overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак вони не призвели до позитивного результату, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, спільних малолітніх дітей від даного шлюбу залишити з нею так як спору про їх місце проживання у них з Відповідачем немає. В судовому засіданні Позивачка [PERSON] не з»явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,надіслала до суду письмову заяву,позовні вимоги підтримала,при цьому зазначила про те, що з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2006 року. Протягом останніх років між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим,що вони з відповідачем втратили почуття поваги одне до одного, мають різні погляди на сімейне життя,близько півроку сімейні стосунки не підтримують,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Потієнко».Також зазначила,що від даного шлюбу та спільного проживання у них з Відповідачем народилися спільні діти: син [PERSON],12.08.2006р.н. та син [PERSON],19.07.2012р.н. яких просила для подальшого утримання залишити з нею так як спору про їх місце проживання у них з Відповідачем немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань до суду не заявив. Дослідивши письмові матерiали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступних пiдстав. Судом встановлено, що [PERSON],1977р.н. одружився з [PERSON](дошлюбне прізвище Содель) [PERSON],1972р.н., шлюб був зареєстрований 11 вересня 2006 року виконкомом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, відповідний актовий запис за №32, (свідоцтво про шлюб серії 1-ОК №028355 від 11 вересня 2006 року), після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін по справі народилися спільні діти: син [PERSON],12.08.2006р.н. та син [PERSON],19.07.2012р.н. Сторони по справі майже півроку час будь-які сімейні відносини не підтримують,спроби до примирення вчиняли,однак до примирення не призвели, Позивачка має бажання в подальшому утворити нову сім»ю. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально,тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе,воно не буде відповідати інтересам обох сторін,а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак вони не призвели до позитивного результату, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, спільних малолітніх дітей від даного шлюбу залишити з нею так як спору про їх місце проживання у них з Відповідачем немає. В судовому засіданні Позивачка [PERSON] не з»явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином,надіслала до суду письмову заяву,просила справу розглянути без неї, позовні вимоги підтримала,при цьому зазначила про те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року. Протягом останніх років між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим,що відповідач зловживає спиртними напоями, вони з відповідачем втратили почуття поваги одне до одного, мають різні погляди на сімейне життя,близько півроку сімейні стосунки не підтримують,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Клюско».Також зазначила,що від даного шлюбу та спільного проживання у них з Відповідачем народилися спільні діти: син [PERSON],07.10.2003р.н. та син [PERSON],18.02.2006р.н. яких просила для подальшого утримання залишити з нею так як спору про їх місце проживання у них з Відповідачем немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань до суду не заявив. Дослідивши письмові матерiали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступних пiдстав. Судом встановлено,що [PERSON],1981р.н. одружився з [PERSON](дошлюбне прізвище Зарічанська) [PERSON]»яною Михайлівною,1981р.н.,шлюб був зареєстрований 14 червня 2003 року виконкомом Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області,відповідний актовий запис за №3,після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка КЛЮСКО, (свідоцтво про шлюб серії 1-ТП №093077 від 14 червня 2003 року). Від даного шлюбу у сторін по справі народилися спільні діти: син [PERSON],07.10.2003р.н. та син [PERSON],18.02.2006р.н. Сторони по справі майже півроку час будь-які сімейні відносини не підтримують,спроби до примирення вчиняли,суд надавав строк на можливе примирення,однак до примирення не призвело, позивачка має бажання в подальшому утворити нову сім»ю. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене,суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально,тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе,воно не буде відповідати інтересам обох сторін,а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак позитивного результату вони не принесли, а тому просила суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначила про те,що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з відповідачем немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з»явилася,позовні вимоги підтримала, при цьому суду пояснила суду про те,що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1974 року. Незважаючи на тривалий час перебування у шлюбі,протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, спільного бюджету не ведуть,близько одного року подружні відносини не підтримують,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснила,що від даного шлюбу у них з відповідачем спільних неповнолітніх дітей немає,однак звернутися зі спільною заявою до відділу РАЦС відповідач відмовляється. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні з»явився,з позовними вимогами не погодився,в зв»язку з цим сторонам у справі судом був наданий двохмісячний термін на можливе примирення однак сторони не примирилися.В наступне судове засідання відповідач не з»явився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,заяв до суду не надіслав. Суд,вислухавши пояснення сторін у справі,врахувавши окремо позицію відповідача у справі щодо надання строку для можливого примирення,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності,приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 травня 1974 року виконкомом Меньківської сільради Радомишльського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] і після його реєстрації дружина отримала прізвище чоловіка - [PERSON],актовий запис за №5 (свідоцтво про шлюб: серії [NUMBER] від 09 серпня 2000 року). Від даного шлюбу у сторін по справі народилося двоє спільних дітей,котрі на даний час є повнолітніми. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Також встановлено судом,що сторони по справі близько одного року подружні відносин не підтримують,проживають окремо,спільного бюджету не ведуть,будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спробу до примирення вчиняли,зверталися з клопотанням до суду про надання строку для можливого примирення,судом такий строк був наданий,однак сторони у справі не примирилися. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе,воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак примирення між ними не відбулося,а тому просила суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з січня 2013 року. Незважаючи на нетривалий час сімейного життя протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,спільну малолітню дитину від даного шлюбу для подальшого утримання та виховання залишити з нею так як спору про її місце проживання у них з відповідачем немає. В судове засідання позивачка [PERSON] з»явилася,позовні вимоги підтримала при цьому пояснила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2013року,до цього часу проживали як одна сім»я без реєстрації шлюбу,одружилася маючи дошлюбне прізвище - «[PERSON]».Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим,що вони з відповідачем втратили почуття поваги одне до одного,мають різні погляди на сімейне життя,відповідач постійно ображав її, вони мають бажання утворити нові сім»ї,тому вважає що їх сім»я існувати не може,після розірвання шлюбу просила суд залишити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]».Також пояснила, що від даного шлюбу і спільного проживання у них з відповідачем народилася спільна дитина - донька [PERSON],[INFO],котра є малолітньою і яку для подальшого утримання та виховання просила суд залишити з нею так як спору про місце проживання дитини у них з відповідачем немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання з»явився,з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи,оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON],[INFO] та [PERSON],1991р.н. - 26 січня 2013 року уклали між собою шлюб,який був зареєстрований відділом РАЦС Радомишльського РУЮ Житомирської області,відповідний актовий запис за №7 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]),після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - «[PERSON]». Від даного шлюбу та спільного проживання у сторін по справі народилася спільна дитина - донька [PERSON],[INFO],котра на даний час перебуває на утриманні матері,позивачки у справі. Сторони по справі будь-які сімейні відносини не підтримують,спільного господарства та бюджету не ведуть,спробу до примирення вчиняли,однак не примирилися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально,тому вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли, однак примирення не відбулося,а тому просила суд шлюб між ними розірвати,при цьому зазначила про те,що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з відповідачем не має. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з»явилася, позовні вимоги підтримала при цьому суду пояснила про те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2004 року. Незважаючи на тривалий час перебування у шлюбі, протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,спільного бюджету не ведуть,близько року подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть,тому вважає що їх сім»я існувати не може. Також пояснила, що від даного шлюбу у них з відповідачем спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надіслав. Суд, вислухавши пояснення позивачки у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, приходить до висновку про те,що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року Осичківською с/радою Радомишльського району в Житомирській області був зареєстрований шлюб між [PERSON],1983р.н. та [PERSON](дошлюбне прізвище- Дорошенко) [PERSON],[INFO],актовий запис за №5, після його реєстрації дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 104397 від 28.08.2004 року). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Також встановлено судом, що сторони по справі близько одного року подружні відносин не підтримують,спільного бюджету та господарства не ведуть,будь-які сімейні відносини між собою не підтримують,спроби до примирення вчиняли,однак не примирилися,не зверталися з клопотанням до суду про надання строку для можливого примирення. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе,шлюб не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-08 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те,що певний час будь-які відносини не підтримують між собою,спроби до примирення вчиняли,однак примирення не відбулося, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, при цьому зазначила про те, що спільних малолітніх та неповнолітніх дітей від даного шлюбу у них з Відповідачем не має. В судовому засіданні Позивачка [PERSON] з»явилася, позовні вимоги підтримала та зазначила суду про те, що з Відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2017 року. Незважаючи на нетривалий час перебування у шлюбі, протягом останнього часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з Відповідачем мають різні погляди на сімейне життя,спільного бюджету не ведуть, протягом певного часу подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть,тому вважає що їх сім»я існувати не може,після розірвання шлюбу просила суд повернути їй дошлюбне «прізвище» - «ВОЗНЮК». Також зазначила, що від даного шлюбу у них з Відповідачем спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з»явився,з позовними вимогами погодився повністю, просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін у справі,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що 07 листопада 2017 року Радомишльським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області був зареєстрований шлюб між гр.України [PERSON],1990р.н. та гр. України [PERSON] (дошлюбне прізвище - Вознюк) [PERSON],[INFO], відповідний актовий запис за №101, після його реєстрації дружина взяла «прізвище» чоловіка КУЦЕВОЛ (Свідоцтво про шлюб серії 1-ТП № 161231 від 07.11.2017 року). Від даного шлюбу у сторін по справі спільних малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Також встановлено судом,що сторони по справі певний час подружні відносин не підтримують,спільного бюджету та господарства не ведуть, будь-які сімейні відносини між собою не підтримують, спроби до примирення вчиняли,однак не примирилися,не зверталися з клопотанням до суду про надання строку для можливого примирення, мають бажання створити нові сім»ї. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, шлюб не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі з 2012 року по 2014 рік, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача. Після припинення подружніх відносин проживають окремими сім'ями, дитина знаходяться на її утриманні, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. на утримання дитини до її повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, Відповідач подав заяву , в якій позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2012 року по 2014 рік, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого, батьками вказані позивачка та відповідач. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 180 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ст. ст. 180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка,посилаючись на те,що після смерті її матері залишилося спадкове майно,а з поважних причин вона пропустила строк для прийняття спадщини,тому просила суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зявилася,позовні вимоги підтримала та пояснила,що 06 липня 2004 року у віці 90 років в с.Мала Рача Радомишльського району Житомирської області померла її мати [PERSON] Дементівна.Після її смерті залишилося спадкове майно, однак в зв»язку з тим, що вона на той час тяжко хворіла,перебувала на лікуванні в різноманітних лікувальних закладах,маючи тяжкий матеріальний стан,не змогла звернутися вчасно до Радомишльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак вважає, що строк для подачі до нотконтори заяви про прийняття спадщини пропустила з поважної причини, а тому просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в межах двох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу. Представник Великорацької с/ради в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав письмову заяву,просив справу розглянути без нього,з позовними вимогами погодився. Вислухавши пояснення позивачки,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено,що [PERSON](Люба,[PERSON]) Михайлівна народилася 15 серпня 1950 року в с.Мала Рача Радомишльського району Житомирської області і в свідоцтві про народження її батьками були записані: батько [PERSON], мати [PERSON]([PERSON],Саша) Доміньківна. Мати позивачки - [PERSON] померла 06 липня 2004 року у віці 90 років в с.Мала Рача Радомишльського району Житомирської області. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном шляхом догляду за ним,однак в зв»язку з тим, що вона на той час тяжко хворіла,перебувала на лікуванні в різноманітних лікувальних закладах,маючи тяжкий матеріальний стан, пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін. У відповідності до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зазначене підтверджується і письмовими матеріалами справи, зокрема копіями наступних документів: паспорта гр.України (а.с.06,07),свідоцтв про народження(а.с.6,7),свідоцтва про одруження(а.с.05),свідоцтва про смерть (а.с.08),довідок (а.с.09-17) та інш. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачка пропустила строк з поважної причини, а тому визначає їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved