Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй на праві власності 1/2 частиною житлового будинку [ADDRESS], що становить окрему квартиру, з тих підстав, що відповідач проживав і був зареєстрований на постійне місце проживання у належній їй частці житлового будинку, як її чоловік з березня 2010 року, після припинення сімейних стосунків з березня 2015 року відповідач за зазначеною адресою не проживає, особистих речей у будинку не має, не намагався вселитися і перешкод йому з цього приводу позивачка не чинила. Відповідач в судове засідання не з,явився, повідомлений неодноразово належним чином, за місцем зареєстрованого проживання та через оголошення в пресі, заперечень не подав. Судом ухвалено справу розглянути у його відсутності, заочно, у відповідності до ст.224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: З свідоцтва про шлюб, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2016 р. встановлено, що з 19.05.2007 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, дошлюбне прізвище позивачки «Чепурна», рішенням суду від 14.03.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно договору купівлі - продажу від 04.09.2006 р., витягу з державного реєстру речових прав, технічного паспорту встановлено, що позивачка є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], що складає окрему квартиру. Відповідач права власності на дану частину житлового будинку не мав і не має. Згідно довідки ВАДР і даних будинкової книги за даною адресою зареєстровані і проживають позивачка, їх спільні з відповідачем діти - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], а також зареєстрований [PERSON], - колишній чоловік власниці. Згідно акту обстеження житлових умов від 05.04.2016р., складеного депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON]., у присутності двох свідків- сусідів, в будинку за адресою: [ADDRESS] проживає сім'я [PERSON], - власник - [PERSON] та її неповнолітні діти - [PERSON], 2008 р.н., і [PERSON], 2014 р.н., а [PERSON], 1985 р.н., більше року не проживає за зазначеною адресою, його особисті речі у будинку відсутні, його місцезнаходження не відоме. Таким чином, суд встановив такі факти: Позивач є власником 1/2 частини зазначеного вище житлового будинку, що становить окрему квартиру; відповідач був зареєстрований на місце проживання за даною адресою з 17.03.2010 р., як член родини власника - чоловік; фактично відповідач в даному будинку за місцем реєстрації не проживає і не користується будинком як житлом з березня 2015 року, тобто більше одного року; з березня 2016 року не є членом сім'ї власника житла; не встановлено фактів вчинення перешкод з боку позивача щодо проживання відповідача в даному житловому приміщенні; відповідач залишив будинок добровільно, на власний розсуд. Відповідач не довів наявності у нього поважних причин відсутності у будинку понад один рік. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім'ї власника жилого будинку (квартири),які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст..405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними складовими права власності. Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Таким чином, позов підлягає задоволенню, а відповідач визнається таким, що втратив право користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст..405 ЦК України.

Outcome: approved