Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

позивач ЛКП «Старий Львів» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за послуги з утримання будинку покликаючись на те, що відповідачі є співвласниками квартири №16 на пл.Старий Ринок,3 у м.Львові. Будинок, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Старий Львів», яке створено відповідно до Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за №132 від 06.04.2001 року, а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири №16 у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. Однак, відповідачі в період з вересня 2008 року по листопад 2014 року не сплачують витрат за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на листопад 2014 року виникла заборгованість в сумі 4286,58 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з боржників на користь ЛКП «Старий Львів» 4286,58 грн. заборгованості, 243,60 грн. судового збору, 121,80 грн. судового збору сплаченого за видачу судового наказу, 250,00 грн. витрат понесених за розміщення в газеті «Високий замок» оголошення про виклик в суд. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні мотивам позовної заяви, просить позов задовольнити. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечив. Повідомив суду, що [PERSON] померла. Оскільки позивач звернувся до суду із порушенням строків позовної давності, просить стягнути заборгованість в межах строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації за №1232 від 09.10.2001 року «Про впорядкування меж територій, на які поширюється компетенція житлово-експлуатаційних контор» будинок №3 на пл.Ринок у м. Львові, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Старий Ринок», яке створено відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за №132 від 06.04.2001 року, а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Згідно довідки ЛКП «Старий Ринок» від 23.12.2014 року, про склад сімї та прописку, співвласниками квартири №16 на пл.Ринок,3 є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть, виданої Відділм РАГС Шпандау фон Берлін від 08.04.2015 року, відповідач [PERSON] померла 23.12.2014 року. Згідно відомості про нарахування та оплату за утримання будинку мешканця [PERSON], виданої ЛКП «Старий Львів» від 23.12.2014 року, заборгованість відповідачів внаслідок несплати наданих послуг з вересня 2008 року по квітень 2013 року становить 4286,58 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивачем надавались відповідачам житлово-комунальні послуги, зокрема прибирання сходових кліток, прибирання прибудинкової території, дератизація, освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води, підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, обслуговування димовентиляційних каналів, обслуговування поточного ремонту, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, централізоване опалення та гаряче водопостачання. Внаслідок несплати відповідачем послуг за утримання будинку утворилась заборгованість в сумі 4286,58 грн., що стверджується розрахунками заборгованості оплати зазначених послуг. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ст. 267 ЦК України, особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Встановлено, що позивач звертався до суду із судовим наказом про стягнення заборгованості 26.05.2014 року. Відтак суд вважає, що з позивачів слід стягнути заборгованість з межах позовної давності, тобто з грудня 2010 року. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу України, споживачі зобов'язані своєчасно вносити щомісячну квартирну плату та плату за комунальні послуги у встановлений законодавством термін. Отже, суд приходить до висновку, що позов про стягнення суми боргу слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача заборгованість по утриманню будинку та прибудинкової території у сумі 2\~784,80 грн., оскільки відповідач не оплачував наданих послуг. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Позовна вимога щодо стягнення з відповідачів в користь позивача судових витрат підлягає до задоволення частково. Згідно ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Отже витрати повязані із оголошенням в газеті у сумі 250,00 грн. підлягають стягненню у повному розмірі. Згідно ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Згідно матеріалів позовної заяви, скасовано судовий наказ, за подачу якого позивачем сплачено 121,80 грн., отже позивач при подачі позову повинен був сплатити судовий збір у розмірі 121,80 грн., а не 243,60 грн. Відтак судовий збір слід стягнути у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачем при зверненні до суду із позовом невірно сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. замість 121,80 грн.

Outcome: partial