Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який, просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони знаходяться з 2011 року, а також стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що протягом спільного життя вони виявили, що мають різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сімї виникали сварки. Вони не проживають однією сімєю та спільне господарство не ведуть. Відповідач живе своїм життям, поїхав на батьківщину в Миколаївську область, де і мешкає. На примирення не згодна. При таких обставинах вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того вказує, що від шлюбу у них народилася донька [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, однак не надає матеріальної допомоги на її утримання. Вона проживає разом з донькою окремо від відповідача, отримує невелику заробітну плату, якої недостатньо для належного і необхідного забезпечення і утримання дитини, у звязку з чим звернулася з позовом до суду. Позивачка до судового засідання не зявилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому враховуючи заяву позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 21 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 74, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 678 від 19 травня 2017 року (а.с.6). Сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, а тому суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Судом встановлено, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка працює в ДЗ «Український медичний центр реабілітації матері та дитини МОЗ України» на посаді медичної сестри та отримує заробітну, близько 4000 грн., про що свідчить довідка про доходи № 10 від 19 травня 2017 року (а.с.7). У відповідності з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи мінімальна заробітна плата в Україні з 01.01.2017 року становить 3200 грн. на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 1600 грн. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісяця, що становить 31,25% мінімальної заробітної плати, тобто не перевищує 50% максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача. Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», розмір відрахувань не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття слід визначити в розмірі 1000 грн. щомісячно, а тому позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved