Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей. Останні проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому просила стягнути з нього аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на кожну дитину. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Також доповнила, що з відповідачем не проживають з травня 2016 року. Останніх півроку він дійсно перераховує близько 2000 грн. на утримання дітей. Інших витрат не несе і не приймає участі у вихованні дітей. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою. З письмового відзиву поданого ним на позовну заяву вбачається, що він створив нову сім`ю та має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення позивачки, перевіривши доводи відповідача, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 14.07.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Буринського районного суду 10.01.2017 року (а.с.6,7). В шлюбі у них народилися діти син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] , батьком яких є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної та систематичної матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають з позивачкою, що підтверджується показами позивачки, свідоцтвами про народження дітей, довідкою Воскресенського старостинського округу, (а.с.2,3). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ст.181 цього ж Кодексу способи виконання обов`язку утримання дитини визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у часті від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України,\~ розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому,\~визначаючи розмір\~аліментів,\~ суд\~повинен врахувати: \~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи наведені положення Закону, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своїх двох малолітніх дітей. Між тим, позивачка не довела згідно з вимогами ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України, що останній працює, має на праві власності чи в іншому володінні (користуванні) нерухоме майно, грошові кошти у фінансових установах, або мав витрати, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. За таких обставин її твердження щодо можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на кожну дитину, суд вважає необґрунтованими. При цьому, із свідоцтва про народження [PERSON] та довідки про склад сім`ї вбачається, що відповідач створив нову сім`ю та має на утриманні також малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 01.01.2019 року, - 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років 2027 грн. Надавши оцінку встановленим обставинам справи в їх сукупності та відповідності нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на утримання двох його малолітніх дітей, які проживають з позивачкою, повинен становити 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: partial