Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивачка у березні 2021 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , але державний акт на яку не було отримано. У січні 2021 року вона звернулась до Боромлянської сільської ради Сумської області з клопотанням про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ,у власність для ведення особистого селянського господарства. Розглянувши вказане клопотання Боромлянська сільська рада 25.02.2021 прийняла рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з тим, що вказану земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , рішенням Боромлянської сільської ради від 16.12.1993 № 93 передано у приватну власність [PERSON] , однак державний акт на право приватної власності на землю не виготовлявся. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,4725 га (у тому числі, для ведення особистого селянського господарства - 0,4393 га, для індивідуального житлового будівництва - 0,0332 га), яка передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 16.12.1993 № 93 та розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 29.03.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 23.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] матір`ю якої зазначено [PERSON] (а.с.8). Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 03.11.1974 Мартинівською сільською радою Тростянецького району Сумської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , 1948 року народження та [PERSON] , 1956 року народження. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Отже, судом установлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 6). Рішенням Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 25.02.2021 було відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,47 га у власність, у межах населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, у зв`язку з тим, що вказану у заяві та графічних матеріалах земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , рішенням Боромлянської сільської ради від 16.12.1993 № 93 передано у приватну власність [PERSON] , однак державний акт на право приватної власності на землю не виготовлявся (а.с.7). Після смерті матері, позивачка прийняла спадщину та 16.12.2013 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., на земельні ділянки на території Боромлянської сільської ради надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові вклади Ощадбанка (а.с. 36). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В. В. від 27.05.2021 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивачка обґрунтовано звернулась до суду. Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 64677582 від 12.05.2021, наданих державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В. В.,після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 386/2012 та 16.12.2013 видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на земельні ділянки на території Боромлянської сільської ради надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові вклади Ощадбанка (а.с.36-38). Отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, а інших спадкоємців, крім позивачки, які б прийняли спадщину після її смерті судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За життя [PERSON] рішенням виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області № 93 від 16.12.1993 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,4725 га, втому числі 0,4393 на - ОПГ, 0,0332 га - ІЖБ,яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 16.12.2020 № 2252 земельна ділянка загальною площею 0,4725 га: індивідуальне житлове будівництво (присадибна ділянка) - 0,0332 га та особисте селянське господарство - 0,4393 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , рішенням № 93 від 16.12.1993 була передана у приватну власність [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю не виготовлявся (а.с.11). Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 04.01.2021 № 2 станом на 04.01.2021 на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , будівлі та споруди відсутні (а.с.12). Згідно повідомлення наданого відділом у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 13.05.2021 № 351/111-21 у електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с. 35). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті матері набула право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивачка згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved