Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 09 травня 2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 10. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя та останні два роки вони проживають окремо. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, через що просила розірвати шлюб з останнім. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила суд шлюб розірвати. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, й суду пояснив, що дійсно позивачка на протязі останніх двох років знаходиться за кордоном, подружніх відносин із нею не підтримує та увесь цей час діти проживали у знайомої дружини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], сторони 09 травня 2002 року уклали між собою шлюб, зареєструвавши його у виконкомі Горбівської сільської ради Герцаївського району, актовий запис № 10 (а.с. 4). Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо один від другого та спільне господарство ними як подружжя не ведеться. Частинами 3-4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, покладення обов'язку збереження сім'ї на одного з подружжя при наявності на це категоричного заперечення іншого є незаконним та таким, що не відповідає вимогам ст.56 СК України. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально без будь-яких на то ознак сім'ї та вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв'язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення подружжю суд вважає недоцільним. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі ст.ст. 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved