Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на утриманні позивачки. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20.11.2013 року у справі №570/4404/13-ц було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з 24.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів зросли видатки на утримання дитини. Окрім того, матеріальне становище відповідача покращилося, оскільки він проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України. Раніше визначений розмір аліментів не може забезпечити належне утримання дитини. З огляду на зазначене позивачка звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, визначивши їх розмір в твердій грошовій сумі - 2200 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, просить судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що відповідач сплачував аліменти у розмірі по 100 грн., що не забезпечувало належне утримання дитини. Після того, як вона звернулася до державного виконавця з заявою про перерахунок мінімального розміру аліментів, то на даний час стала отримувати від відповідача по 1160 грн., щомісячно (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Також зазначає, що відповідач не у повній мірі погасив існуючу заборгованість зі сплати аліментів. У зв`язку з цим вона звернулася з даним позовом. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач не з`явився в судове засідання. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що позивачка не довела ті обставини, на які вона покликається як на підставу позову про збільшення розміру аліментів. Ті пояснення, що надає позивачка, фактично стосуються стягнення додаткових витрат на утримання дитини чи стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. На даний час відповідач сплачує заборгованість, яка виникла після проведеного державним виконавцем розрахунку мінімального розміру аліментів, що мають стягуватися на утримання дитини. За наведеного просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20.11.2013 року у справі №570/4404/13-ц було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позивачка обґрунтовує заявлені вимоги тим, що з часу постановлення судового рішення: ?відбулося зростання цін; ?виникли додаткові витрати, пов`язані з купівлею необхідного шкільного інвентарю, одягу, предметів для розвитку здібностей дитини; ?син часто хворіє, що спричиняє постійні додаткові витрати; ?відповідач має заборгованість зі сплати аліментів. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: ?зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, ?погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, ?та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як видно, цей перелік обставин відрізняється від переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів (ст.182 СК України). Він є вичерпним і вужчим. Саме на це має увагу звертати суд при ухваленні рішення. В судове засідання не були надані належні і допустимі докази того, що позивачка чи відповідач: ?мають погіршення чи покращення стану здоров`я на час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів (24.02.2020 року) та на час розгляду справи судом порівно з тим, який існував станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (20.11.2013 р.), ?мають погіршення чи покращення майнового стану на час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів (24.02.2020 року) та на час розгляду справи судом порівно з тим, який існував станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (20.11.2013 р.), ?мають зміни у сімейному стані, або є в наявності інші обставини, які були б відмінні від тих, які існували станом на час постановлення рішення про стягнення аліментів (20.11.2013 р.) і на даний час, і давали б суду підставу для задоволення заявленого позову. Позивачка зазначає, що дитина потребує додаткових витрат на лікування. А згідно статті 185 СК України, окрім сплати аліментів, той з батьків, з кого присуджується стягнення аліментів на дитину зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Стягнення даних витрат на утримання дитини повинно бути здійснено в порядку 185 СК України, а такий позов не був заявлений позивачкою. Тому пояснення позивачки про те, що вона потребує коштів у зв`язку з тим, що дитина хворіє; що вона купує речі, необхідні для розвитку дитини, та що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів - не можуть бути покладені в основу прийняття рішення про збільшення розміру аліментів. Суд при постановленні рішення повинен зважити на всі фактично обставини справи, та у зв`язку з цим прийняти законне, обґрунтоване та справедливе рішення. У відповідності до ч. ч. 1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не довела суду, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів саме до розміру 2200 грн., зважаючи, що на даний час вона отримує аліменти на утримання дитини у сумі 1160 грн. Отже, суд позбавлений можливості задоволити заявлений позов у зв`язку з його недоведеністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed