Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач, ПАТ «Акцент-банк», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 71832,69 грн. за кредитним договором № А3Н7СС9FST1330 від 15.06.2011 р. та стягнути судові витрати у розмірі 1218 грн. Позов обґрунтований тим, що міжПАТ «Акцент-банк» та відповідачем 15.06.2011 р. був укладений кредитний договір №А3Н7СС9FST1330, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді у розмірі15000 грн.Позивач зазначає, що ним зобовязання за договором виконані у повному обсязі, в той час як відповідач свої зобовязання не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість, яка складає 104527,21 грн. Від вказаної суми позивач відняв суму у розмірі 36591,31 грн., яка була стягнута з відповідача за рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 16.09.2014 р. та нарахував штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг у розмірі 3896,80 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно не погашає заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не зявляється. Про дату та час судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою, в звязку з чим суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 15 червня 2011 року між ПАТ «Акцент-банк» таСуботою [PERSON] був укладений кредитний договір№ А3Н7СС9FST1330(далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі15000 грн. на строк 36 місяців з 15.06.2011 р. по 14.06.2014р. включно, на споживчі цілі, зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. п. 3.2.2.-3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до договору, Позичальник зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1., 4.2 даних Умов та тарифів. Позивач вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором станом на 29.09.2015 р. у розмірі 104527,21 грн. та яка складається з: - заборгованості за кредитом 6373,14 грн.; - заборгованості про комісії за користування кредитом 3606,28 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 94547,79 грн.; Позивач зазначив, що від вказаної суми заборгованості він відняв суму у розмірі 36591,31 грн., яка була присуджена до стягнення з відповідача відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 16.09.2014 р., і різниця становить 67935,90 грн. До вказаної суми позивач додав штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме фіксованої частини у розмірі 500 грн. та процентної складової у розмірі 3396,80 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості до стягнення становить 71832,69 грн. Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 16.09.2014 р. з [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором № А3Н7СС9FST1330 від 15.06.2011 р. у розмірі 36591,31 грн. (а.с. 3-4). Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-1206цс15, який є обовязковим для застосування згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Судом не заперечується, що позивач має право на нарахування платежів на суму заборгованості, нарахування яких передбачено договором та ЦК України, після прийняття рішення про стягнення заборгованості. Поряд із цим, таке нарахування, згідно правового висновку ВС України, можливе лише у разі невиконання судового рішення. Тобто у даному випадку позивач має довести, що рішення Люботинського міського суду Харківської області від 16.09.2014 р. не виконано на теперішній час. Разом із тим, позивачвідповідних належних та допустимих доказів не надав, що позбавляє суд можливості встановити правомірність нарахування процентів, пені та штрафів на суму заборгованості після прийняття даного рішення. Судом було визнано явку представника позивача до суду обовязковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог, однак представник позивача в судові засідання не зявився, правом надати суду пояснення та подати докази на їх підтвердження не скористався, тому суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed