Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач, Орган опіки та піклування Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області, звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дочок, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дочок в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь закладу, у якому буде виховуватися дитина. Свої вимоги мотивували тим, що 06.09.2013 року на адресу служби у справах дітей в телефонному режимі надійшло повідомлення про те, що [PERSON] залишила малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на жінку яка назвалася їх бабусею. Вона не має постійного місця проживання та можливості піклуватися про дітей. [PERSON] працівниками служби влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Автозаводського райвиконкому, а [PERSON] - до першої дитячої міської лікарні м. Кременчука. Таким чином, як пояснює позивач, діти були поставлені на облік служби у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за заявою матері. На даний час встановити місце знаходження [PERSON] не надалося можливим, так як остання постійного місця проживання не має, веде аморальний та бродяжницький спосіб життя. Тому вважають, що зазначене свідчить про невиконання матір'ю обов'язків щодо виховання дитини, а отже є всі підстави для позбавлення її батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання. Прокурор в судовому засіданні пояснив, що наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши думку представника позивача та прокурора, які не заперечували проти ухвалення рішення у відсутність відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого 01 березня 2013 Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у полтавській області та серії [NUMBER], Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у полтавській області 11 серпня 2009 року. Відповідно до повідомлень Крюківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ від 10.10.2013 року відомості про батька до актового запису про народження [PERSON], [INFO] та до актового запису про народження [PERSON], [INFO] , внесені відповідно до ч.1 ст..135 СК України за заявою матері. Згідно повідомлення Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за вих..№0411241 від 05.11.2013 року сім'я [PERSON] з 02.01.2013 року по 19.06.2013 року перебувала під соціальним супроводом міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та під час соціального супроводу сім'ї було оформлено допомогу по народженню дитини та допомогу як малозабезпеченій сім'ї. По закінченню супроводу сім'ї надавалась пост програмна підтримка. З середини серпня 2013 року [PERSON] ухиляється від спілкування із фахівцем із соціальної роботи. Відповідно до повідомлення Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області за вих..№3/10630 від 07.11.2013 року місце знаходження [PERSON], [INFO] встановити не надалося можливим, так як остання постійного місця проживання не має, веде аморальний та бродяжницький спосіб життя. Як вбачається з повідомлення головного лікаря Другої міської лікарні м. Кременчука за вих..№1018/01-16 від 01.11.2013 року під час перебування під наглядом дитячої консультації сім» я заходилась на обліку як соціально неадаптована, мати [PERSON] зловживала спиртним напоями, свої батьківські обов'язки не виконувала та часто залишала дітей без нагляду. Відповідно до психолого - педагогічної характеристик проведеної відносно [PERSON], [INFO], під час адаптації у [PERSON] спостерігається високий рівень тривожності. Наявність психологічних травм свідчить про неналежне виховання з боку батьків і бабусі. З витягу з медичної картки №5515 [PERSON], 23.02.2013 року від 15.11.2013 року вбачається, що остання знаходиться в педіатричному відділені молодшого віку Кременчуцької міської дитячої лікарні з 06.09.2013 року по теперішній час, оскільки доставлена в лікарню працівниками служби у справах дітей Крюківської районної ради з актом про покинуту дитину матір'ю на вулиці Шевченка. Рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука від 14.11.2013 року за №250 виконком Крюківської районної ради м. Кременчука вирішив вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ст..150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом відповідачка повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], не проявляє до них материнської уваги та турботи, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідачка за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не звільнена. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому враховуючи, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають під опікою органу опіки та піклування виконкому Крюківської районної ради та позбавлення особи батьківським прав не звільняє її від обов'язку утримувати дітей, то суд вважає, що вимоги щодо стягнення на користь закладу, де будуть виховуватися діти аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] також законні та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved