Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 травня 2016 року. Сторони мають від шлюбу спільну неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. У зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду і просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягненню дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] р. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду заяву згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав заяву в якій просив суд справу розгляну в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що відповідач дійсно добровільно не надає допомоги в утриманні своєї неповнолітньої дитини, що знаходяться на повному утриманні позивачки. На підставі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Із копії свідоцтва про народження /а.с.8/ вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи й, на думку суду, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки. Відповідно довідки виданої депутатом Золотівської міської ради [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] та разом зі своїм сином [PERSON], [INFO]. Суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Вирішуючи позов таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісяця, стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць у межах суми платежу за один місяць, в порядку ст..430 ч. 1, п. 1 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 84 ч.2, 180-183 СК України,

Outcome: approved