Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 10.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R53413234815В. Відповідно умов п. 3 вказаного договору, Банк надає відповідачу кредит у сумі 85 000 грн. зі сплатою 25 % річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.04.2017р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Підписанням Кредитного договору відповідач підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. Однак відповідачка свої зобов»язання не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 142499,26 грн., які просять стягнути на їх користь. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Представник відповідача проти позову заперечив і суду пояснив, що позивачем не надано доказів одержання відповідкою кредиту в повному обсязі, так як меморіаллному ордері платником вказано відповідачку [PERSON]. Також позивачем пропущено річний строк позовної давності згідно ст. 258 ЦК України щодо вимог про стягнення пені за кредитом та відсотками. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R 53413234815В. Відповідно до умов п. 3. Кредитного договору, Банк надає відповідачу кредит у сумі 85 000 грн. зі сплатою 25 % відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.04.2017р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Підписанням Кредитного договору відповідач підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 85 000 грн. В порушення умов Кредитного договору, а саме: п. 4.1. за користування кредитом Відповідач сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору, або у розмірі який змінено відповідно до п.п. 3.3., 5.2.7. цього договору. п. 4.2. відсотки за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки з 18 числа попереднього місяця по 17 число поточного місяця. п. 4.6. повертати кредит, відсотки, у відповідності до графіку. Сума щомісячного платежу розраховується так, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2. Кредитного договору, сума кредиту відповідно до п. 3.1. Кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, Відповідач зобов'язується сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. [PERSON] свої зобов»язання перед Банком не виконувала, в результаті порушення умов Кредитного договору №R53413234815В від 10.04.2012р., станом на 15.10.2014 року, згідно розрахунку заборгованості по кредиту складається з: заборгованості по кредиту, відсоткам; 3% річних, інфляційних витрат та пені у сумі 142 499,26 грн. Борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту 85 345,19 грн. Поточна заборгованість за кредитом 0 грн. 00 коп.; Заборгованість за простроченим кредитом 84 698 грн. 28 коп.; Інфляційні втрати 280 грн. 54 коп. З (три) відсотки річних 366 грн. 37 коп. Борг за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів 18 493,64 грн..: Сума простроченої заборгованості за відсотками 17 961 грн. 55 коп.; 3 % річних 267 грн. 40 коп.; Інфляційні втрати 264 грн. 69 коп. Пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 38 660,43 грн. Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об»єктивному розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, суд звертає увагу на таке. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаній сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України: «Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.» Як передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України: «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.» Суд вважає, що пеня у розмірі 0,5 % за кожен день прострочення є завищеною і не відповідає тим збиткам, які Позивач може зазнати у випадку невчасного погашення кредиту. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 вказаного Закону передбачає: «Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.» Пеня у розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення створить для Позивача дохідність від операції з надання кредиту у розмірі 182,5 % річних, хоча кредит надавався лише під 25 % річних. Згідно ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позховної джавності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. А тому, суд вважає за необхідне застосувати ст. 258, 267 ЦК України та відмовити у стягненні з відповдчки пені. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Дане встановлено на підставі кредитного договору, розрахунку заборгованості за кредитним договором, кредитним договором, меморіальним ордером, виписками з рахунку відповідачки про погашення кредитного договору. А тому, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 103838,83 грн. заборгованості, яка складається з тіла кредиту - 84345,19 грн., інфляційних втрат 280,54 грн., 3% річних 366,37 грн., суми простроченої заборгованості за відсотками 17961,55 грн., 3 % річних - 267,40 грн., інфляційні втрати - 264,69 грн. Так як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати в сумі 1424,99 грн.

Outcome: approved