Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради та [PERSON] про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивує тим, що Мукачівською окружною прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Мукачівського району встановлено, що рішенням Ключарківської сільської ради №643 від 06.03.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером 2122783800:02:001:0115 та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с.Ключарки Мукачівського району. Відповідно до висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 17.02.2021 року вартість земельної ділянки, кадастровий номер - 2122783800:02:001:0115, площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Ключарки Мукачівського району, становить 166 980 гривень. На підставі вищезазначеного рішення органу місцевого самоврядування 16.05.2019 року державним реєстратором Мукачівської РДА Бриль О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою №243519498 від 12.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Посилається, що відповідно до п. в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Однак, Мукачівською окружною прокуратурою встановлено, що 26.06.2014 року рішенням 61 сесії 6 скликання Мукачівської міської ради №1161 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», надано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку загальною площею 0,0848 га за адресою [ADDRESS] . На підставі вищезгаданого рішення Мукачівської міської ради від 03.07.2014 року державним реєстратором Мукачівського міськрайонного управління юстиції Смужаниця А.О. зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 2110400000:01:006:0501 загальною площею 0,0848 га за адресою [ADDRESS] . Таким чином, зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки на підставі рішення Ключарківської сільської ради №643 від 06.03.2019 року уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для данного виду використання. Враховуючи вищенаведене рішення Ключарківської сільської ради №643 від 06.03.2019 року підлягає визнанню недійсним та скасуванню, а державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2122783800:02:001:0115 скасуванню. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити. Представник відповідача Мукачівської міської ради - Гарапко В.М. задоволення позовних вимог залишила на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Ключарківської сільської ради №643 від 06.03.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га за кадастровим номером 2122783800:02:001:0115 та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с.Ключарки Мукачівського району ( а.с. 13). Із Інформації з Державного реєстру речових прав нанерухоме майно та Реєстру прав власності нанерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №243519498 слідує, що право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2122783800:02:001:0115, площею 0,12 га в с.Ключарки Мукачівського району зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 15, 16). Із Витягу з Рішення №1161 від 26.06.2014 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» слідує, що Мукачівська міська рада вирішила затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на землях міста Мукачево згідно додатку 2 (а.с. 17, 18). Рішенням Мукачівської міської ради 1 сесії 8-го скликання №6 від 26.11.2020 року Мукачівська міська рада вирішила почати процедуру реорганізації Доробратівської сільської ради, Завидівської сільської ради, Залужанської сільської ради, Ключарківської сільської ради, Макарівської сільської ради, Негрівської сільської ради, Пістрялівської сільської ради, Форношської сільської ради шляхом приєднання до Мукачівської міської ради (а.с. 19-29). Із Інформації з Державного реєстру речових прав нанерухоме майно та Реєстру прав власності нанерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №244263451 слідує, що право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 2110400000:01:006:0501, площею 0,0848 га в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 30-32). Згідно Висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 17.02.2021 року ринкова варість земельної ділянки площею 0,12 га за адресою с.Ключарки Мукачівського району становить 166 980 гривень (а.с. 34). Статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України. Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п. в ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ч.4 ст.116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Так, передбачена ст.116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку меншу від граничної площі, передбаченої ст.121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Відповідно до п. г ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 га. Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 року, справа №302/380/16-ц дійшов висновку, що передбачена ст. 116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом та отримала у власність земельну ділянку в розмірах, встановлених ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Таким чином, зазначене підтверджує, що [PERSON] на час отримання земельної ділянки на підставі рішення Ключарківської сільської ради №643 від 06.03.2019 року уже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах норм безопллатної передачі земельних ділянок для данного виду використання. За таких обставин, надання йому у власність ще однієї ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ст. 121 ЗК України не передбачено. Водночас, пунктом «г» частини третьої ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. З огляду на наведене, оскільки рішення Ключарківської сільської ради №463 від 06.03.2019 року прийняте з порушеннями вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, таке у відповідності до ст.152 ЗК України підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Крім того, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч.1 ст.26 Закону № 1952). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року справі N802/1340/18-а, у постанові від 4 вересня 2018 року у справі N 915/127/18 дійшла висновку, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (частина друга статті 26 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1834617321227) державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку. На підставі наведеного та

Outcome: approved