Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка просить суд ухвалити рішення, про надання дозволу малолітньому [PERSON], [INFO] на оформлення проїзного документу та на виїзд з України без дозволу батька - [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні своїх вимог позивачка посилається на те, що вона знаходилась у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON].За період спільного проживання народився неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що син народився не у зареєстрованому шлюбі, за заявою батьків [PERSON] було визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO] та видано свідоцтво про встановлення батьківства. 14.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. У подальшому подружжя розірвали шлюб. Відповідач сином не цікавиться, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. У зв*язку з виїздами позивачки з сином за кордон на оздоровлення та відпочинок, без дозволу батька на виїзд дитини на кордоні, остання не має можливості вивозити дитину. У зв′язку з тим, що відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про надання дозволу дитині виїздів за кордон без дозволу батька. Позивачка в судове засідання не з*явилась, свій позов підтримала, просить його задовольнити у повному обсязі, справу розглядати за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання по справі повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. Зацікавлена особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з′явились, про день та час слухання були повідомлені. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] знаходилась у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON]. За період спільного проживання народився неповнолітній син - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом РАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, запис № 103. У зв'язку з тим, що син народився не у зареєстрованому шлюбі, за заявою батьків [PERSON] було визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO] та видано свідоцтво про встановлення батьківства, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мітякіно. С.З., реєстровий № 5457. 14.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі РАЦС м. Харкова, актовий запис № 298. У подальшому подружжя розірвали шлюб. Згідно Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» виїзд дитини за кордон можливий тільки за згодою обох батьків або на підставі рішення суду. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - «Карімова». Згоду батька позивач отримати не має можливості, тому що з відповідачем втрачений зв'язок. У зв'язку із чим позивач протягом декількох років не може поїхати на відпочинок за кордон разом з дитиною. Щоб мати можливість разом з дитиною виїжджати за кордон позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»: «Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі споживи самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволене на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згідно з положень СК України зокрема, ст. 150 СК України: «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток». Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнюють сімейні стосунки та розширюють кругозір дитини. З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що тимчасові поїздки за кордон позивачці та її дитини - є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком. Відповідач не цікавиться дитиною, ухиляється від участі в її розвитку та вихованні. Таким чином, суд вважає, що безвідповідальне відношення батька до доньки не може бути перешкодою для вивозу дитини за кордон у супроводі матері.

Outcome: approved