Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач Національний авіаційний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання угоди та стягнення заборгованості по оплаті кредиту для здобуття вищої освіти. Позовні вимоги мотивують тим, що 27 грудня 2004 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] була укладена угода №03-2/О/21-1314-кт про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, згідно з якою НАУ відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти взяв на себе зобов'язання надати відповідачу пільговий державний кредит для здобуття в НАУ вищої освіти (навчання за обраним кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямком «Філологія» очної форми навчання). Сума кредиту згідно розділу 1 становить 5250 грн. Відповідно до п. 6.1 Угоди, встановлено, що відповідач повертає використаний ним кредит у сумі 5250 грн. та три відсотки за користування кредитом готівкою, або в безготівковому порядку на банківський рахунок НАУ по 1/15 частині від загальної суми одержаного кредиту з відсотками за користування ним щорічно, починаючи з дванадцятого місяця після успішного закінчення навчання, або з третього місяця після відрахування чи припинення кредитування. Розділом 4 Угоди передбачено право НАУ стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування кредитом з відповідача у разі його ухилення від сплати кредиту. Наказом ректора №1552/ст від 27.06.2006 року відповідачу було присвоєно освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» з 30.06.2006 року. Обов'язок відповідача, щодо повернення суми наданого кредиту з відсотками розпочався з 01.06.2007 року. Відповідачем було сплачено за угодою: - 1400.00 грн. повернення кредиту; - 630 грн. сплата відсотків за користування кредитом. Відповідач не в повному обсязі виконувала свої обов'язки по сплаті кредиту і станом на 01.03.2015 року утворилася заборгованість по поверненню коштів на суму 3850 грн. На адресу відповідача були направлені попередження від 28.01.2008 року за № 215/06.03; від 31.07.2014 року за №06.03/1943, відповідно до яких було обумовлено строк погашення заборгованості по кредиту. Просять розірвати угоду про надання цільового пільгового державного кредиту з відповідачкою [PERSON] для здобуття вищої освіти від 27.12.2004 року №03-2/О/21-1314-кт та стягнути з неї 3850 грн. заборгованості по кредиту, 462 грн. відсотків за користування кредитом та 315.84 грн. пені. Окрім того просять стягнути понесені судові витрати при подачі до суду позовної заяви. В судове засідання позивач Національний авіаційний університет свого представника на розгляд справи не направили. Подали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Позовні вимоги підтримують. 18.05.2015 року до суду надійшла ще одна заява від НАУ про те, що університет не підтримує вимоги за первісним позовом у зв,язку з оплатою відповідачем боргу. Однак просять стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 478.20 грн. Відповідач по справі [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В заяві зазначила, що борг за кредитним договором перед НАУ погасила. В підтвердження надала суду ксерокопію довідки з університету від 13.05.2015 року за №97-06.04.07 про погашення боргу та ксерокопії квитанцій. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення в частині відшкодування понесених НАУ витрат по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн., так як позов заявлений на суму 4627.84 грн., а суду надані два платіжні доручення за №740 від 13.03.2015 року по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. та №813 від 19.03.2015 року по сплаті судового збору в сумі 243.60 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовна заява майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. А тому суд вважає, що НАУ частково сплатили зайву суму судового збору, в зв'язку з чим до стягнення з відповідача підлягає тільки та сума сплаченого судового збору, яка відповідає сумі заявленого позову. В решті заявлених позовних вимог суд вважає слід відмовити. Судом встановлено, що 27 грудня 2004 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] була укладена угода №03-2/О/21-1314-кт про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 5250 грн. На час знаходження справи в суді, [PERSON] повністю погасила заборгованість перед НАУ за кредитом, що підтверджується наданими суду відповідними документами. А тому на даний час борг [PERSON] перед НАУ полягає лише у понесених університетом витратах по сплаті судового збору. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. на користь позивача, а не зазначену НАУ в заяві від 18.05.2015 року суму 478.20 грн., як помилково обраховану. Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - ксерокопією угоди №03-2/О/21-1314-кт про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти; - ксерокопією квитанції №1285 від 10.01.2005 року та видатковим касовим ордером №833 від 10.01.2005 року; - копіями листів-попереджень; - ксерокопією паспорта відповідача [PERSON] - ксерокопією довідки НАУ про погашення заборгованості №97-06.04.07 від 13.05.2015 року; - платіжним дорученням №740 від 13.03.2015 року про сплату судового збору на суму 243 грн. 60 коп.; - іншими матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: partial