Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача відносно дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач з самого народження дитини самоусунувся від її виховання, утримування, проживає окремо, не спілкується з дитиною, бачився з нею двічі, останній раз на день народження в серпні 2015 року, аліменти сплачував нерегулярно і не у повному розмірі, не виявляє до дитини жодного батьківського інтересу, тому вона не бажає, щоб відповідач користався батьківськими правами та зловживав ними у подальшому. Також просить звільнити відповідача від сплати аліментів на дитину, які стягнуті за рішенням Броварського міськрайонного суду від 12.12.2011р., мотивуючи тим, що відповідач аліментні зобовязання все рівно не виконує, а вона не бажає витрачати час і нерви на спонукання відповідача до сплати аліментів, не бажає отримувати від відповідача аліменти, може сама забезпечити свою дитину. Вважає, що сам факт позбавлення відповідача батьківських права є підставою для звільнення його від аліментів. Відповідач заперечень не подав, повторно до суду не з,явився, не надав будь яких заяв, повідомлений двічі належним чином, про що свідчать наявні у справі розписки від нього, тому судом ухвалено розглянути справу заочно, у відсутності відповідача, згідно ст.224 ЦПК України. Представник Органу опіки та піклування позов підтримав, суду пояснив, що з даного приводу відбулось три засідання комісії, н частині з них відповідач був присутній, вів себе агресивно, несплату аліментів пояснював наявністю кредитних зобовязань , іншими проблемами, з приводу причин усунення від батьківських обовязків і від спілкування з дитиною пояснень не надав, але не вказував на перешкоди з боку позивачки; відповідачу надавався час для налагодження контакту і стосунків з дитиною, але позитивного результату не наступило. Тому орган опіки вважає доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення відповідача батьківських прав. Із представлених доказів встановлено наступне: З свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], 3.08.2008р.н., є позивачка і відповідач. З свідоцтва про шлюб та з рішення про розірвання шлюбу встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24.11.2001р. Шлюб розірвано за рішенням Броварського міськрайонного суду від 12.12.2011р. Тим же рішенням Броварського міськрайонного суду від 12.12.2011р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки зарплати (та інших доходів). З довідки ВДВС видно, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, не у повному розмірі, всього з нарахованих за період з січня 2012 року аліментів у розмірі 32214,55грн., сплачено ним 5450грн., зокрема, вересня 2013року відповідач аліменти не сплачував, за виключенням платежу 500грн. у січні та 1350грн. у червні 2015 року. З характеристики зі школи на дитину видно, що батько школу не відвідує, дитиною займається лише мама. З довідки з місця проживання, з акту обстеження побутових умов дитини за місцем проживання, з побутової характеристики позивачки з місця проживання встановлено, що дитина проживає з позивачкою і її батьками, повністю знаходиться на утриманні мами, бабусі і дідуся, батько (відповідач) ніякої участі у житті, у вихованні і в утриманні дитини не приймає. Таким чином встановлено, що дитина проживає з мамою - позивачкою, відповідач - який є батьком дитини, проживає з 2008 і остаточно з 2011 року окремо, і з тих пір фактично усунувся від своєї участі як батька у вихованні, навчанні, розвитку, в утриманні дитини і в її догляді; обовязки по виплаті аліментів виконує неналежним чином, з дитиною не спілкується і фактично повністю втратив з нею зв'язок. Жодних доказів на спростування вказаних позивачем фактів і обставин відповідач суду не подав. Про інертне ставлення до дитини і до своїх батьківських прав свідчить і позиція відповідача у даній справі, який, достовірно знаючи про розгляд справи, жодного разу до суду не з'явився і ніяких заяв, документів не подав. Органом опіки вживались заходи щодо такої поведінки батька неповнолітньої дитини, які результату не мали, що свідчить про стійке усунення відповідача від батьківських обовязків по відношенню до його неповнолітньої дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. Дані обовязки відповідач не виконував протягом значного часу і без поважних причин. Згідно ст.164 СКУ батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання обовязків по вихованню дитини. При встановлених у судовому засіданні обставинах суд робить висновок, що відповідач протягом тривалого часу, постійно і без поважних причин, свідомо ухилявся від виконання обов'язків по вихованню дитини і її утриманню. Тому доведено наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно висновку Органу опіки та піклування він вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. При таких обставинах суд вважає необхідним позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], і таке рішення повністю відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Щодо позовних вимог про звільнення відповідача від сплати аліментів, то суд не знаходить підстав для задоволення цієї частини позовних вимог, виходячи з наступного: Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тому сам факт позбавлення відповідача батьківських прав не є законною підставою для звільнення його від обовязку по сплаті аліментів, які стягнуті за рішенням суду. Інших підстав, за якими б суд міг звільнити відповідача від даного аліментного зобовязання, позивачкою не зазначено і суд таких законних підстав не вбачає, виходячи з вимог закону, що регулює дані правовідносини, і розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів. Відповідного позову від відповідача не заявлено. І в межах даної справи суд не може вирішувати питання щодо відмови позивачки як стягувача від стягнення аліментів на її користь. Такі питання позивачка має право вирішувати в порядку, визначеному законом, зокрема в порядку виконання судового рішення. Тому в цій частині у позові слід відмовити як у необґрунтованому і безпідставному.

Outcome: partial