Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачка просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 27.09.2017 року шлюб з відповідачем розірвано. У період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, оскільки має тимчасові заробітки за кордоном. Фактично дитина перебуває на її утриманні. Провадження в справі відкрито ухвалою від 12.09.2018 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали особисто 20.09.2018 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, [PERSON] відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2006 року по 30.10.2017 року, що встановлено на підставі копії рішення Любомльського районного суду від 27.09.2017 року. У період шлюбу 10.04.2008 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва серії І-ЕГ №071584. Довідкою Рівненської сільської ради Любомльського району від 27.07.2018 року стверджено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з матірю, позивачкою [PERSON], по вулиці Молодіжній 8 в селі Полапи Любомльського району. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи сину сторін виповнилось 10 років. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» з 01 липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 гривні, з 01 грудня 2027 гривень. Виходячи із наведених норм законодавства, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у заявленому позивачкою розмірі на рівні 1500 гривень. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліменти у такому розмірі у справі не встановлено. Крім цього, суд зважує і на неподання відповідачем заперечень у формі відзиву щодо такої визначеної позивачем суми аліментів. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів слід задовольнити повністю. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved