Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою квартира [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є власником зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрований відповідач, який з 22.09.2007 року не є власником нерухомого майна та не проживає у даному будинку, а факт його реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Позивачка та представник позивача у судове засідання не з`явилися, позивач направив до суду заяву , в якій просить справу слухати у її відсутність та її представника, свої позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 05.11.2019р., 02.01.2020р., 07.02.2020р.. Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань до суду не подав. Ухвалою суду від 14.02.2020р. постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №2281449 від 11.04.2013, (а.с. 7-9 ). З наданої довідки № 970, виданої 01.10.2019 виконавчим комітетом Ружинської селищної ради Житомирської області вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: в [ADDRESS] , але відповідно даних довідки №21 від 03.01.2020 рокувиданої Ружинською селищною радою Житомирської області не проживає за вказаною адресою, що також підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.01.2020 року проведеного за участі депутата Ружинської селищної ради [PERSON] , та сусідів: [PERSON] , [PERSON] (а.с.17, 35, 37). Статтею 47 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція у справі №6-709цс16). Для застосування положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки, відповідач зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 22.09.2007 року не є власником нерухомого майна, за вказаною адресою не проживає,не є родичем та судом не встановлено поважних причин не проживання відповідача у зазначеній квартирі, будь-яких інших угод між сторонами з приводу користування квартирою не укладалось та такі домовленості відсутні, з метою ефективного захисту прав позивача, позов [PERSON] підлягає задоволенню з визнанням [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] .. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривень.

Outcome: approved