Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», в особі уповноваженого представника у березні 2020 року звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 52454 грн. 90 коп. за період 01.07.2014 р. по 31.01.2020 р., 3 % річних у сумі 1224 грн. 80 коп., інфляційні витрати у сумі 2359 грн. 35 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та за адресою: [ADDRESS] , та користуються послугами з теплопостачання, проте не сплачують грошові кошти за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.07.2014 року по 31.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 52454, 90 грн. Просить суд позов задовольнити, стягнути з боржників заборгованість, 3 % річних у розмірі 1224, 80 грн., інфляційні витрати у розмірі 2359, 35 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд проводити за його відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надали. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 30, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно статті 162 ЖК України плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі». Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). З матеріалів\~справи вбачається,\~що відповідачі\~належним чином\~свої зобов`язання\~щодо оплати\~послуг з\~теплопостачання не\~виконували,\~плату за\~спожиті послуги\~у повному\~обсязі не\~вносили,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за надані\~послуги з\~теплопостачання за\~період з\~01.07.2014\~року по\~31.01.2020\~року у розмірі 52454, 90 грн. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку, який доданий позивачем до позовної заяви, де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено здійснені відповідачами оплати. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2014 року по 31.01.2020 року у розмірі 52454, 90 грн. Згідно статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послу позивачем нараховано 2359, 35 грн. індексу інфляції за час прострочення та 1224, 80 грн - 3% річних від простроченої суми. Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та індексу інфляції. Відповідачі відзиву на позовну заяву суду не надали, на спростування викладених позивачем у позовній заяві обставин від відповідачів будь-яких заперечень та доказів на адресу суду не надходило. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved