Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 01.03.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис №55 від 01.03.2005 р. У грудні 2013 року рішенням Новокаховського міського суду шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дітей записаний відповідач. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 28.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано. В теперішній час відповідач проживає окремо, про дітей не піклується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). За таких обставин, коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved