Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти на її користь із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду заяви і до повноліття дитини. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час на її утримані знаходиться неповнолітня дитина, батьком якої відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] . Відповідач на утримання дитини добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їх відносини: Сторони перебували у шлюбі з 13.12.1993 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження якого [PERSON] записаний як батько дитини. Між сторонами спільні відносини припинено в зв`язку з тим, що в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішенням Звенигородського райсуду від 08.04.2019 року шлюб розірвано. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Будищенським старостинським округом №63 від 25.02.2019 року. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні доведено, що в даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Стягнути з [PERSON] 768,40 грн. судового збору на користь держави за розгляд справи в суді. На підставі ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved