Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, в якому зазначила, що 03 січня 2016р. приблизно о 01 год.15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н. [NUMBER], допустив наїзд на паркан будинку позивача в [ADDRESS]. Внаслідок цього позивачці було спричинено матеріальну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн., а також моральну шкоду в розмірі 500 грн., які просить стягнути з відповідача. В подальшому позов уточнено позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди залишено без розгляду, просила стягнути з відповідача 6144,88 грн. на відшкодування майнової шкоди та судові витрати в розмірі 2328 грн. 25 коп. (судовий збір 552,00 грн., витрати за надання послуг спеціаліста 1750 грн.+26,25 грн. банківська комісія) Позивачка в судовому засіданні уточнені позовні вимоги пітримала та зазначила, що вночі 03 січня 2016р. відповідач керуючи автомобілем здійснив наїзд на паркан її домоволодіння, після чого зник з місця ДТП. Коли вони з чоловіком вийшли на вулицю то побачили пошкоджену огорожу, а поряд з нею державний номерний знак від автомобілю та ковпаки від колес і частки решітки та бамперу «Volkswagen», у зв'язку з чим викликали поліцію та склали схему місця події. В подальшому відповідача було знайдено та складено протокол про адміністративне правопорушення і постановою суду від 25.03.2016р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушеня за ст.124 КУпАП. Однак до цього часу відповідач жодних дій щодо відшкодування майнової шкоди не здійснив. Відповідач в судове засідання не з'явся, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в т.ч. через засоби масоової інформації, причини неявки суду не повідомив. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи та адміністративного матеріалу №642/1334/16-п; 3/642/559/16, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 25.03.2016р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушеня за ст.124 КУпАП та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 340 грн. Як вбачається з зазначеної постанови [PERSON] 03.01.2016р. близько 01 год.15 хв. в [ADDRESS], керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» д.з. [NUMBER], не обравши безпечної швидкості руху, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно котролювати його рух та безпечно керувати ним, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на перешкоду (забор) чим завдав механічних пошкоджень та матеріальних збитків.(а.с.9, адмін.мат.а.с10) Як вбачається з схеми місця події від 03.01.2016р. встановлено місце удару та місце руйнування забору, що посвідчено підписами понятих та свідка [PERSON] (адмін.мат.а.с3) Згідно висновку спеціаліста ТОВ «Аргумент-Експерт» від 31.05.2016р. (сертіфікат суб'єкта оціночної діяльності ФДІУ №15161/13 від 09.09.2013р.) розмір прямої шкоди матеріальної огорожі (забору) спричинений власнику домоволодіння в результаті дорожньо-транспортної пригоди за адресою [ADDRESS] на дату оцінки 21.05.2016р. складає 6144 грн. 88 коп. (а.с.38-56) Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.09.2003р. 52/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] (кв.2) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с.64) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2005р. 48/100 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] (кв.1) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с.76) Згідно свідоцтва про народження у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON]. (а.с.79) Як вбачається з заповіту від 23.10.2007р., посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК в р.№5-1174, [PERSON] заповідав все своє майно, де б воно не занаходилося та з чого б не складалося і те що буде належати йому на момент смерті і на що він за законом буде мати право - [PERSON]. (а.с.65) Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою [ADDRESS] виготовленого ХМБТІ 20.01.2009р. за літ.№2,3 зазначено шиферну та змішану огорожу. (а.с.57-63) [PERSON] сплачено вартість товарознавського дослідження у розмірі 1750 грн. 00 коп., комісійну винагороду за операцію оплати - 26 грн.25 коп. та судовий збір 552 грн. 00 коп. (а.с.2,29,30) Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана зокрема з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В даному випадку наявним є факт ДТП, що сталося 29.05.2015р., а також факт, що даним ДТП було спричинено матеріальні збитки позивачці та встановлено особу, яка винна у цьому ДТП, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями цієї особи та настанням ДТП. Відповідно до п.4 Постанови №4 від 01.03.2013р. Пленуму Вищого спецілізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач за позовом [PERSON] був визнаний винним у ДТП, що сталося 03.01.2016р., про що винесено відповідну постанову від 25.03.2016р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР України. Суду не надано доказів про те, що ДТП відбулося внаслідок непереборної сили або умислу позивачки [PERSON] Постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016р. в частині визнання [PERSON] винним в скоєнні ДТП набрала законної сили і обставини та особа правопорушника не повинні доказуватись при розгляді справи, згідно ч.4 ст.61 ЦПК України. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 6 144 грн. 88 коп. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 552,00 грн., витрати за послуги спеціаліста в сумі 1750 грн. та на комісійну винагороду за операцію оплати - 26 грн. 25 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved