Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 31 липня 1992 року, та після матері - [PERSON], померлої 5 березня 2001 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Пересадівка, вул. Леніна, 90. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті матері вона прийняла спадщину, частину якої оформила в судовому порядку, але залишилася неоформленою вказана частина, яку вона не взмозі оформити через відсутність належним чином оформленого правоустановлюючого документа на майно, а також через формальну наявність іншого спадкоємиця - на момент відкриття спадщини в будинку разом з матірю була зареєстрована її сестра [PERSON], яка тоді мала дівоче прізвище [PERSON] Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за законом і прийняла спадщину, а наданим технічним паспортом на будинок, довідками сільської ради та копіює договору купівлі-продажу підтверджується, що будинок був куплений та перейшов у власність до її батьків, а після їх смерті має перейти до неї в порядку спадкування за законом, тому просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі з можливістю ухвалення заочного рішення про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася про причини неявки суд не повідомила. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 31 липня 1992 року помер громадянин [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав до своєї смерті в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку з господарськими та побутовими спорудами, який розташований по вул. Леніна, 90, в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] діяли положення ЦК України 1963 року, відповідно до ст.ст. 525-527, 529, 548, 549 якого спадщину за законом в порядку першої черги (ст. 529) могли прийняти його дружина, батьки та діти. В статті 549 цього ж Кодексу зазначено, що діями, які свідчили про прийняття спадщини є: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 18 листопада 2014 року, на час смерті [PERSON] з ним були зареєстровані ряд осіб, в тому числі і які відносилися до спадкоємців першої черги, а саме: дружина [PERSON], дочка [PERSON], та дочка [PERSON]. Ніхто з них не звернувся до нотаріальної контори і не оформив спадщину на себе та не отримав свідоцтво про власності на свою частку. В той же час, 5 березня 2001 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на частину вказаного будинку. Відповідно до зазначених положень закону спадщину після її смерті прийняла спадкоємиця першої черги - дочка [PERSON] Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини на цілий будинок вона отримала відмову в звязку з наявністю інших спадкоємців. За рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 липня 2015 року за нею було визнано право власності на 2/3 частини вказаного будинку. Судом було визначено, що частки всіх спадкоємців у спадщині після смерті [PERSON] є рівними, тому спадкоємці після його смерті отримують рівні частки у спадщині по 1/3 частині, і в звязку з цим вона отримує спадщину після смерті батька у розмірі 1/3 частини будинку, а іншу 1/3 частину цього ж будинку після смерті матері [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але не оформила її. Як вже було зазначено, вказаний будинок був викуплений [PERSON] у громадянки [PERSON], про що між ними був укладений та підписаний в письмовому виді договір, який був посвідчений уповноваженою особою Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Після купівлі будинку він зареєстрував свої право власності на нього в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка, яка була зареєстрована з нею на час смерті та вступила в управління спадковим будинком. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Всупереч ст. 550 ЦК України 1963 року законом не передбачено поновлення строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Після її фактичного прийняття і спливу шести місяців після смерті спадкодавця особа-спадкоємець не може відмовитися від неї, але якщо ця особа не бажає її оформляти і є інші спадкоємці, які мають протилежні наміри, то це порушує їх права на належне користування та володіння спадковою власністю. В той же час з досліджених доказів у справі вбачається, що відповідачка не бажає оформляти спадщину після смерті батька, тому суд допускає, що вона дійсно за свого життя не заперечувала проти оформлення спадщини за своєю сестрою і відмовляється від неї на її користь. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначений спадковий будинок належав за життя [PERSON], а тому це майно входить до складу спадщини після його смерті, і в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці у справі. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved