Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з яким вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відомості про батька неповнолітньої дитини у свідоцтві про народження дитини відповідача записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Родина Ліманських перебуває в полі зору всіх зацікавлених структур з приводу фізичного насилля в сім'ї стосовно дитини та неналежного виконання батьківських обов'язків з 2012 року. Неповнолітній [PERSON] навчається в НВК «Гармонія» м. Сєвєродонецька. Відповідач не має постійного місця роботи, зловживає спиртними напоями, невідомо за який рахунок взагалі мешкає родина, у дитини мінімальна кількість одягу, взуття, продуктів харчування. За місцем проживання родини часто відбуваються п'яні бійки та сварки, під час яких присутній неповнолітній син [PERSON] Відповідач [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184, ч.1 ст.178, ч.1 ст.181-1 КУпАП. Оскільки відповідач не створила належних умов для проживання, виховання та нормального розвитку її сина, не змінила своє життя, враховуючи той факт, що вона ігнорує поради та рекомендації відповідних спеціалістів, не працює, виходячи з інтересів дитини і необхідності створення умов для її виховання на належному рівні, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовною заявою до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та не підтримала заявлені позовні вимоги. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від неї не надходило. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що органом опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем в НВК «Гармонія» м. Сєвєродонецька Луганської області. Родину Ліманських вона знає давно, оскільки неповнолітній [PERSON] навчається з 1 класу в НВК «Гармонія». До часу навчання неповнолітнього [PERSON] до 7 класу матір неповнолітнього [PERSON] водила до школи та забирала зі школи. Коли неповнолітній [PERSON] навчався у 5-6 класах, [PERSON] виконувала батьківські обов'язки відносно своєї дитини. Родина Ліманських перебувала на обліку як родина, де до дитини було застосовано фізичне насилля, оскільки дитину покусав вітчим. Вона відвідувала родину за місцем їх проживання один раз на квартал. Умови проживання за місцем проживання вказаної родини жахливі та непридатні для проживання людей: мала кімната, в якій антисанітарія і брудні стіни, вікна та штори. Після того, коли [PERSON] перейшов навчатися до 9 класу, то матір дитини приходила до школи в нетверезому стані. [PERSON] ходив до школи в брудному одязі в період з вересня до грудня 2017 року. Їй відомо, що неповнолітній курить цигарки, оскільки вона бачила їх у нього в кармані. Одного разу [PERSON] приніс до школи з дому алкогольний виріб, який працівник школи вилив до раковини. Матір [PERSON] під час розмови з директором школи говорила, що вона нічого змінювати у вихованні свого сина не буде. З питанням про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина навчальний заклад звертався ще з часу, коли неповнолітній навчався у 5 класі. [PERSON] ухилялась від виконання батьківських обов'язків, пояснюючи це відсутністю в неї грошових коштів. Мати дитини сильно зловживала спиртними напоями, не знала, де перебуває її дитина. Неодноразово [PERSON] телефонувала їй о 22-00 годині, розшукуючи власного сина. У минулому році [PERSON] попав до лікарні з алкогольним отруєнням. Після закінчення навчання [PERSON] не йшов додому, знаходився в школі до її закриття, перебуваючи голодним. [PERSON] часто приходила до школи у стані алкогольного сп'яніння. Проте [PERSON] ніколи не пропускав заняття у школі без поважних причин. 07.12.2017 року [PERSON] помістили до притулку м. Лисичанськ Луганської області. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що він згоден з позбавленням його матері [PERSON] батьківських прав. Його матір дійсно не виконує батьківськи обов'язки відносно нього. Його матір вживає спиртні напої разом з вітчимом. Приблизно два-три дні на тиждень вона вживає алкогольні напої. Коли він навчався з 1 по 9 клас, його матір годувала його, одягала, прала речі, допомагала в навчанні. З 07 грудня 2017 року він знаходиться у притулку. Один раз на місяць матір відвідувала його та привозила солодощі. Матір йому повідомила, що не має можливості його забрати з притулку, оскільки документи не готові. Він вважає, що йому краще знаходитися у притулку, оскільки його годують. Коли він проживав разом з матір'ю, то в кімнаті було брудно та він спав на пошкодженій розкладачці, постільної білизни не було. Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, пояснення неповнолітньої дитини, свідчення свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 12.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Вказана обставина також підтверджується копією довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області від 16.08.2006 року №265103.49, в якій крім того вказано, що відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до копії повідомлення Сєвєродонецького відділу поліції Гловного управління Національної поліції в Луганській області від 06.03.2018 року №6344111/34-2018 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], та у 2017 році неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 127, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 181-1 КУпАП. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього учня 9-а класу НВК «Гармонія» [PERSON], [INFO], від 06.12.2017 року, при перевірці житлово-побутових умов проживання [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], встановлено, що умови проживання не відповідають нормам, помешкання не пристосоване для нормального перебування дитини. Житло потребує ремонту та прибирання. Місця для відпочинку і виконання домашніх завдань у дитини немає. Дитина спить на дитячій розкладачці, прогнутій до полу, при цьому відсутня постільна білизна. В родині не створені належні умови для повноцінного навчання, виховання, розвитку та проживання дитини. [PERSON] навчається у 9-а класі Навчально-виховного комплексу «Гармонія». Його матір'ю не створені необхідні умови для повноцінного навчання, виховання та розвитку дитини. Умови проживання не відповідають санітарним нормам, помешкання не пристосоване для нормального перебування дитини. Житло потребує ремонту та прибирання: дуже брудно, багато зайвих речей, сміття, павутиння, тарганів. Відсутнє місце для виконання домашніх завдань [PERSON] Матір дитини і її співмешканець палять та розпивають спиртні напої. Вказані обставини підтверджуються копією характеристики сім'ї [PERSON] від 06.12.2017 року та копіями повідомлень Навчально-виховного комплексу «Гармонія» від 11.10.2017 року № вих. 540, від 06.12.2017 року №вих. 626, від 05.02.2018 року №вих. 24. В судовому засіданні встановлено, що відносно [PERSON], [INFO], застосовувалося насилля в сім'ї в 2012 році. Він вживав алкогольні напої у 2017 році, у зв'язку з чим був госпіталізований до лікарні. Він проживає у неналежних умовах та його матір'ю не виконуються батьківські обов'язки, що підтверджується копіями звернень директора Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 09.04.2012 року №129 та від 05.02.2014 року №119, копією повідомлення Комунальної установи «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.06.2017 року №184, копіями актів від 18.11.2013 року, від 19.11.2013 року, 22.11.2013 року, від 25.11.2013 року, від 26.11.2013 року. Вказані обставини також підтверджуються свідченнями свідка [PERSON] Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 13.04.2018 року №1971 [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням свого сина [PERSON]. В зв'язку з чим, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO] Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно її сина [PERSON], зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для його життя та здоров'я. З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON]. [INFO], фактично позбавлений батьківського піклування, тому суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати його на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд відзначає наступне. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання її неповнолітнього сина [PERSON]. В силу вимог ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 2 ст. 166, ч. 5 ст. 183 СК України, відповідач [PERSON] зобов'язана утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, суд вважає з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1409 грн. 80 коп.

Outcome: approved