Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача, [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання заяви до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , перебуває у шлюбі з [PERSON] з 13.09.2008р. У шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач отримує постійний дохід і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки працює начальником товарно-транспортної дільниці НПС «Жулин» АТ «Укртранснафта» (м.Львів, вул.Липинського, 12). Позивачка, [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити. Відповідач, [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний на стягнення аліментів в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Додатково пояснив, що він працює, отримує стабільну зарплату, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у частці від заробітної плати. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява про визнання позову відповідачем не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3), копія повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 08.06.2016 року (а.с.6). Довідка №6944 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб видана Долинською міською радою 03.10.2019 року свідчить про те, що [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім?ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] , [INFO] , - уповноважений власник; [PERSON] , [INFO] , - син (а.с.7). В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають окремо, їх дитина проживає разом з матір`ю- позивачкою по справі. Відповідач по справі працює на посаді начальника товарно-транспортної дільниці НПС «Жулин» АТ «Укртранснафта» та має стабільний дохід про що ствердила позивачка та не заперечив відповідач. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, позов [PERSON] , про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те, що він працевлаштований, має постійний дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться одна дитина , з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved