Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

Позивач Лівобережне УСЗН ДМР звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 31.08.2018, [PERSON] та в подальшому 28.02.2019 звернулася до позивача із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям на дітей. На підставі наданих [PERSON] документів, була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.08.2018 по 31.01.2019 (рішення від 04.09.2018) та державна допомога на дітей одиноким матерям на період з 01.08.2018 по 31.01.2019 (рішення від 04.09.2018); на період з 01.02.2019 по 31.07.2019 (рішення від 05.03.2019). Відповідач в поданих нею заявах від 31.08.2018 та від 28.02.2019 зазначила, що вона не працює, трудової книжки не має. В поданих відповідачем Деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 31.08.2018 та 28.02.2019 відсутня інформація про отримання нею доходів у вигляді заробітної плати. Під час проведення перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] з лютого 2018 року по квітень 2019 року отримувала доходи у вигляді заробітної плати. У зв`язку з тим, що [PERSON] надала недостовірні дані про відсутність у неї доходів та не повідомила про отримання нею з лютого 2018 року по квітень 2019 року доходів, їй було надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2018 по 31.01.2019 та допомога на дітей одиноким матерям за період з 01.08.2018 по 31.07.2019. Рішенням управління від 09.10.2019, з урахуванням доходів внесено зміни до рішень від 04.09.2018, 05.03.2019 та відмовлено в призначені допомоги. Розпорядженням управління від 09.10.2019 закрито особовий рахунок на [PERSON] з 01.08.2018 та відмовлено у призначені допомоги на підставі п.12 Постанови КМУ №250. У зв`язку з тим, що відповідачка надала недостовірні відомості, що вплинули на прийняття рішення про надання соціальної допомоги, їй були надмірно виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.08.2018 по 31.07.2019 в сумі 20 155,04 грн. та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2018 п 31.01.2019 в сумі 3490,44 грн., а всього на загальну суму 23 645,48 грн. із яких утримано 688,00 грн. Залишок переплати складає 22 957,48 грн. 10.12.2020 на адресу відповідачки було надіслано повідомлення з роз`яснення щодо переплати соціальної допомоги на суму 22 957,48 грн. та попереджено про їх стягнення в судовому порядку. До теперішнього часу [PERSON] надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та кошти державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в загальній сумі 22 957,48 грн. на рахунок управління не повернула. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та кошти державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в загальній сумі 22 957,48 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 13.04.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 червня 2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України (судові повістки направлені по зареєстрованому місцю проживання відповідача рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень, а також через опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України), про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи з можливістю ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 31.08.2018, [PERSON] та в подальшому 28.02.2019 звернулася до позивача із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної допомоги на дітей одиноким матерям на дітей. Відповідно до Закону України від 21 листопада 1992 року №2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомогу сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року №1751. Зі змінами і доповненнями та на підставі наданих [PERSON] документів, була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям на період з 01.08.2018 по 31.01.2019 (рішення від 04.09.2018) та державна допомога на дітей одиноким матерям на період з 01.08.2018 по 31.01.2019 (рішення від 04.09.2018); на період з 01.02.2019 по 31.07.2019 (рішення від 05.03.2019). Відповідач в поданих нею заявах від 31.08.2018 та від 28.02.2019 зазначила, що вона не працює, трудової книжки не має. В поданих відповідачем Деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 31.08.2018 та 28.02.2019 відсутня інформація про отримання нею доходів у вигляді заробітної плати. Під час проведення перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України встановлено, що [PERSON] з лютого 2018 року по квітень 2019 року отримувала доходи у вигляді заробітної плати. У зв`язку з тим, що [PERSON] надала недостовірні дані про відсутність у неї доходів та не повідомила про отримання нею з лютого 2018 року по квітень 2019 року доходів, їй було надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.08.2018 по 31.01.2019 та допомога на дітей одиноким матерям за період з 01.08.2018 по 31.07.2019. Рішенням управління від 09.10.2019, з урахуванням доходів внесено зміни до рішень від 04.09.2018, 05.03.2019 та відмовлено в призначені допомоги. Розпорядженням управління від 09.10.2019 закрито особовий рахунок на [PERSON] з 01.08.2018 та відмовлено у призначені допомоги на підставі п.12 Постанови КМУ №250. 10.12.2020 на адресу відповідачки було надіслано повідомлення з роз`яснення щодо переплати соціальної допомоги на суму 22 957,48 грн. та попереджено про їх стягнення в судовому порядку. До теперішнього часу [PERSON] надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та кошти державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям в загальній сумі 22 957,48 грн. на рахунок управління не повернула. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003 року (далі Порядок №250) контроль за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги здійснює орган соціального захисту населення безпосередньо та через соціальних інспекторів. Пунктом 25 Порядку №250 від 24.02.2003 року передбачено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Згідно ст.ст.1, 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Різновидом такої державної допомоги є допомога на дітей одиноким матерям. За змістом ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.2 Порядку допомога на дітей одиноким матерям призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання заявника. Згідно ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Аналогічні положення містить п.33 Порядку. За змістом норм ст.18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.34 Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Положеннями п.35 Порядку передбачено, що для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються в тому числі, але не виключено, заява про призначення допомоги , декларація про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. За змістом норм ст.21 ч.1, ст.22 ч.3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми», п.п.48, 49 Порядку органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність відповідних документів, поданих для призначення допомоги. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Пунктом 36 Порядку передбачено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям також припиняється, зокрема, у якщо сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. Пунктом 49 Порядку встановлено, що якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст.22 ч.2 Закону України «Про державну допомогу сім`ям дітьми» суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Нормою ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Нормою ст.16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. З вищевказаного вбачається, що законодавець покладає на особу, яка звернулась за призначенням усіх видів соціальної допомоги, обов`язок подавати достовірні відомості про обставини, що впливають на умови її призначення та виплати, і лише в разі умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними, з такої особи стягується сума виплаченої допомоги. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] всупереч ст. 81 ЦПК України не надала суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримала грошову допомогу у розмірі 22 957 грн. 48 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 22 957 грн. 48 коп. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved