Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2014 року, належить половина двоквартирного будинку [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], але в ньому не проживають у теперішній час, їх особистих речей у будинку немає. Місцезнаходження відповідачів невідомо, вони не виконують обов'язки членів сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідачів. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2014 року, належить 7/16 будинку [ADDRESS] (а.с.5-6). Як вбачається з довідки виконавчого комітетуБіленьківської селищної ради № 3343 від 22.12.2014 року, у будинку [ADDRESS] зареєстровані відповідачка [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.13). Згідно актів про фактичне не проживання від 25.12.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за вказаною адресою з 01.10.2013 року (а.с.10-12). При таких обставинах, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved