Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивачкою, 19.05.2021 року, подано до суду відповідну позовну заяву. Позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 98729 від 20.11.2020 року, який виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., щодо стягнення з неї на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» грошових коштів у сумі 19192,50 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що у травні 2021 року вона дізналась про те, що за місцем її роботи надійшла постанова приватного виконавця Богатиренко А.І від 08.04.2021 року щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, видана в рамках виконавчого провадження № 64896820, щодо стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» суми боргу у розмірі 19192,50 грн.. 13.05.2021 року вона звернулась до приватного виконавця для отримання матеріалів виконавчого провадження, які він надіслав на її електронну адресу 17.05.2021 року, разом з копією постанови про відкриття виконавчого провадження № 648968820, а також копією виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 98729 від 20.11.2020 року. Вважає, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями процедури, передбаченої законодавством для такого роду нотаріальних дій, оскільки виконавчий напис вчинений на не підписаному договорі про надання кредиту, який вона не укладала та до зазначеної в договорі кредитної установи (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») не зверталась. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172 встановлено перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. П.2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», в редакції Переліку внесених Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення такої заборгованості подаються оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Але зазначені вимоги нотаріусом порушені, оскільки жодних коштів вона не брала, кредитного договору не існує, а тому фізично не може існувати його оригіналу. Окрім того, відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3-х років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідачем на її адресу жодних вимог або розрахунків не надсилалось. Наполягала на тому, що взагалі будь-яких кредитних договорів не укладала, та за послугами з кредитування до будь-якої установи не зверталась. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц, із подібних правовідносин, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису- надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання забов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та бути безспірним. Звертала увагу, що нотаріус, який вчинив виконавчий напис, здійснює свою діяльність у нотаріальному окрузі міста Житомира, відповідач знаходиться в місті Києві, вважає, що зазначені обставини дають підстави вважати, що до неї застосована «шахрайська схема». Позивачкою подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, до суду не надходило, копію позовної заяви та ухвали отримано, про що свідчить звортонє повідомлення, строк для подачі відзиву сплив. 3-я особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся, пояснень щодо позову, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, до суду не надходило, про що свідчить звортонє повідомлення, строк для подачі пояснень сплив. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). В цій же постанові зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто, в даному випадку, суд повинен перевірити доводи боржника та встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Відповідно до досліджених в судовому засіданні копій виконавчого провадження, наданих позивачем, встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка Артура Ігоровича перебуває виконавче провадження за номером ВП № 64896820. Виконавче провадження відкрито 19.03.2021 року на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за № 98729 від 20.11.2020 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованість у розмірі 16985,00 гривні. Постановою від 08.04.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження, за заявою позивачки, 17.05.2021 року була направлена на її електронну адресу. Виконавчий напис був виданий 20.11.2020 року, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. Даним виконавчим написом було запропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені у строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» якому було відступлено право вимоги ТОВ «Таліон плюс» якому було відступлено право вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за кредитним договором № 782950955, від 16.06.2020, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] .. Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», стягнути з [PERSON] за період з 04.11.2020 року по 04.11.2020 року включно, суму в розмірі 5500 гривень - заборгованість за сумою кредиту, 10285,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам з користування кредитом, 1200 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 16985,00 гривень. Зареєстрований виконавчий напис у реєстрі під №98729. З копії кредитного договору № 782950955 вбачається, що позичальникові [PERSON] надано кредит на суму 5500 грн. строком на 30 (тридцять днів), але договір не містить підпису позичальника. Позивач при подачі позову стверджувала, що даний кредитний договір вона не підписувала та кредит не отримувала, за послугами з кредитування до будь-якої установи не зверталась. Даних про направлення повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, матеріали справи не містять, не були надані відповідні докази стороною відповідача, 3-ю особою приватним нотаріусом. Тобто, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, сама по собі процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, як вбачається з досліджених матеріалів справи, між сторонами, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було відступлено право вимоги ТОВ «Таліон плюс», якому було відступлено право вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за укладеним кредитним договором № 782950955, від 16.06.2020, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , копії зазначених договорів суду відповідачем та 3-ю особою не надавались. Суд зазначає, що є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2. У постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зазначено: «При прийнятті даної постанови суд бере до уваги також положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Тобто, враховуючи, дату вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Доказів вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору суду надано не було. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки судом було задоволено клопотання про звільнення від сплати судового збору при подачі позову, та заяви про забезпечення позову, ставка судового збору за вимоги немайнового характеру складає 908 гривень, а за подачу заяви про забпзечення позову - 454 гривні, у зв`язку із задоволенням позову, заяви про забезпечення позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Окрім того, при подачі позову позивач просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, до позову додано копію договору №11/21 від 17.05.2021 року про надання правничої (правової) допомоги, що укладений між позивачем та адвокатом Луговою Г.А.. За предметом договору адвокат надає клієнтові правову допомогу з питання звернення до суду за захистом своїх прав шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Розмір гонорару за дії адвоката за скадання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, формування пакету необхідних документів для подання до суду складає 1500 гривень. За представництво інтересів в суді за згодою клієнта вартість послуг складає 700 гривень за одне судове засідання. Договір підписаний сторонами. Складено рахунок фактуру №0001 від 17.05.2021 року, за яким позивачем проведено оплату послуг адвоката в сумі 1500 гривень, про що свідчить надана копія квитанції. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 1500 гривень.

Outcome: approved