Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, [PERSON], третя особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позові зазначила, що [INFO]. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Малишевою Л.Є., зареєстровано в реєстрі за [NUMBER]. Згідно із заповітом, посвідченим Головатенко О.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 17.11.2006 р. за реєстровим №2768, чоловік позивачки [PERSON] належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS] та все належне йому майно, де б воно не знаходилось, із чого воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати, і на що він за законом матиме право, заповідав - [PERSON], який є рідним онуком позивачки. У них з чоловіком не було спільних дітей. У позивачки є син від першого шлюбу. У кінці березня 2015 року позивачці стало відомо, що [PERSON], спадкоємець за заповітом, не подав заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO]. [PERSON] ані до Першої Запорізької державної нотаріальної контори, ані до будь-якого приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу. Крім того, в середині квітня 2015 року [PERSON] привіз позивачці оригінал заповіту та свою заяву про не прийняття спадщини за заповітом після померлого чоловіка позивачки, про видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям за законом. Встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка пропустила, оскільки вважала, що іі рідний онук [PERSON] прийме спадщину за заповітом, але він цього не зробив та повідомив їй про відмову від спадщини вже після спливу встановленого законодавством на прийняття спадщини шестимісячного строку, тобто вже після [INFO]., так як позивачка працює в Російській Федерації. Заяву про прийняття спадщини в порядку ст. 1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадщині до Першої Запорізької державної нотаріальної контори не подавала, оскільки знала про наявність заповіту на свого онука. Крім того, стан її здоров'я після смерті чоловіка різко погіршився у зв'язку із сильним моральним потрясінням - втратою близької людини. А коли помер чоловік вона займалась організаційними питаннями його поховання. Так, свідоцтво про смерті серії [NUMBER] довелось отримувати повторно 23.10.2014 р., тому що у первісному невірно була вказана дата смерті. Позивачка вважає, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому просить визначити їй додатковий строку тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позивачка в судовому засідання позов підтримала, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними у позовній заяві. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Перша Запорізька державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, про день та слухання справи був повідомлений належним чином, просить розглянути без його участі, про що надав суду письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступник висновків. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що 17.11.2006 р. [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Головатенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за №2768, згідно цього заповіту належну йому на праві власності частину квартири [ADDRESS], все належне йому майно, де б воно не знаходилось, із чого воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати, і на що він за законом матиме право, заповідав - [PERSON], [INFO].(а.с.10). 06.07.1979 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Комунарському відділі ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №314, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 06.07.1979 р.(а.с.12). Згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Малишевою Л.Є., зареєстровано в реєстрі за [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частинах квартиру [ADDRESS].(а.с.13). Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] - 1/2 частка, та [PERSON] - 1/2 частка.(а.с.14). У Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №16425837 від 20.01.2014 р. зазначено, що [PERSON] належить на праві приватної власності 1/2 частка [ADDRESS].(а.с.15). [INFO]. [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], актовий запис №6074, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.(а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 10.04.2015 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Корсун О.С. із заявою за реєстровим №237, в якій зазначено, що спадщину після померлого [INFO]. [PERSON] він не прийняв, на неї не претендує, до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде, не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину було видане спадкоємцям по закону.(а.с.18). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що іі рідний онук [PERSON] прийме спадщину за заповітом, але він цього не зробив та повідомив їй про відмову від спадщини вже після спливу встановленого законодавством на прийняття спадщини шестимісячного строку, тобто вже після [INFO]., так як позивачка працює в Російській Федерації. Заяву про прийняття спадщини в порядку ст. 1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадщині до Першої Запорізької державної нотаріальної контори не подавала, оскільки знала про наявність заповіту на свого онука, тому є підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved