Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 1104,59 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 29.03.2008 між публічним акціонерним банком «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (надалі позивач), та [PERSON] було укладено кредитний договір №006-07197-290308, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2024 грн. на придбання певного майна/послуг зі сплатою процентів, виходячи зі ставки 10% в рік та сплатою за ведення кредитної справи 1% в місяць. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо погашення кредиту та сплати відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, однак подала до суду заяву про визнання даного позову у повному обсязі. На підставі викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України, на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29.03.2008 між публічним акціонерним банком «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» (надалі позивач), та [PERSON] було укладено кредитний договір №006-07197-290308, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 2024 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до п.п.2.3.,2.5. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 10% в рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1% в місяць. На підставі п.2.1 договору днем надання банком клієнту кредиту є день зарахування суми кредиту на позичковий рахунок. -2- Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2024 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №13125985 від 31.03.2008 року та рахунок-фактура №570 від 29.03.2008. Зі свого боку відповідач отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується накладною №570 від 29.03.2008 року. Згідно п.3.1 позичальник зобов'язується щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені договором. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Однак [PERSON] зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконує та станом на 18.02.2014 має заборгованість на суму 1104, 59 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту - 1004,21 грн., відсотками - 11,34 грн. та комісіями - 89,04 грн. Положенням договору передбачено, що ТОВ «Комерційний банк «Дельта», у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 місяць, має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно з чинним законодавством. Позивач звертався до [PERSON] з повідомленням про наявність заборгованості, однак остання заходів до її погашення не вжила. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. -3- Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №006-07197-290308 від 29.03.2008 публічним акціонерним банком «Дельта Банк» (правонаступник позивач) було надано кредит [PERSON] Однак остання порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту, процентів та комісії, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 516, 526, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved