Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач ПАТ АК «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 09 квітня 2013 року між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 70/2013-Р, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти, а також зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Кредит у розмірі 101610,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17,9 % річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,9 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору), строком до 08 квітня 2020 року (п. 1.3.1 Кредитного договору). З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 70/2013-Р/П від 09 квітня 2013 р., за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 70/2013-Р від 09 квітня 2013 року, укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.1. Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник. Позичальник взяті на себе зобов`язання не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 28 травня 2019 року складає 105570,37 грн. і складається з: 91762,78 грн. - заборгованість за кредитом; 13807,59 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 р. по 30.04.2015 р., а тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 6). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надали (а.с. 40, 51-52, 55-56). За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 09.04.2013 р. між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 70/2013-Р, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 101610,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17,9 % річних, за користування кредитними коштами, що не повернуті у термін, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 22,9 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору), строком до 08.04.2020 року (а.с. 16-19). У відповідності до п. 1.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний у будь якому випадку повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше «08» квітня 2020 р. та у порядку передбаченому Кредитним договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди до Кредитного договору, або достроково, відповідно до умов Кредитного договору (а.с. 16). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із п. 1.3.1. Кредитного договору, кредит надається з «09» квітня 2013 року по «08» квітня 2020 року (а.с. 16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення ст. 553 ЦК України передбачають, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою частково або у повному обсязі. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 70/2013-Р/П від 09 квітня 2013 р., за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 70/2013-Р від 09 квітня 2013 року, укладеного між кредитором та позичальником. При цьому, згідно п. 1.1. Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с. 22-23). Положеннями ст. 553 ЦК України, встановлено, що у разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Так, у відповідності до п. 1.1. Договору поруки, поручитель відповідно зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору, згідно якого позичальник зобов`язаний в порядку та на умовах викладених в Кредитному договорі не пізніше 08 квітня 2020 року сплатити всі зобов`язання за Кредитним договором (а.с. 22). Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язання по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язання по Кредитному договору до позичальника та поручителя (а.с. 22). Положеннями п. 2.2., 2.3. Договору поруки зазначено, що поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(а), якого(их) зазначається (ються) в письмовій вимозі кредитора (а.с. 22). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Судом встановлено, що у відповідності до розрахунку позивача заборгованість позичальника перед банком станом на станом на 28 травня 2019 року складає 105570,37 грн. і складається з: 91762,78 грн. - заборгованість за кредитом; 13807,59 грн. - нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.07.2014 р. по 30.04.2015 р. (а.с. 7). Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами, в свою чергу, жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved