Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду і вказала, що 23 серпня 2018 року о 09 год. 00 хв. відповідач в с. Сопів Коломийського району по вул. Січових Стрільців, керуючи транспортним марки Peugeot Partner, н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав дорожньої обстановки не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу частини належного їй будинку по [ADDRESS] . Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом марки Peugeot Partner, н.з. [NUMBER] - про це свідчить постанова Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2018 р. справа № 346/4280/18). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належне їй на праві власності майно, а саме: огорожа та приміщення літньої кухні (погрібу), визначене на інвентарній справі під літерою «Ж». Згідно висновку № 056/БТ-18 спеціаліста будівельно-технічного дослідження відділу лабораторії судових будівельно-технічних досліджень Філії Українського центру після аварійного захисту «Експерт Сервіс» спричинені [PERSON] матеріальні збитки становлять 10 580, 00 грн. Відповідно вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 10 580,00 грн., моральну шкоду в сумі 8000 грн. та судові витрати . В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Так, відповідач вказав,що пошкоджено було тільки паркан і він в подальшому по домовленості з позивачкою та її чоловіком відшкодував вартість паркана. Він також пропонував свої послуги і по встановленню паркана,однак позивачка та її чоловік відмовились. Літня кухня не була пошкоджена,що випливає з складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно вважає,що він відшкодував позивачці вартість пошкодженого паркану в повному обсязі. Просить в позовних вимогах відмовити. Свідок [PERSON] пояснив суду ,що внаслідок того,що відповідач пошкодив їх паркан та літню кухню, вони неодноразово пропонували йому відшкодувати їх вартість,однак відповідач тільки частково надав матеріали для поновлення паркану, однак жодних коштів чи робіт по відновленню паркана та літньої кухні не надав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав,що він знаходився в автомобілі відповідача 23 серпня 2018 року, разом з відповідачем вони їхали на роботу в «Буковель». Їхали через с.Сопів, однак на повороті машину занесло і вони в`їхали в огорожу ,власником якої є позивачка, автомобіль зупинився за півметра від літньої кухні. Після цього вийшли господарі, викликали поліцейський патруль і почалось оформлення ДТП. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав,що влітку 2018 року , він разом з батьком відповідача приїхали до господарства Соловчуків, де узгодили,що необхідно придбати,щоб відновити огорожу. Після цього поїхали в магазин і придбали всі необхідні матеріали ,які привезли до господарства Соловчуків. Загальна вартість придбаних матеріалів становила близько 4 тис. грн. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши подані суду письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2009 року, виданим Коломийським МБТІ (а.с. 7), рішенням виконавчого комітету Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області від 11.09.2018 року № 260 (а.с. 8) та висновком Коломийського МБТІ від 22.11.2018 року (а.с.9). 23 серпня 2018 року о 09 год. 00 хв. відповідач [PERSON] в [ADDRESS] , керуючи транспортним марки Peugeot Partner, н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав дорожньої обстановки не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу частини належного їй будинку по [ADDRESS] . Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2018 р. справа № 346/4280/18 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.14). У вищевказаній постанові відповідач свою вину визнав повністю. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась,набрала законної сили. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належне позивачці на праві власності, а саме огорожу, що підтверджується фототаблицею (а.с.29-32) . Згідно висновку № 056/БТ-18 спеціаліста будівельно-технічного дослідження відділу лабораторії судових будівельно-технічних досліджень Філії Українського центру після аварійного захисту «Експерт Сервіс» спричинені [PERSON] матеріальні збитки становлять 10 580, 00 грн., з яких вартість відновлювальних робіт огорожі становить 5120 грн., літньої кухні - 5460 грн. (а.с. 15-27). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки та відповідача, він дійсно частково погасив вартість матеріалів на відновлення огорожі, а саме бляха оцинкована на суму 1305 грн.,профіль на суму 427,20 грн., труба діаметром 102 м на суму 387 грн.,пензлик ,розчин,фарба,свердло,закльопки,круги на суму 172 грн., електроди на суму 200 грн., всього на суму 2142,20 грн. Відповідно вартість відновлювальних робіт паркану, з врахуванням нанесеної шкоди і отриманих матеріалів, становить 5120грн. - 2491,20 грн.=2628,80 грн. У відповідності до ст.1166 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода може полягати в знищенні або пошкодженні наявного майна потерпілої сторони, а також в додаткових витратах для відновлення цього майна. Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, при чому збитки відшкодовуються в повному обсязі. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 (з змінами ) зазначено,що розглядаючи позови про відшкодування шкоди,суди повинні мати на увазі,що шкода,заподіяна особі і майну громадянина,підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,яка її заподіяла,за умови,що дїї останньої були неправомірними,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Постановою Судової палати в цивільних справах ВСУ від 14 вересня 2016 року №6-725цс16 зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року, розглянувши справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. У відповідності до ст.411 ч.5 ЦПК України в ред.2017 р. висновки суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи. Ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з постанови Коломийського міськрайонного суду від 18 вересня 2018 року, відповідач скоїв наїзд на огорожу ,жодних посилань про вчинення наїзду на літню кухню в постанові не має. Відповідно відшкодуванню підлягає тільки вартість відновлювальних робіт на огорожу з врахуванням отриманих позивачкою матеріалів від відповідача, на суму 2628,80 грн. Судом встановлено, що внаслідок ДТП, спричиненої відповідачем, який під час розгляду судом справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 14), свою вину визнав і розкаявся у вчиненому. Позивачка перебувала в стресовому стані, оскільки під час ДТП знаходилася в належній їй літній кухні, а на даний час проживаючи в м. Івано-Франківську змушена неодноразово приїжджати в с. Сопів, щоб оглянути будинок, оцінити збитки, залишаючи роботу, що потребувало додаткових зусиль. Визначаючи розмір відшкодування завданої позивачці моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість спричинених їй моральних страждань, неумисний характер дій відповідача, його каяття у вчиненому та матеріальне становище, а також обставини, досліджені в судовому засіданні, і встановлює його в сумі 3000 грн., що, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості. Питання судових витрат суд вирішує у віповідності до ст. 141 ЦПК України. Крім цього, позивачка зверталась до експерта,який виконав експертний висновок, а також до адвоката за правовою допомогою, відповідно ці витрати підлягають до відшкодування. Щодо судового збору,на думку суду відповідач повинен відшкодувати позивачці витрати по оплаті , оскільки відшкодуванню позов підлягає частково в частині пошкодженого паркану. За таких обставин суд приходить до висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх часткового задоволення. На підставі ст.ст.1166,1167,1187,1192,1194 ЦК України, та

Outcome: partial