Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) бюро України (далі-МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В позовній заяві представник позивача [PERSON] (який діє відповідно до довіреності №6-03/127 від 01.02.2019 року) вказав, що 02.11.2017 року в м.Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода, зокрема автомобіль «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого той здійснив наїзд на металеву опору з встановленим світлофором. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 04.12.2017 року винним у зазначеній ДТП визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Заподіяна ним шкода не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого майна КП «СМЕП», з метою отримання відшкодування звернулося до МТСБУ з відповідною заявою. Відповідно до локального кошторису №2-1-1 вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження комунального майна (опора зі світлофором) складає 16432,00 грн.\~ Позивачем було виплачено відшкодування потерпілій особі в розмірі 12904,70 грн, що вбачається з Наказу №5978 від 19.06.2018 року «Про відшкодувння шкоди з фонду захисту потерпілих КП «СМЕП» та Платіжного доручення №910648 від 26.07.2018 року. Суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 12904,70 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1921,00 грн., представник позивача просив стягнути з відповідача, розглянувши справу без його участі, про що надав до суду відповідне письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України\~судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Разом з цим, за зобов`язанням, що виникає внаслідок\~\~заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст.ст.614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника (презумпція заподіювача шкоди) коли не позивач повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом на підставі постанови судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04.12.2017 року (справа №523/15693/17) встановлено, що 02.11.2017 року в м.Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода, зокрема автомобіль «TOYOTA», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] , не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого той здійснив наїзд на металеву опору з встановленим світлофором. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість відповідача [PERSON] у цій ДТП є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підлягають. На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована. Заподіяна ним шкода не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого майна КП «СМЕП», з метою отримання відшкодування звернулося до МТСБУ з відповідною заявою, яке виплатило страхове відшкодування в розмірі 12904,70 грн, що вбачається з Наказу №5978 від 19.06.2018 року «Про відшкодувння шкоди з фонду захисту потерпілих КП «СМЕП» та Платіжного доручення №910648 від 26.07.2018 року. \~Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,\~включаючи\~витрати\~на усунення пошкоджень, зроблених\~навмисно\~з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~транспортним\~засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,\~іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно\~ст.\~993\~ЦК України та п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 12904,70 грн. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в\~ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надати докази, надає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. В матеріалах справи наявне платіжне доручення №2515 від 15.05.2019 року, яким підтверджується сплата судового збору у розмірі 1921,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved