Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки», який в ході розгляду уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану щорічну відпусту, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 19.03.2015 року по день постановлення рішення у даній справі в розмірі 38890 грн. 74 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 січня 2015 року її було прийнято на роботу в ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» на посаду двірника на підставі наказу №2-0000000019 від 05.01.2015 року. 19 березня 2015 року її було звільнено із займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, про що було видано наказ № 9-0000000019 від 19.03.2015 року та зроблено відповідний запис у трудовій книжці. Згідно довідки Прилуцької ОДПІ за період з 05.01.2015 року по 19.03.2015 року підприємством нараховано мені суму доходу 4593,81 грн., з яких 1754,00 грн. було виплачено, тобто сума заборгованості по зарплаті становить 2 839,81 грн. У зв'язку з тим, що ні в день звільнення, ні в подальшому підприємство не погасило перед позивачкою заборгованість по заробітній платні, вона вимушена звернутися до суд за захистом свох порушених права. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки її представника, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно копії трудової книжки АХ № 949484 від 02.08.2002 року виданої на ім»я [PERSON] [INFO] вбачається, що 05.01.2015 року була прийнята на роботу двірником ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» наказ №2-0000000019 від 05.01.2015 року, та 19.03.2015 року звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗПП України, наказ № 9-0000000019 від 19.03.2015 року (а.с. 5) згідно інформації наданої Прилуцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Чернігівській області від 17.11.2016 року № 9908/25-16-13-834 вбачається, що [PERSON] за період з 05.01.2015 року по 19.03.2015 року згідно відомостей зазначених ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь фізичних осіб і утриманого з них податку за 1 квартал 2015 року сума нарахованого доходу 4593,81 грн. сума виплаченого доходу 1754,00 грн. (а.с.8). Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Тобто відповідач повинен був здійснити повний розрахунок із позивачем 19 березня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у п.20 постанови №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні останнього до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до п.8 Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період. Крім того, згідно ч.1 ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно з ст.75 КЗпП України та ст.6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Таким чином, як встановлено в судовому засіданні відповідач в день звільнення позивача 19 березня 2015 року не виплатив належні йому у строки вказані в ст. 116 КЗпП України, суми, тому суд вважає, що заборгованість по заробітній платі компенсація за невикористану щорічну відпустку, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 47,75,83,116, 117 Кодексу законів про працю України,

Outcome: approved