Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що 14.05.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-7/165-М, у відповідності до якого остання отримала кредит в розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 10.05.2017 року зі сплатою 13 % річних. В якості забезпечення зобовязань по даному кредиту, 15.05.2007 року з [PERSON] було укладено іпотечний договір № 010/02-7/165-М, у відповідності до якого відповідачка передала в іпотеку банку нерухоме майно: будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Великий Березний, вул. Радянська, 71, Закарпатської області, та належить відповідачці на праві приватної власності. Позичальник не виконує взяті на себе за кредитним договором зобовязання, зокрема не здійснюється щомісячна сплата кредиту, відсотків, у звязку з чим станом на 20.10.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 30\~755,94 доларів США, що становить 398\~326,33 грн. з яких: - заборгованість по кредиту 29\~387,07 доларів США, що становить 380\~597,82 грн. (в тому числі прострочена сума боргу становить 1\~957,15 доларів США); - заборгованість по сплаті відсотків 989,56 доларів США, що становить 12\~815,99 грн.; - нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 27.09.2014 року по 19.10.2014 року 240,74 доларів США, що становить 3\~117,87 грн.; - пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків 138,57 доларів США, що становить 1\~794,65 грн. За таких обставин, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Великий Березний, вул. Радянська, 71, Закарпатської області, і належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, код ЄДРПОУ 14305909) за кредитним договором № 010/02-7/165-М від 14.05.2007 року. Також позивач просить стягнути з відповідачки понесені витрати по сплаті судового збору. У подальшому, в порядку ст. 31 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, позивач уточним позовні вимоги. Вказав, що поскільки судом 10.06.2015 року [PERSON] залучено до справи в якості співвідповідача, з посиланням на ст. 23 Закону України «Про іпотеку» просить звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно будівлю магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Великий Березний, вул. Радянська, 71, Закарпатської області, і належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], у розмірі ? спільної часткової власності, та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], у розмірі ? спільної часткової власності, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (м. Київ, вул. Лєскова, 9, код ЄДРПОУ 14305909) за кредитним договором № 010/02-7/165-М від 14.05.2007 року. Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що з метою погашення заборгованості за кредитним договором відповідачці направлялася вимога погасити кредит у строк 30 днів, однак платіж не був виконаний, а тому банк скористався своїм правом на звернення до суду з даним позовом. Так як до початку розгляду справи по суті було встановлено, що згадане нерухоме майно в розмірі ? частки належить [PERSON], який зокрема надавав згоду на укладення договору іпотеки, перебуваючи на той час у шлюбних відносинах з [PERSON], банк у подальшому уточнив позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні уточнений позов не визнала та пояснила, що позов є передчасним і недоречним, оскільки вартість нерухомого майна значно перевищує суму позову і строк кредитного договору закінчується тільки у 2017 році. Вона не відмовляється сплачувати кредит і до знецінення національної валюти робила це вчасно. Також зазначила, що в разі задоволення позову порушуються права [PERSON] як співвласника цього майна. Зазначені доводи [PERSON] виклала у запереченні на позовну заяву, поданому 16.04.2015 року. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без його участі, на підставі доказів, що є в ній. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, виходить з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 14.05.2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 010/02-7/165-М, у відповідності до якого остання отримала кредит в розмірі 70 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном повернення 10.05.2017 року зі сплатою 13 % річних. [PERSON] відповідно до умов кредитного договору зобовязалася погашати отриманий кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно згідно графіку, що є невідємною частиною цього договору. Відповідно до п.п.1.12.3. кредитного договору, з підписанням цього договору сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору повинно розглядатись як істотне порушення договору, яке надає право банку в порядку, передбаченому цим договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобовязань, вимагати від позичальника повернення кредиту та інших передбачених договором платежів. За порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього договору (п.п.4.1.1.). Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору щодо повернення суми кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, в звязку з чим станом на 20.10.2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 30\~755,94 доларів США, що становить 398\~326,33 грн. з яких: - заборгованість по кредиту 29\~387,07 доларів США, що становить 380\~597,82 грн. (в тому числі прострочена сума боргу становить 1\~957,15 доларів США); - заборгованість по сплаті відсотків 989,56 доларів США, що становить 12\~815,99 грн.; - нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 27.09.2014 року по 19.10.2014 року 240,74 доларів США, що становить 3\~117,87 грн.; - пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків 138,57 доларів США, що становить 1\~794,65 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком і [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010/02-7/165-М від 15.05.2007 року, відповідно до якого предметом іпотеки є: будівля магазину-складу будівельних матеріалів, загальною площею 386,3 кв.м., що знаходиться за адресою: смт. Великий Березний, вул. Радянська, 71, Закарпатської області, і належить на праві приватної власності [PERSON] у розмірі ? спільної часткової власності, та [PERSON] у розмірі ? спільної часткової власності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не може бути звільненим від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Наслідком порушення зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що передбачено ст. 1050 ЦК України. За змістом положень ч.3 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець зобов`язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків. Відповідно до п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливості звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішення суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України Про іпотеку майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. У відповідності з п.п.3.1.4. договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або за кредитним договором, у тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Обрання способу захисту прав є правом позивача. Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Отже, в розумінні ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки в грошовому вираженні визначається у відповідності із процедурою передбаченою ч.6 ст. 38 цього Закону. Приймаючи до уваги встановлені у справі обставини, заявлені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved