Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона є бабусею неповнолітнього [PERSON], який, починаючи з вересня 2014 року, за власним бажанням проживає разом з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є батьками її онука - [PERSON], ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, зовсім не займаються вихованням та утриманням дитини. Також посилається на те, що з вересня 2014 року вона самостійно займається вихованням онука, утримує його: купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечує його навчання. За вказаний період відповідачі жодного разу у школі не з`явилися, навчанням та вихованням дитини не цікавилися, свідомо, без поважних причин ухиляються від спілкування з дитиною. Оскільки відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, то позивачка просить позбавити їх батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина, а також визначити його місце проживання разом з нею - по [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги повністю підтримала. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина, а місце проживання дитини визначити з бабусею [PERSON], так як для цього наявні всі підстави. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження й те, що відповідачі з вересня 2014 року не проживають разом із дитиною, з того часу вони зовсім не займаються вихованням та утриманням дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини і її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, ні цікавляться умовами її проживання та навчанням, і матеріально дитину ніяким чином не забезпечують. Дитина проживає разом з бабусею [PERSON], яка самостійно займається її вихованням, утримує його та забезпечує його навчання. Відповідно до ст. 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують та ухиляються від своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, то суд вважає необхідним позбавити їх батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], та визначити місце його проживання разом із бабусею [PERSON] - по [ADDRESS]..

Outcome: approved