Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

позивач ЛКП «Львівелектротранс» звернулась у суд із позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з останньої заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4550,78 грн та судовий збір у сумі 1762,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 28 грудня 2017 року з вини відповідача, було зупинено рух трамвайних вагонів по маршруту № 8 у першій зміні у кількості 15 одиниць на 38 хвилин. У звязку із наявністю причинно-наслідкового звязку між ДТП та зупиненням руху трамваїв, позивач зазнав матеріальної шкоди, яку у відповідності до ст. ст. 22. 1166 ЦК України та ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт» просить стягнути. Згідно з ст. 141 ЦПК України просить вирішити питання судового збору. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. \~ \~ \~ \~19 липня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. 02 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. 04 березня 2019 року представником позивача подано заяву про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце цього засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву,\~а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, що підтверджено постановою Сихівського районного суду м. Львова від 01 лютого 2018 року № 464/246/18, яка набрала законної сили 12.02.2018. Зі змісту вказаної постанови [PERSON] 28 грудня 2017 року о 10 год. 50 хв. у місті Львові на перехресті проспекту [PERSON] та вулиці Хоткевича, керуючи транспортним засобом, не надала переваги в русі, чим порушила п. 16.11 ПДР України, внаслідок чого здійснила зіткнення з трамваєм, спричинивши пошкодження транспортних засобів. Таким чином, у відповідності до ст. 81 ЦПК України обставини встановлені відносно певної особи рішенням суду, що набрала законної сили не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування упущеної вигоди спричиненої ДТП, що регулюється нормами ст. ст. 22, 623, 1166, 1187, 1188 ЦК України та ст. 13 Закону України «Про міський електричний транспорт». Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч.4 ст. 623 цього Кодексу при визначені неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Упущена вигода - це дохід або прибуток, який міг би отримати суб'єкт у разі здійснення своєї діяльності і який він не одержав в наслідок дії обставин, що не залежали від нього, якщо розмір його передбаченого доходу або прибутку можна обґрунтувати. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України). Згідно з\~ ст.1188 Цивільного кодексу України шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про «Про міський електричний транспорт» перевізник має право вимагати відшкодування втрат за тимчасове закриття або перешкоджання рухові. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається судом, суд відмічає, що внаслідок вчинення ДТП відбувся простій трамвайних вагонів по маршруту № 8 у кількості 15 одиниць у першій зміні, що склало 38 хвилин, що підтверджено витягом з добового звіту по трамвайному ДЕПО від 21.06.2018 та витягом з добового звіту по трамвайному ДЕПО від 21.06.2018. Згідно із розрахунками втрат від простою трамвайних вагонів по маршруту №8 через перешкоджання руху 28 грудня 2017 року автомобілем відповідача,\~позивач зазнав збитків в розмірі 4550,78 грн, за наступною формулою: 303,38 грн (втрачений дохід від простою одного трамвая) х15 одиниць трамваїв. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним, а тому приймається судом до уваги. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що внаслідок винних дій відповідача при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди позивачем понесено збитки у вигляді упущеної вигоди у спірному розмірі, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення шкоди є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню та становлять всього у розмірі 4550,78 грн. Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1762,00 грн. \~

Outcome: approved