Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги вмотивовані тим, що після смерті батька відкрилася спадщина на вказане майно, вона є спадкоємицею за заповітом на вказане майно, інший спадкоємець - її брат, відмовився від спадщини у встановленому законом порядку, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на належний батьку житловий будинок їй відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрації права власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Відповідач Гоголівська сільська рада Броварського району Київської області просила задовольнити позов, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала спадкових прав позивача, просила розглянути справу без участі представника. Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області заперечень проти позову не подала, просила розглянути справу у відсутність уповноваженого представника відповідно до поданої заяви. Третя особа [PERSON], проти задоволення позову не заперечував, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорював спадкових прав позивача, просив розглянути справу без його участі згідно заяви. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: З свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , в селі Гоголів Броварського району Київської області, актовий запис № 81. За життя [PERSON] залишив заповіт, складений 31.03.1993р., за яким все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом буде мати право, заповідав [PERSON]. З наданих свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (померла [INFO].). З спадкової справи № 1213 до майна померлого [INFO] [PERSON], наданої завідувачем Броварської районної державної нотаріальної контори Юхтою Л.М. встановлено, що після смерті [PERSON] у визначений строк [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Також, 31.01.2009р. до нотаріальної контори звернувся син померлого - [PERSON], 1937 р.н., який станом на день звернення був непрацездатним, із заявою про відмову від видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на обов'язкову долю, відповідно до ст.1214 ЦК України, та не заперечував проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON]. Даних про інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи які б претендували на спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на обов'язкову частку у спадщин, або претендували на право власності на спадкове майно з інших підстав, не виявлено. Свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] нікому не видавалось. З письмового роз'яснення державного нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. від 21.01.2009 р. вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], який увійшов у спадкову масу, позивачці було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Позивачка як спадкоємець першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України, ст. 1268, 1270 ЦКУ, прийняла спадщину після батька, подавши своєчасно заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, а інший спадкоємець першої черги [PERSON]. відмовився від прийняття спадщини у встановлений законом строк і спосіб. Таким чином, позивач набув право власності на все успадковане майно, яке залишилось після смерті батька.. Стосовно майна, що увійшло в спадкову масу і яке успадковане позивачем, то суд встановив такі факти і дійшов таких висновків: З довідки Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області від 28.01.2009 р. № 237 встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований у 1941 році [PERSON] та його дружиною [PERSON] Рішення про оформлення права власності на будинок на ім'я [PERSON] за його життя Виконкомом Гоголівської сільської ради не видавалось. Згідно запису у погосподарській книзі за 2006 -2010 р.р. вказаний будинок рахувався за [PERSON] з 1941 року по день його смерті [INFO] Згідно довідки КП Київської обласної ради «Броварське міжміське БТІ» від 24.09.2009 р. №90494 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] збудований житловий будинок загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 17,5 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: сарай, сарай, погріб, вбиральня, колодязь, огорожа. З технічного паспорту, зведеного акту вартості будівель, експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку встановлено, що за адресою: [ADDRESS] збудований житловий будинок - літера «А1», з надвірними будівлями та спорудами: сарай - літера «Б», сарай - літера «В», погріб - літера «Д», вбиральня - літера «Г», колодязь - літера «К», огорожа - літера «N», загальна площа житлового будинку складає 54,4 кв.м, житлова площа - 17,5 кв.м. Будинок складається з: коридору площею 6,1 кв.м, кухні площею 16,4 кв.м, житлових кімнат площею 6,1 кв.м та 11,4 кв.м, кладової площею 6,3 кв.м, веранди площею 8,1 кв.м. За даними обстеження БТІ самовільно зведених або переобладнаних площ у будинку не має. З витягу з погосподарської книги Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області № 19 за 2006 - 2010 р.р. та витягу погосподарської книги № 16 за 2011 -2015 р.р., домоволодіння за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] був набутий [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, належав їм на праві спільної сумісної власності, і частки кожного з подружжя були за законом рівними, тобто кожному по 1/2. [INFO] [PERSON] померла в с.Гоголів Броварського району Київської області, актовий запис № 26. [PERSON] станом на день смерті своєї дружини, після її смерті та по день своєї смерті ([INFO]) постійно проживав у будинку, прийняв спадкове майно в управління і розпорядження , тобто у відповідності до ст.549 ЦК (у редакції 1960 року, яка діяла на момент спірних правовідносин) він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після [PERSON], померлої [INFO]. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, встановлено, що [PERSON] належала 1/2 частка вказаного житлового будинку на праві спільної сумісної власності, інша 1/2 частка в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON]. За життя спадкодавець не зареєстрував своє право у встановлений чинним законодавством спосіб. Таким чином, до складу спадкової маси, що залишилась після смерті спадкодавця, увійшов житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Свої спадкові права позивач реалізував, спадщину прийняв, і, враховуючи відмову нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину, позивач свої спадкові права може захистити і підтвердити у судовому порядку. Таким чином, є підстави для визнання за позивачкою права власності на успадковане нею після смерті [PERSON] майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved