як убачається з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Ураховуючи вищевикладене,\~те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 22 лютого 2003 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сім'ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сім'я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, 22 лютого 2003 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 лютого 2003 року, виконкомом Адамівської сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №02. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливим. У відповідності до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як убачається з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, що закріплено статтею 24 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 23 грудня 2005 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Спочатку шлюбні відносини між ними були добрими, але згодом в їхній сім'ї почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сім'я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, судом встановлено, 23 грудня 2005 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 23 грудня 2005 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №65. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї стали неможливим. У відповідності до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як убачається з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, що закріплено статтею 24 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 23 жовтня 2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між ними \~були добрими, але згодом в їхній сімї \~почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з липня 2016 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована \~повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 жовтня 2015 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, \~серії І-КИ №317323, актовий запис №129. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданного виконкомом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, серії І-КИ №492454. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. Згідно статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. \~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з цим\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що з\~23\~листопада 2007\~року з\~відповідачем перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~від якого\~має неповнолітню\~дитину [PERSON],\~[INFO]. Cторони проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, про дитину не піклується, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений належним чином. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи судом встановлено, що позивачка від відповідача має неповнолітню дитину [PERSON],\~[INFO]. Сторони проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Батьком [PERSON],\~[INFO],\~згідно копії\~свідоцтва про\~народження серії\~1-КИ\~ №155483,\~виданого відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Криничанського районного\~управління юстиції\~Дніпропетровської області, актовий запис №88, є відповідач по справі [PERSON], який зобов`язаний у відповідності до ст.180 СК України, їй надавати допомогу. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1\~ст. 183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Ураховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї,\~\~утримувати її, однак, матеріальної допомоги на утримання не надає, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 24 лютого 2009 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], 11 [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між ними \~були добрими, але згодом в їхній сімї \~почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з березня 2011 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована \~повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 лютого 2009 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 24 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, \~серії 1-КИ № 121988, актовий запис №17. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №210318, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають, наполягають на розірванні шлюбу. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. У відповідності зі\~ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 25 вересня 1999 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Cторони проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, про дитину не піклується, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитинидо досягнення ними повноліття. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи судом встановлено, що позивачка від відповідача має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~згідно копії\~свідоцтв про\~народження:\~серії І-КИ\~ №218401,\~виданого виконкомом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №13, є відповідач по справі [PERSON], який зобов`язаний у відповідності до ст.180 СК України, надавати дитині допомогу. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1\~ст. 183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Ураховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї,\~\~утримувати її, однак, матеріальної допомоги на утримання не надає, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 25 квітня 2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спочатку шлюбні відносини між ними \~були добрими, але згодом в їхній сімї \~почали виникати часті сварки та непорозуміння, через що вони з лютого 2016 року припинили шлюбні відносини та стали жити окремо. Позивачка вважає, що їхня сімя зруйнована \~повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним; їм надавався строк на примирення, але примирення між ними не відбулось, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач згідно заяви просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №302375, виданого 25 квітня 2015 року виконкомом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, заходів до поновлення сім`ї не вживають. Позивачка вважає, що їхня сім`я зруйнована повністю, відновлена бути не може, сумісне проживання вважає недоцільним. При таких обставинах суд дійшов висновку, що сім`я сторін зруйнована повністю і поновлена бути не може. У відповідності до\~ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як убачається з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~ документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Позивачкою при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір згідно квитанції від 01 грудня 2017 року (а.с.1) в сумі 640 гривень, проте заяву про стягнення судового збору з відповідача на її користь суду не надала. Ураховуючи вищевикладене,\~те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved