Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна поділ спільного майна, земельної ділянки Позивачка в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи буз її участі,просила позовні вимоги задовольнити повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи буз їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували.. Суд, вивчив наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних причин: Позивачка є власником 27/50 часток домоволодіння за № 34 по вул. Васильєва у м.Дніпродзержинську відповідно до договору дарування частки домоволодіння від 23.10.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №7387. Право власності зареєстровано в КП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації за реєстровим №1024. Співвласниками даного домоволодіння є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] є власником 23/100 частини домоволодіння, а відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Заводської районної 10.10.2001 р., [PERSON] є власником 23/100 частин домоволодіння. Спільне з відповідачами домоволодіння знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності співвласників домоволодіння у частках, відповідно їх часток домоволодіння. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №556718, виданого на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.11.2006 р. №71-06/У, [PERSON] володіє 15/100 земельної ділянки з загальної площі домоволодіння 0,1000 га. В цьому державному акті зазначені власники земельної ділянки: [PERSON], яка померла 18.04.2009 р., її спадкоємцем є [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а також [PERSON], яка померла 01.05.2010 р., її спадкоємцем є [PERSON], про що свідчить рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 13.01.2014 р. та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та [PERSON], яка не отримувала державний акт на право власності на земельну ділянку. Між співвласниками встановлений порядок користування домоволодінням. [PERSON] володіє 27/50 частинами, які складаються з: Л-1 житловий будинок, загальною площею 169,8 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., допоміжною площею 63,1 кв.м., який складається з: 1-1 коридор площею 11,8 кв.м., 1-2 кухня площею 14,4 кв.м., 1-3 санвузол площею 4,3 кв.м., 1-4 душ площею 0,6 кв.м., 1-5 ванна площею 7,9 кв.м., 1-6 кімната площею 24,1 кв.м., 1-7 кімната площею 21,3 кв.м., 1-8 кімната площею 14,3 кв.м., 1-9 кімната площею 28,3 кв.м., 1-10 кладова площею 0.4 кв.м., 1-11 кладова площею 1,7 кв.м., 1-12 кімната площею 18,7 кв.м., 1-13 кладова площею 8,9 кв.м.. 1-14 кладова площею 11,9 кв.м., 1-15 коридор площею 1,2 кв.м. ; м/с мансарда; ганок; козирек; М -1 гараж; Н- 1 навіс; Б-1 погріб; п/д; №3 огорожа; №6 огорожа; №12 огорожа; №13 огорожа; №14 огорожа; 16 хвіртка; ІІІ тротуар. [PERSON] володіє 23/100 частинами домоволодіння,які складаються з: Г-1 житловий будинок; г- 1 сені; г1-1 тамбур; козирек; В-1 житловий будинок; г2 -1 тамбур; в-1 сені; в'-1 тамбур; К-1 потреб; п/д; ІІ - тротуар; №5 огорожа; № 10 хвіртка; Е-1 сарай; Ж-1 вбиральня; №1 водопровід; №4 хвіртка; Д-1 житловий будинок; д-1 сені; д2 1 тамбур; д3 1 тамбур; д' 1 тамбур; п/д. [PERSON] володіє 23/100 частинами домоволодіння, які складаються з: А1 - 1 житлова прибудова; А-1 житловий будинок; а-1 сені; а1 -1 сені; 1 тротуар; О-1 гараж; №4 хвіртка; З-1 сарай; №5 огорожа; №15 зливна яма; №6 огорожа; №7 огорожа; №1 водопровід; Д-1 житловий будинок; д1-1 сені; д2-1 тамбур Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не оборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно з ч.І ст. 356 ЦК України та ч.І ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. В той час, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, як встановлено п «в» ч.1 си.87 Земельного кодексу України, при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Судом встановлено,що земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком та надвірними господарськими спорудами за №34, що знаходиться по вул. Васильєва у м. Дніпродзержинську, належать позивачу та відповідачам на праві спільної власності з визначенням часток кожного зі співвласників. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Однак, в ч.І ст. 358 ЦК України зазначено, що право спільної часткової власності здійснюється власниками за їхньою згодою. Також згідно до ч.І ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у а частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були єні обома співвласниками. У відповідності до ч.І та ч.2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності,може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Однак ст. 88 ЗК України, як спеціальною нормою, яка регулює земельні правовідносини, передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення. Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу). Як випливає з положення ч.І та ч.3 ст. 367 ЦК України та ст. 88 ЗК України, поділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів,здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в Як було встановлено судом,сторони не мають можливості здійснити передбачені законом дії щодо поділу в натурі майна в звязку з тим, що ні у позивача, ні у відповідачів не має правовстановлюючого документу, що регулює право власності на земельну ділянку, без вирішення питання поділу якої вирішити питання добровільного поділу домоволодіння не можливо. Відповідно до абз. І п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Судом було досліджено технічний висновок, складений ПП «Баглій-ІХ», експертом по технічному обстеженню будівель та споруд у 2014 році. Згідно до даного висновку, конструктивні елементи житлового будинку збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом, оскільки має місце технічна можливість переобладнання житлового будинку в ізольовані квартири. Верховний Суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Отже, домоволодіння № 34, що знаходиться по вул. Васильєва у м. Дніпродзержинську необхідно поділити таким чином, щоб позивачу та відповідачам було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку, яка б відповідала розміру їх у праві спільної часткової власності. В тому випадку, якщо відповідно до ідеальної частки кожного із співвласника поділити у натурі житловий будинок є не можливим, але при цьому виділ технічно допустимий з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, поділ може бути здійснений зі зміною ідеальних часток. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз'яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлеиа частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Стосовно виділу в натурі частки земельної ділянки, судом встановлено,що співвласнику, якому вона виділяється, надається право саме на ту частину землі, на якій розташована відокремлена частина житлового будинку, що виділяється співвласнику. Отже, враховуючи наведені обставини суд дійшов висновку, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ спільного майна, земельної ділянки слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved