Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивачка просить суд: визнати за нею право власності на майно: комплект м'яких меблів (2 крісла та диван) темно-зеленого кольору, домашній кінотеатр, телевізор, пилосос, комп'ютер (монітор), клавіатуру, мишку, процесор, колонки, мікрохвильову піч, тюнер Т2, гірку; зняти арешт з вказаного майна за актом опису та арешту, що був складений 22 листопада 2013 року держвиконавцем ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Самуйлик С.В. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що опис та арешт майна був здійснений держвиконавцем у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Описане та арештоване майно знаходиться у квартирі, де проживають позивачка та відповідач. Вказане майно належить позивачці. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, з підстав, вказаних у позові. Крім того, суду пояснила, що відповідач є її сином, проживає з нею. Описане майно вона купувала за власні кошти, а саме: м'які меблі купила у [PERSON] 01 квітня 2011 року, про що у неї є розписка; про придбання нею домашнього кінотеатру та телевізору 19 грудня 2007 року вона має чеки; пилосос купила у 2009 році, що підтверджує паспортом на пилосос; комп'ютер (монітор), клавіатуру, мишку, процесор, колонки - купила у 2009 році; мікрохвильову піч - купила 15 квітня 2007 року, про що у неї є гарантійний талон; тюнер Т2 купила у 2012 році; меблеву гірку купила 22 червня 2008 року, про що у неї є квитанція. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що він за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] На теперішній час він не має коштів на сплату аліментів, оскільки ніде не працює. Вказане у позові майно належить його матері, це майно придбане на її кошти. Він проживає разом з матір'ю. На теперішній час почав сплачувати аліменти частково. Просив позов задовольнити. Треті особи у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомлені. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області суду надано письмові заперечення проти позову (а.с.39-42) з проханням відмовити в задоволенні позову. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з'явилися у судове засідання. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши надані суду докази та матеріали справи суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права майно і про звільнення майна з - під арешту. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як було встановлено у судовому засіданні та видно з матеріалів справи Позивачка зареєстрована за постійним місцем проживання в [ADDRESS], що підтверджено її паспортом, копія якого є у справі (а.с.4-5). Відповідно до довідки Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області відповідач [PERSON] мешкає та зареєстрований за тією ж адресою, ніде не працює (станом на листопад 2013 року) з 05 жовтня 2010 року (а.с.7). Проживання позивачки з відповідачем в одному помешканні також підтверджено довідкою КП «Дім» та ордером (а.с.8,14). відповідно до трудової книжки відповідача (а.с.12), копія якої є у справі він був працевлаштований в періоди: з 06 липня по 12 серпня 2005 року, з 06 березня 26 червня 2008 року, з 01 серпня по 05 жовтня 2010 року; звільнявся з місць роботи за власним бажанням. Відповідно до рішення суду відповідач зобов'язаний з 14 листопада 2006 року сплачувати аліменти на утримання сина до 08 вересня 2024 року, та до 08 вересня 2009 року - кошти на утримання матері дитини (а.с.19). З довідки Василівського районного центру зайнятості (а.с.21) від 28 листопада 2013 року вбачається, що відповідач не перебуває на обліку та не отримує допомоги по безробіттю. Відповідно до акту опису та арешту майна 22 листопада 2013 року держвиконавцем ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області за вказаною вище адресою проживання сторін було описано та арештовано майно: комплект м'яких меблів (2 крісла та диван) темно-зеленого кольору, домашній кінотеатр, телевізор, пилосос, комп'ютер (монітор), клавіатуру, мишку, процесор, колонки, мікрохвильову піч, тюнер Т2, гірку (а.с.9-11). На підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала суду незавірену копію розписки (а.с.13) про купівлю м'яких меблів у Філімонової, яку суд не приймає як належний доказ, оскільки суду не було надано оригіналу цієї розписки з завіреними підписами осіб, що її підписували. Придбання позивачкою меблевої стінки 22 червня 2008 року підтверджено заказом №127 - де вказано прізвище покупця, а саме позивачки; придбання 19 грудня 2007 року телевізора та домашнього кінотеатру підтверджено чеками - коли відповідач не був працевлаштований (а.с.15); придбання мікрохвильової печі підтверджено гарантійним талоном з зазначенням дати продажу 15 квітня 2007 року - коли відповідач не мав роботи (а.с.16), копії вказаних документів є у справі та оригінали були надані позивачкою у судовому засіданні. Ці доказ суд приймає як належні та допустимі, оскільки вони підтверджують придбання вказаного майна позивачкою. Надана суду обгортка паспорта пилососа (а.с.17), гарантійного талона на тюнер Т2 (а.с.18), не мають відомостей щодо часу їх купівлі, про покупця, а тому їх як належні докази суд не приймає. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на наступне майно: стінку «Гірка» коричневого кольору з дверцятами білого кольору, з відсутніми лівими верхніми дверцями ; мікрохвильову піч «Samsung» білого кольору СЕ 1150R серійний номер 01897DAL300044R; домашній кінотеатр до складу якого входить DVD програвач та чотири колонки в комплекті без пульту дистанційного керування; телевізор «Samsung» сірого кольору з пультом, та виключити це майно з акту опису та арешту. В іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її вимог щодо іншого майна: м'яких меблів, пилососа, комп'ютера, (монітора), мишки, колонок в кількості 2-х штук, процесора, а з тих що були надані позивачкою - неможливо встановити ні факту придбання цього майна позивачкою, ні номерів та серій приладів, що зазначені в акті опису та арешту майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial