Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності за набувальною давністю на домоволодіння №12 по вулиці Балхаській у місті Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно з рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих м.Дніпропетровська від 14 жовтня 1958 року [PERSON] по вул.Балхаській №12 була надана земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва. На зазначеній земельній ділянці був збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Після смерті [PERSON] домоволодіння знаходилось в занедбаному стані, позивачка в травні 2002 року оселилася та стала постійно проживати у домоволодінні №12 по вул.Балхаській у м.Дніпропетровську, привела його у належний для проживання та користування стан. Таким чином, з травня 2002 року та по теперішній час позивачка постійно проживає у домоволодінні, підтримує будинок і господарські будівлі та споруди в належному стані. Як дізналася позивачка згодом, єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] є його онука, відповідачка по справі [PERSON], яка з 2002 року не ставила до позивачки будь-яких вимог щодо звільнення житлового приміщення, виселення чи витребування майна з чужого незаконного володіння, та спадщину після смерті діда не оформляла. Оскільки позивачка більш аніж 13 років постійно проживає в домоволодінні, відкрито та безперервно користується будинком та господарськими будівлями і спорудами, здійснювала ремонт будинку, господарських будівель і споруд, а також постійно підтримує в належному стані будинок, господарські будівлі і споруди, сусіди вважають її власником домоволодіння, її володіння є добросовісним, відкритим, безперервним і жодна особа не має претензій до цього домоволодіння та про свої права на нього не заявляла, тому [PERSON] просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на домоволодіння №12 по вул. Балхаській у м.Дніпропетровську. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність та проти позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих м.Дніпропетровська від 14 жовтня 1958 року [PERSON] по вул.Балхаській №12 була надана земельна ділянка для індивідуального житлового будівництва. На зазначеній земельній ділянці був збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, право власності на яке не реєструвалося. Після смерті [PERSON] позивачка в травні 2002 року оселилася та стала постійно проживати у домоволодінні №12 по вул.Балхаській у м.Дніпропетровську, що підтверджується довідкою голови квартального комітету №002521 від 19.07.2012 року. З травня 2002 року позивач постійно проживає у домоволодінні, підтримує будинок і господарські будівлі та споруди в належному стані, користується земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, що підтверджується документами, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно з технічним паспортом домоволодіння №12 по вул. Балхаській у місті Дніпропетровську, складається з: житлового будинку літ.«А-1» житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 73,5 кв.м., що складається з: тамбуру 1-1 площею 9,2 кв.м.; житлової 1-2 площею 10,8 кв.м., вітальні 1-3 площею 18,5 кв.м., коридору 1-4 площею 12,8 кв.м., санвузлу 1-5 площею 6,7 кв.м., кухні 1-6 площею 12,0 кв.м., кладової 1-7 площею 3,5 кв.м., в тому числі ганку літ.«а» та також сараю літ.«Е», вбиральні літ.«Ж», споруди 1-5, I, що розташоване на земельній ділянці площею 682 кв.м. Як вбачається з даних технічного паспорту «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» по домоволодінню №12 по вул.Балхаській у м.Дніпропетровську, а також акту інженера з інвентаризації нерухомого майна: домоволодіння побудовано в 1990 році. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N91, «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.». На підставі п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773 (із змінами і доповненнями): «Індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, літніх душових, убиралень, входів в погреби… не належать до самочинного будівництва». Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно \~заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває \~\~право власності на це майно (набувальна власність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно положень ст.5 ЦК України про дію закону у часі та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, відповідно до якого правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивачка більше 13 років постійно проживає в домоволодінні, відкрито та безперервно користується будинком та господарськими будівлями і спорудами, постійно підтримує в належному стані будинок, господарські будівлі і споруди, її володіння є добросовісним, відкритим, безперервним і жодна особа не має претензій до цього домоволодіння та про свої права на нього не заявляла, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на домоволодіння №12 по вулиці Балхаській у місті Дніпропетровську.

Outcome: approved