Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачкою [PERSON] подано до суду позов до відповідача [PERSON] про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом. Вимоги мотивуються тим, що свідоцтво може бути визнано недійсним, якщо серед спадкоємців за законом або за заповітом є в тому числі, малолітня (неповнолітня) дитина. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутність. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом, так як свідоцтво може бути визнано недійсним, якщо серед спадкоємців за законом або за заповітом є в тому числі, малолітня дитина. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. В судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області [PERSON] не зявилася, подала письмову заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] не визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом, як необгрунтовані та з підстав застосування по справі між сторонами строків позовної давності, як окремої підстави для відмови в позовних вимогах. В судове засідання представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] не зявився, подав письмову заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необгрунтовані. Заслухавши преставника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В актовому записі про народження №4 від 12 березня 1996 року Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, [PERSON], народилася: 20 січня 1996 року, місце народження: с. Марянівка Устинівського району Кіровоградської області, в графі «батьки» записано: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 6,56 га, кадастровий номер: 3525882300:02:000:0637, розташованої на території Димитровської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого Устинівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 30 березня 2002 року. [PERSON] помер 12 січня 2006 року (актовий запис про смерть за №03 від 16 січня 2006 року Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, а.с.34). [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка відноситься до першої черги спадкоємців законом відповідно до ст.1261 ЦК України, так як у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно матеріалів справи та спадкової справи Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, [PERSON] при житті заповітного розпорядження не складав. [PERSON], [INFO] на день смерті батька [PERSON], який помер 12 січня 2006 року була малолітньою особою, так як відповідно до ч.2 ст.6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Відповідно до ч.1 ст.1241, ст.1261, ч.1 ст.1267 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Незважаючи на те, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] 08 серпня 2006 року видано спадкоємцю за законом [PERSON] (батько) свідоцтво про право спадщину за законом, на спадкове майно спадкодавця [PERSON] (син), який помер 12 січня 2006 року, тобто, на земельну ділянку, площею 6,56 га, кадастровий номер: 3525882300:02:000:0637, розташованої на території Димитровської сільської ради. [PERSON] за заповітним розпорядженням від 09 серпня 2006 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області вчинено особисте розпорядження на випадок смерті та призначено спадкоємцем [PERSON] на земельну ділянку, площею 6,56 га, кадастровий номер: 3525882300:02:000:0637, розташованої на території Димитровської сільської ради. [PERSON] помер 04 березня 2014 року (актовий запис про смерть за №7 від 06 березня 2014 року Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, а.с.34). Незважаючи на те, що малолітні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] 19 лютого 2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на спадкове майно [PERSON], який помер 04 березня 2014 року, яке складається із земельної ділянки, площею 6,5573 га, кадастровий номер: 3525882300:02:000:0637, розташованої на території Димитровської сільської ради. Згідно зі статтею 1 Конвенції про права дитини,\~дитиною є\~кожна людська істота до досягнення нею 18-річного віку, якщо за законом, що застосовується до даної особи, вона не досягне повноліття раніше (наприклад,\~у разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття з моменту реєстрації шлюбу; повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана матір'ю або батьком дитини; після набрання законної сили рішенням суду про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності). Абзацом 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30 травня 2008 року визначено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідачем [PERSON] подано до суду заперечення проти позовних вимог, в якій зазначено про застосування по справі між сторонами строків позовної давності, як окремої підстави для відмови в позовних вимогах. Заява обґрунтовується тим, що від дня отримання [PERSON] свідоцтва про право спадщину за законом, на спадкове майно спадкодавця [PERSON] минуло 11 років, а [PERSON] позовну заяву про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом подано до суду 18 вересня 2017 року. Таким чином, [PERSON] пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. Статтею 257, ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України року передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 ст.267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, ч.5 ст. 267 ЦК України передбачено можливість визнання судом поважними певних причин пропуску позовної давності, однак не містить переліку таких причин. Виходячи з загальних засад цивільного законодавства та судочинства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності. Після смерті [PERSON], тобто, з 04 березня 2014 року, [PERSON] не могла подати позов до суду до фізичної особи, яка померла. Спірні правовідносини допускають правонаступництво. [PERSON] позовну заяву до [PERSON] (спадкоємця за заповітом, фізичної особи, яким прийнято спадкове майно [PERSON]) про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом подано до суду 18 вересня 2017 року. Позивачем [PERSON] в клопотанні зазначено, що нею строк позовної давності пропущено з поважної причини, так як вона не може нести негативні наслідки щодо невчинення законним преставником (матір'ю) дій, направлених на прийняття дитиною спадщини (набуття права власності на майно). Таким чином, у позивача [PERSON], поважною причиною пропуску позовної давності по цивільній справі є порушене право малолітньої (неповнолітньої) особи на спадкове майно спадкодавця за законом (обов'язкова частка) та смерть [PERSON], який помер 04 березня 2014 року, як обставини, що виникли незалежно від її волі та об'єктивно унеможливили для неї звернення до суду за судовим захистом у період дії строку позовної давності. У [PERSON] право на звернення за судовим захистом виникло з 19 лютого 2015 року, коли нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на спадкове майно [PERSON]. Крім цього, для [PERSON] за спірними правовідносинами щодо спадкового майна батька [PERSON], після переривання перебіг позовної давності починається заново , а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON],про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину законом та про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом, поновлено [PERSON] строк позовної давності за судовим захистом для звернення до Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] включно по 18 вересня 2017 року. Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Нотарісом, свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємцю [PERSON] видано в порушення ч.1 ст.1241, ст.1261, ч.1 ст.1267 ЦК України, так як порушено право малолітньої [PERSON], [INFO] на обов'язкову частку у спадковому майні спадкодавця - батька [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним з підстав, установлених законом. Такими підставами є те, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та порушення права малолітньої (неповнолітньої) дитини спадкодавця права на спадщину, яка нею успадковується незалежно від змісту заповіту (обов'язкова частка). Судом встановлено, що по цивільній справі за спірними правовідносинами між сторонами є порушене право малолітньої (неповнолітньої) особи (позивача [PERSON]С.) на спадкове майно спадкодавця за законом (обов'язкова частка), яке підлягає судовому захисту. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за законом виданого 08 серпня 2006 року державним нотаріусом Устинівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON], на спадкове майно спадкодавця [PERSON], який помер 12 січня 2006 року, спадкоємцю [PERSON] та визнання недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом, виданого 19 лютого 2015 року приватним нотаріусом Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON], на спадкове майно спадкодавця [PERSON], який помер 04 березня 2014 року, спадкоємцю за заповітом [PERSON] підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved