Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, де покликається на те, що 29.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Ясенівської сільської ради Бродівського району Львівської області. В цьому шлюбі у сторін народилася донька [PERSON],[INFO]. Сімейне життя з відповідачем стало проблематичним, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка сама займається вихованням доньки. Відповідач не приймає участі у витратах дитини. Знаючи що дитина потребує постійної батьківської уваги і матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. Із посиланням на вимоги ст.180 ч.1, ст.181, ст.182 ч.2 СК України, ст.48 Конституції України, вважає, що на утримання доньки потрібно значно більше коштів, що вона одна не може забезпечити належний догляд дитини, так як перебуває в декретній відпустці. Як відомо позивачці відповідач аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх дітей, які навчаються у відповідача не має. Тому, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід просить стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього із посиланням на вимоги ч.1 ст.80 СК України просить стягувати із відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що окрім державної допомоги на дитину в розмірі 860 грн., інших доходів у неї немає. В середньому в місяць вона затрачає 1600 грн. на потреби дитини та 500 грн. на свої особисті потреби, про що подала платіжні документи (а.с.18). Працювати не може, у звязку з перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як неофіційно займається встановленням вентиляційних систем, має хороші заробітки, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн., на утримання дружини не згідний сплачувати аліменти. В нього на утриманні двоє батьків, які у звязку із станом здоровя являються інвалідами третьої групи, однак офіційно він не являється їхнім опікуном. Він є працездатним, має вищу інженерну освіту, однак постійної роботи немає, має тимчасові заробітки, тому місячний його дохід в середньому становить 3200 грн. Він пропонував дружині проживати окремо від батьків, однак вона відмовилася та пішла проживати до своєї матері у звязку з цим не згідний сплачувати аліменти на її утримання, оскільки такі будуть використовуватися не лише на її потреби, а будуть використовуватися на харчування всієї сімї, де вона проживає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав: судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від цього шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.10). Донька проживає разом з позивачкою (а.с.11-12), яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та у звязку з цим отримує державну допомогу на дитину в розмірі 860 грн. щомісячно. Згідно чинного законодавства відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком до шести років становить 1355 грн., тобто розмір аліментів має бути не менше 406.50 грн. на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст.182 СК України матеріальний стан дитини, матеріальний стан відповідача, який не працює, підприємницькою діяльністю не займається, інших утриманців в нього немає, а також стан його здоровя. Суд при визначенні розміру аліментів не приймає до уваги ту обставину, що батьки відповідача являються інвалідами третьої групи (а.с.19-20), оскільки жодних рішень щодо встановлення над ними опікунства немає. Крім цього вони визнані обмежено працездатними та можуть займатися трудовою діяльністю, враховуючи встановлені обмеження. Суд вважає, що оскільки обовязок по утриманню дітей лежить на обох батьках в однаковій мірі, справедливим буде стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на дитину. Суд вважає, що отримання аліментів у розмірі, який просить позивачка буде створювати передумови для використання їх на утримання не лише дитини, а й інших осіб. А тому суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 800 грн., щомісячно, буде достатнім для забезпечення найнеобхідніших потреб доньки. Відповідно до ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки донька [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.12), а тому вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Щодо визначення розміру аліментів на утримання дружини, то суд вважає, що справедливим буде присудження аліментів на утримання дружини виходячи із матеріального стану відповідача, який ніде не працює, однак є працездатним і немає обмежень щодо зайняття ним трудовою діяльністю, тому суд вважає, що чоловік може надавати матеріальну допомогу дружині в розмірі 500 грн., виходячи з потреб дружини, які вона зазначила при дачі своїх пояснень, до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з наведеного суд, враховуючи всі обставини справи, прийшов до висновку, що є правові підстави для задоволення позову частково. На підставі ст.ст.80,84 ч.2, 180,181,182,184 СК України

Outcome: partial