Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку, мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи належним чином, до суду повторно не з'явився, заперечень проти позову не представив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача заочно, згідно до ст.224 ЦПК України. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що з 02.10.2004 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 07.06.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. З свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачкою, відповідач проживає окремо. Зі слів позивачки, відповідач інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, матеріальне становище і стан здоров'я дозволяють йому утримувати сина. Доказів на спростування вказаних обставин, відповідач суду не представив. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 СК України , той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати через суд від другого батька стягнення аліментів на утримання дитини; аліменти призначаються в частці від доходу, а в виключних випадках - в твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням сімейного, матеріального становища кожного з батьків та інших обставин, які заслуговують на увагу. При визначенні розміру аліментів на дитину, суд виходить з положень ст.183 СК України щодо сімейного та майнового стану сторін, зокрема з платоспроможності відповідача. Відповідач є працездатним, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Суд вважає можливим і доцільним стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з доходів відповідача, з зазначенням встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину згідно ч.2 ст.182 СК України, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Аліменти на дитину слід стягнути з дня подання позову до суду, тобто з 29.07.2016р. і до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. З матеріалів справи встановлено, що позивачка сплатила судовий збір за розгляд даного позову в суді в сумі 551,20 грн., підтверджується квитанцією № 36 від 28.07.2016 р. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави. В даному випадку стягненню з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК та Закону «Про судовий збір» підлягає судовий збір у розмірі 551,20грн. разом з тим, позивачка, будучи звільненою від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір», сплатила судовий збір, долучила квитанцію на підтвердження судових витрат у розмірі 551,20грн. Позивачка не просить повернути судовий збір їй, а просить стягнути дані витрати з відповідача на її користь. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає можливим і доцільним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, що полягають у витратах по сплаті судового збору 551,20грн., і у такому разі суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь держави, оскільки на даний час судовий збір у даній цивільній справі в дохід держави вже поступив від позивачки, і дана сума є витратами позивача у даній справі, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: approved