Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання позивачки. Приводом для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини призвело те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] у розмірі 2.000 (дві тисячі гривень) починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] ; [PERSON] , [INFO] у розмірі 2.000 (дві тисячі гривень) починаючи з дня пред`явлення позов і до досягнення повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1.500 (одна тисяч п`ятсот) гривень з дня пред`явлення позову до досягнення сином [PERSON] віку трьох років, а саме до [INFO] . У судове засідання позивачка не з`явилась надала заяву про зміну позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1.000 (одна тисяча) гривень з дня пред`явлення позову до досягнення сином [PERSON] віку трьох років, а саме до [INFO] , клопотала про слухання справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , але 23.03.2020 року. Шлюб було розірвано Іванівським районним судом Одеської області, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на повному її утриманні. Батько дитини - [PERSON] допомоги на утримання дітей не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст..150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, наявність у відповідача на утриманні інших осіб, на утриманні позивачки інших осіб і, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, призначає аліменти. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 840,80 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved