Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом посилаючись на те, що 30.08.12 між [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди належної йому земельної ділянки, розташованої на території Ромашківської сільської ради площею 3,3804 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровані 28.12.12 в управлінні Держкомзему у Рокитнянському районі, строк його дії складає 15 років з дати реєстрації. 09.09.14 вона прийняла спадщину після померлого 14.01.14 [PERSON] і їй виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. У відповідності до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов»язки наймодавця а згідно до ст..1218 ЦК УКУраїни до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вважає, що при укладанні договору порушені права [PERSON], так як розмова йшла про 5 років оренди, а вказано 15 років. Також вважає, що даний договір необхідно визнати недійсним та скасувати його реєстрацію? так як в договорі відсутня така істотня умова, як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договору оренди недійсним. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов та пояснила, що договір оренди від 30.08.12 укладав і підписував [PERSON], після якого вона прийняла спадщину, в тому числі і вказану земельну ділянку. Вважає, що при укладанні договору були порушені права [PERSON], так як йшла розмова про 5 років оренди, а фактично укладено на 15 років. Вона хоче самостійно обробляти вказану земельну ділянку і тому вважає за необхідне визнати вказаний договір недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Представник позивачки підтримала позовні вимоги та пояснила, що відсутність істотної умови в договорі оренди є підставою для визнання його недійсним у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі». Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що договір оренди укладався з [PERSON] і він погодився на умови та термін договору. Твердження позивачки про введення в оману [PERSON] про невірно вказаний термін дії договору спростовує підписання [PERSON] договору і що він з 2012 по день смерті не звертався до суду з позовом про недійсність договору з приводу неправильного строку договору чи відсутності істотних умов договору, що порушували б його права. Тим паче, орендну плату за 2012 та 2013 р.р. [PERSON] отримував згідно умов договору, що підтверджено наданими суду довідками і цього не заперечують самі позивачі. Відсутність у договорі з [PERSON] такої істотної умови як умовипередачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки пояснюється тим, що відповідач не включав дані земельні ділянки до статутного фонду і не має наміру передавати земельні ділянки в заставу і яким чином відсутність вказаної умови вплинуло на права позивачки суду не пояснено. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, В судовому засіданні встановлено, що 30.08.12 між [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди належної йому земельної ділянки, розташованої на території Ромашківської сільської ради площею 3,3804 га, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір зареєстровані 28.12.12 в управлінні Держкомзему у Рокитнянському районі, строк його дії складає 15 років з дати реєстрації. 09.09.14 позивачка прийняла спадщину після померлого 14.01.14 [PERSON] і їй виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивачка важає, що при укладанні договору порушені права [PERSON], так як розмова йшла про 5 років оренди, а вказано 15 років. Також вважає, що даний договір необхідно визнати недійсним та скасувати його реєстрацію? так як в договорі відсутня така істотня умова, як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договору оренди недійсним. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.2 ст.1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає, що зазначаючи у позові на порушення терміну оренди земельної ділянки та відсутність такої істотної умови,як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, передбаченої у ст.15 Закону України «Про оренду землі», позивачка та її представник в судовому засіданні не довели, яким чином дане порушення порушує право позивачки, так як відсутність в договорі такої умови позбавляє можливості орендаторапередатиі земельну ділянку в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки без згоди власника земельної ділянки на це. А в разі порушення даної умови орендар має право визнати договір передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки недійсним. [PERSON] за життя погодився на умови оренди належної йому земльної ділянки, що підтверджено його підписом в длолговорі оренди та послідуючому отриманні орендної плати, з 2012 по день смерті не звертався до суду з позовом про недійсність договору з приводу неправильного строку договору чи відсутності істотних умов договору, що порушували б його права. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Аналізуючи позовні вимоги, пояснення позивачки та представників сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено недодержання сторонами в момент укладення та реєстрації договору оренди вимог ст.203 ЦК України, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. Згідно до ст.89 ЦПК України відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов»язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Outcome: approved