Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою, в якій вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], якому належала земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,05 умовних кадастрових гектарів, яка розташована та території с.Антонівка Новоушицької об'єднаної селищної ради Хмельницької області. За життя батько не встиг належним чином оформити право власності на земельну частку (пай). Позивачка одержати у нотаріуса свідоцтво про право власності за законом на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області після смерті [PERSON] не може у зв'язку із втратою сертифіката на даний пай, тому вимушена звернутися до суду. Представник позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Новоушицької об'єднаної селищної ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. За списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого КСП «Маяк», прізвище [PERSON] прописано за №209. Згідно з повідомленням головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області [PERSON] на території Отроківської сільської ради Новоушицького району в колишньому КСП «Маяк» с.Отроків мав земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15.02.1997 року. [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис №23 та видано 05 травня 1997 року Отроківською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Того ж дня відкрилась спадщина, до складу якої увійшли усі права та обов'язки, що належали останньому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 2,05 га на території с.Антонівка Новоушицької об'єднаної селищної ради Хмельницької області. Довідкою Новоушицької селищної ради №833 від 16 травня 2016 року підтверджується, що померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки від 15 травня 1998 року, виданої Отроківською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області [PERSON] похоронила свого батька [PERSON] за власний рахунок. Згідно з повідомленням відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі від 09 червня 2016 року видати дублікат сертифіката неможливо за відсутності бланків. Постановою державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори №453/02-31 від 18 травня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,05 в умовних кадастрових гектарах згідно із сертифікатом серії [NUMBER] по КСП «Маяк» с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області виданого [PERSON] у зв'язку з втратою даного сертифікату. Згідно з повідомленням Хмельницького обласного нотаріального архіву, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Новоушицькою ДНК за №266/1998 від 15 грудня 1998 року, спадкоємець [PERSON]. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання права та застосування інших, передбачених законом, способів. Зважаючи на викладене, суд вважає, що встановлені обставини по справі дають право позивачці на успадкування права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], оскільки спадкодавець був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та набув права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадкове майно, а згідно зі ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права. Крім того, відповідач позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивачка має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею права власності на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved