Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 73.8 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м., посилаючись на те, що 12 березня 2016 року її баба померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого та зареєстрованого виконкомом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області від 15.03.2016 року, за актовим записом № 78. В обґрунтування позовних вимог вказала, що баба на випадок своєї смерті, залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Сквирського району Київської області від 17.10.2008 року, за реєстром № 1835, відповідно до якого все своє майно заповіла їй, позивачці по справі. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 73.8 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікат не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивачка не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розглянути справу у її відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до вимог ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року її баба померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого та зареєстрованого виконкомом Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області від 15.03.2016 року, за актовим записом № 78. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 73.8 кв.м., житловою площею 27.7 кв.м. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняла спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: Свідоцтва про право власності на житловий будинок. Отримати дублікат не має можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивачка не може скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивачку вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачкою, окрім прийняття нею спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved