Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 118-119) та прохає суд в рахунок виконання [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» основного зобов»язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року в розмірі 5 372 011 грн. 86 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року за реєстровим № 1540 шляхом реалізації предмету іпотеки та продажу від імені ПАТ «Дельта Банк» нежитлових приміщень - офісу та магазину промтоварів з мансардою загальною площею 564, 3 кв. м., які розташовані за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, 95 а, що належать іпотекодавцю. Крім того, прохає суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «УкрСиббанк», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11170304000. За умовам кредитного договору, [PERSON] були надані кредитні кошти в розмірі 210 000 швейцарських франків зі сплатою 8, 99 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту був встановлений до 14 червня 2020 року. Відповідно до умов кредитного договору від 15 червня 2007 року відповідачка [PERSON] брала на себе зобов»язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Виконання відповідачкою [PERSON] зобов»язань за кредитним договором від 15 червня 2007 року забезпечувалося договором іпотеки № 10302, який 15 червня 2007 року був укладений між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] За умовами договору іпотеки, [PERSON] передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме, нежитлові приміщення офіс та магазин промтоварів з мансардою, загальною площею 564, 3 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, 95 а. Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 18 квітня 2007 року нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1137. Обтяження нерухомого майна було зареєстроване банком у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, та, відповідно до ст. 514 ЦК та ч. 1 ст. 516 ЦК України, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 15 червня 2007 року, та за договором іпотеки № 10302, який 15 червня 2007 року був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] Свої зобов»язання за кредитними договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року [PERSON] не виконувала належним чином, у зв»язку з чим станом на 27 січня 2015 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 5 372 011 грн. 86 коп., яка включає в себе: строкову заборгованість за кредитом в розмірі 1 931 544 грн. 50 коп., прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 1 304 360 грн. 73 коп., строкові проценти за кредитом 3 389 грн. 49 коп., прострочені проценти за кредитом в розмірі 1 750 528 грн. 77 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 163 367 грн. 43 коп., пеню за несвоєчасне повернення процентів 218 620 грн. 95 коп. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та договору іпотеки від 15 червня 2007 року, іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов»язання у разі невиконання або неналежного виконання боржником основого зобов»язання. Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «Дельта Банк» направив [PERSON] вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року, з попередженням, що у разі невиконання вказаної вимоги ПАТ «Дельта Банк» буде змушений порушувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки, відповідач [PERSON] вимоги ПАТ «Дельта Банк» у добровільному порядку не задовольнив, то прохає звернути стягнення на предмет іпотеки. Так як ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачене задоволення вимог іпотекодержателя шляхом надання іпотекодержателю права продати предмет іпотеки третій особі, то прохає звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «Дельта Банк» права продати належні [PERSON] офіс та магазин промтоварів з мансардою, які знаходяться за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, 95 а. Позивач ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився, представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 55) надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. У своїй заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення ( а.с. 136). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, в той час як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ( а.с. 129), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в той час як вона належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 130-132). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 224 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 2-12/2011 рік, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «УкрСиббанк» (а. 7-12 справа № 2-12/2011 рік), та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11170304000 (а.с. 8-19). Відповідно до п. п. 1.1. - 1.3.1 кредитного договору № 11170304000 від 15 червня 2007 року, АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в розмірі 210 000 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 8, 99 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту був встановлений до 14 червня 2018 року (а.с. 8-9). В свою чергу, [PERSON] брала на себе зобов»язання повернути кредит у повному обсязі: в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), сплачувати проценти у строк з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані такі проценти ( а.с. 8- 9, 23-26). Пунктом 7.1. кредитного договору № 11170304000 від 15 червня 2007 року також передбачена сплата позичальником пені за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань (а.с. 14). 4 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 11170304000 від 15 червня 2007 року, якою було визначено, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні № 11170304000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме, № 11170304001. Також визначено, що розмір ануїтетного платежу складає 2 125 швейцарських франків. День сплати ануїтетного платежу 25 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов»язаний сплатити банку ануїтетний платіж (а.с. 20-21). Також 4 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 2 до кредитного договору № 11170304000 від 15 червня 2007 року, за якою визначено, що позичальник зобов»язується повернути кредит у повному обсязі у строки не пізніше 14 червня 2020 року (а.с. 22). Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свої зобов»язання за кредитним договором від 15 червня 2007 року [PERSON] не виконала та за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2011 року з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року, яка утворилася станом на 6 травня 2011 року, в розмірі 209 153 швейцарських франків 21 сантимів, що станом на 21 липня 2011 року становило 2 032 753 грн. 30 коп. (а. 195-196 справи № 2-12/2011 рік). Вказане рішення набрало законної сили 20 жовтня 2011 року ( а. 242-243 справи № 2-12/2011 рік ). Проте, [PERSON] продовжувала не виконувати свої зобов»язання за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року. Останній платіж був здійснений нею 14 жовтня 2013 року в розмірі 5 141 швейцарських франків 50 сантимів (а.с. 120-121). Станом на 21 січня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 297 850 швейцарських франків 99 сантимів, що у перерахунку на національну валюту України складає 5 372 011 грн. 86 коп. та включає в себе: строкову заборгованість за кредитом в розмірі 107 094 франків 41 сантимів, що у перерахунку на національну валюту України становить 1 931 544 грн. 50 коп.; прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 72 320 швейцарських франків 23 сантимів (1 304 360 грн. 73 коп.), строкові проценти за кредитом 187 швейцарських франків 93 сантимів (3 389 грн. 49 коп.), прострочені проценти за кредитом в розмірі 97 058 швейцарських франків (1 750 528 грн. 77 коп.), пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 9 068 швейцарських франків 99 сантимів (163 567 грн. 43 коп.), пеню за несвоєчасне повернення процентів за кредитним договором в розмірі 12 121 швейцарських франків 43 сантимів (218 620 грн. 95 коп.) (а.с. 120-121). Пунктом 2.1 кредитного договору від 15 червня 2007 року визначено, що у забезпечення виконання обов»язань позичальника за вказаним кредитним договором згідно договору іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року приймається застава нерухомості офісу та магазину промтоварів з мансардою, загальною площею 564, 3 кв. м, ринковою вартістю 1 350 700 грн., що належить [PERSON], згідно договору купівлі-продажу ВЕЕ № 989096-989097 від 18 квітня 2007 року, (а.с. 10). Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов»язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов»язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов»язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Встановлено, що 15 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого в подальшому стало ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 10302 (а.с. 27-32). Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що іпотекодавець ([PERSON]В.) передає в іпотеку нерухоме майно (нежитлові приміщення офіс та магазин промтоварів з мансардою), загальною площею 564, 3 кв. м., що належить іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, 95 а. Ринкова вартість предмета іпотеки згідно звіту незалежного оцінника становить 1 350 700 грн. 00 коп. та сторони оцінюють предмет іпотеки на суму 1 350 700 грн. 00 коп. Предмет іпотеки є власністю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу [PERSON] 18 квітня 2007 року за реєстровим № 1137, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2034160, в КП «Конотопське МБТІ» за номером запису № 827 у книзі № 4 та Реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 квітня 2007 року за № 143. З п. 1.2. договору іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року також вбачається, що іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов»язань фізичної особи-підприємця [PERSON] перед кредитором АКІБ «УкрСиббанк», що виникли згідно договору про надання кредиту № 11170304000 від 15 червня 2007 року ( а.с. 27). Пунктом 6.1. вищевказаного договору іпотеки передбачено, що договір діє до повного виконання зобов»язань за кредитним договором (а.с. 30). Також 24 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки (нерухомого майна) № 10302 від 15 червня 2007 року, яким передбачено, що у зв»язку з укладенням іпотекодержавтелем та [PERSON] додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 11170304000 від 4 лютого 2009 року, іпотекодавець підтверджує, що внесені зміни йому відомі, він їх розуміє та погоджується, що вони в повному обсязі забезпечуються іпотекою за договором. Іпотекодавець також погоджується, що іпотекою згідно договору забезпечується також і розмір зобов»язань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено в майбутньому відповідно до умов договору(ів), що обумовлюють основне зобов»язання (а.с. 33). Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» визначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов»язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов»язанням. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами та до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] на суму 181 363 швейцарських франків 62 сантимів та договором іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року (а.с. 41-43, 138-157). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 1.1. договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами від 8 грудня 2011 року визначено, що що термін «права вимоги за кредитами» означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами, а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення. Пунктом 2.1. даного договору визначено, що за цим договором продавець погоджується продати права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх (а.с. 140-141). Тобто передбачено також і про продаж забезпечувальних договорів. Про даний факт свідчить і додаток № 1 до договору від 8 грудня 2011 року (а.с. 157). Про передачу ПАТ «УкрСиббанк» прав вимоги за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року та за договором іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами від 8 грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] були повідомлені (а.с. 158-161). Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов»язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Частиною 1 ст. 12 вищевказаного закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, а згідно ч. 1 ст. 33 цього закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 2.1. договору іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником ([PERSON] за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Згідно п. 4.1. вищевказаного договору звернення стягнення здійснюється іпотекодержателем у разі порушення п.п. 2.1.1 -2.1.2. цього договору іпотеки (а.с.29). Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Пунктом 5.1. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель самостійно визначає спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, серед яких і право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 30). Договором іпотеки від 15 червня 2007 року також визначено, що у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1 -2.1.2. цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю повідомлення, оформлене згідно вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» У разі невиконання іпотекодавцем вимог, зазначених у повідомленні, про яке йде мова у п. 4.3., іпотекодержатель здійснює звернення стягнення (п.п. 4.3., 4.4. договору іпотеки) (а.с. 30). Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов»язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. 11 вересня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив відповідачу [PERSON] та боржнику за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року [PERSON] письмові вимоги про усунення порушення за кредитним договором та попередив, що у разі несплати простроченої заборгованості за вказаним договором буде вирішувати питання про задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 37 -40). За змістом ст. 38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свою вимогу щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Оскільки, боржник за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року [PERSON] та відповідач [PERSON] не погасили заборгованість за кредитним договором, письмові вимоги ПАТ «Дельта Банк» про усунення порушень були залишені [PERSON] та [PERSON] без задоволення, то суд вважає, що позивач має право задовольнити свої вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин, слід звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11170304000 від 15 червня 2007 року шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» - надання ПАТ «Дельта Банк» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. При визначенні початкової ціни предмета іпотеки, суд виходить з того, що ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб»єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Пунктом 1.1. договору іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року визначено, що сторони оцінюють предмет іпотеки на суму 1 350 700 грн. 00 коп. (а.с. 27). Вказана оцінка предмету іпотеки є умовою договору іпотеки від 15 червня 2007 року. Спір щодо ціни предмету іпотеки між сторонами не виник. Відповідачем [PERSON] в судове засідання не надано доказів, що ціна предмету іпотеки на час розгляду справи змінилася та є більшою, ніж зазначено у договорі іпотеки № 10302 від 15 червня 2007 року. За таких обставин, початкову ціну предмета іпотеки - нежитлових приміщень офісу та магазину промтоварів з мансардою, які розташовані за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, 95 а, слід визначити в розмірі 1 350 700 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 654 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved