Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що з 20 серпня 2009 року з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Cторони проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дітей добровільно не надає, про дітей не піклується, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач просить частково відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки, посилаючись на те, що він надає добровільну допомогу дітям, що підтверджується копіями квитанцій; на даний час є безробітнім та задоволення позову поставить його в скрутне матеріальне становище. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи судом встановлено, що позивачка від відповідача має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, діти мешкають з позивачкою. Батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], згідно копій свідоцтв про народження: серії 1-КИ №340223, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №58, серії 1-КИ №252056, виданого виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №91, є відповідач по справі [PERSON], який зобов`язаний у відповідності до ст.180 СК України, надавати дітям допомогу. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сімя, дитинство, материнство охороняються державою. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Ураховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дітей повинен піклуватися про них, утримувати їх, однак, матеріальної допомоги на утримання не надає, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved