Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши , що вона-[PERSON] та [PERSON] мешкали однією родиною з 2006 року по 2011рік, без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилась донька-[PERSON] Відповідач не надає грошові кошти на утримання доньки. Позивачка вважає , що він у подальшому буде ухиляться від добровільної сплати коштів на утримання дитини та домовленості про сплату аліментів на дитину між ними не має. Як відомо позивачці , аліменти відповідач нікому не платить. На теперішній час відповідач ніде офіційно не працює, тобто він має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.(одна тисяча гривень) 00коп., починаючи з моменту подання позову та до її повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала про винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився,про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну малолітню доньку-[PERSON], [INFO], що підтверджує свідоцтвом про народження серія [NUMBER] актовий запис за № 234, зареєстроване Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с.4). Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Судом встановлено що відповідач добровільно не сплачував аліменти на дитину. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Правовідносини сторін регулюються статтями 180-184 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матери, батька і (або) у твердій грошовий сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров'я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, обов'язок обох батьків утримувати дитину і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років року становить 1032 гривні. Проте обов'язок по утриманню дітей законом покладено на обох батьків. Суду не надано доказів того, що позивачка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вимог про стягнення коштів на утримання матері, дитини віком до трьох років, що не працює, позивачкою не заявлялося. Тому, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню, у твердій грошовій сумі у розмірі ? частини від прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, а саме у сумі 516 грн.щомісяця, оскільки відповідач не працює, не має регулярного заробітку. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial