Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач КС «добробут» в особі голови правління Гончарова П.Д. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить суд винести рішення яким стягнути з відповідачів грошову суму заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 6152.66 грн. та судові витрати в розмірі 1762 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3966/6 Ч, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.19% за кожен календарний день з кінцевим терміном повернення 21 листопада 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених Кредитним договором, між КС №3966/6 Ч від 21.11.2016 року, відповідно до якого остання брала на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. Як вказує позивач, свої зобов'язання за Договором ним було виконано в повному обсязі, а саме видано відповідачу грошові кошти в обумовленому сторонами розмірі, однак у порушення умов договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.01.2018 року має заборгованість у розмірі 6152.65 гривень, яка складається з наступного: - 3808.63 гривень - заборгованість за кредитом; - 2344.03 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого права. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 6152.66 грн. та судові витрати В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду, не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини неявки Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21листопада 2016 року між позивачем КС «Добробут» та [PERSON] був укладений кредитний договір №3966/6 Ч. За умовами даного договору відповідно до п. 1.1 кредитного договору, позивачем був виданий відповідачеві кредит у сумі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.19% за кожен календарний день, терміном на 12 місяців, а відповідач зобов'язався робити щомісячні платежі до погашення суми кредиту. Згідно п. 3 кредитного договору та додатком 1 до цього договору, відповідач зобов'язувався здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих процентів у період до 28 числа кожного місяця рівними частинами, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом готівкових перерахувань. Останній платіж та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється не пізніше 21 листопада 2017 року. За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом, Позичальник зобов'язувався сплатити на користь Позивача відсотки за весь час фактичного користування кредитом. Відповідно до розділу 2 кредитного договору, даний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але до моменту повного виконання позичальником своїх зобов'язань. Як вбачається з видаткового касового ордеру від 21.11.2016 року, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 грн.. Однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його заборгованість перед позивачем станом на 16.01.2018 року становить 6152.66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору. Враховуючи вищевикладене, вказані правовідносини є зобов'язальними, і регулюються нормами ЦК України. У свою чергу, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки даний договір підписаний ним, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим утворилася вказана в позові заборгованість. У свою чергу Позивач, також вказує, що 21 листопада 2016 року між ним та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки від №3966/6 Ч від 21.11.2016 року, відповідно до якого, [PERSON] поручилася перед Кредитором (тобто Позивачем), у повному обсязі, за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з Кредитного договору, та всіх додаткових угод до нього. Крім того п.2.1, вищезазначеного договору поруки встановлено, що Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Позивача вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 договору поруки повністю (чи у будь якій його частині) як від позичальника та поручителя як разом, так і від кожного окремо. П. 2.5. договору поруки передбачено, що відповідальність у поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Ураховуючи той факт, що відповідачі мають солідарну відповідальність перед позивачем, та ураховуючи положення статті 559 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати за боржниками суму заборгованості по Кредитному договору та задовольнити позовні вимоги позивача по Кредитному договору та Договору поруки, оскільки поняття солідарна відповідальність, яка є однією з гарантій захисту прав кредитора у разі невиконання боржником своїх обов'язків, встановлено законодавством України. За таких обставин, суд вважає доведеним, що відповідачем неналежним чином виконувалися умови договору а враховуючи, що відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати також підлягають відшкодуванню На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved