Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати за нею і відповідачем право власності на житловий будинок по [ADDRESS], по ? частині за кожним. Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області. За час перебування у шлюбі вони придбали житловий будинок, розташований в [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу. У теперішній час відносини між ними погіршилися, відповідач створив умови, неможливі для сумісного проживання, у зв'язку з чим вона вимушена винаймати квартиру. Вважає, що оскільки будинок вони придбали за час перебування у шлюбі, він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і вона відповідно має право на визнання частки у спільно набутому майні. У зв'язку з викладеним позивачка звернулася до суду з позовом. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позовної заяви наполягала і пояснила, що будинок був придбаний за час перебування у шлюбі, а тому вона має право на ? його частину. Після перерви до судового засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що на позовних вимогах наполягає і просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судовому засіданні позовну заяву визнав повністю і пояснив, що будинок був придбаний за час перебування у шлюбі, він не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на ? його частину. Згодом до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що позов визнає повністю і просить справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26 листопада 1995 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Граденицькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 32 (а.с. 8). 02 листопада 2000 року був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], що складається в цілому з одного житлового глинобитного будинку житловою площею 35,00 кв.м. та надвірними спорудами: літньої кухні, земляного підвалу, розташованих на земельний ділянці земель Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області розміром 0,17 га (а.с. 37). Оскільки будинок був придбаний сторонами за час шлюбу, він належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 63 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки спірний будинок сторони набули за час шлюбу, він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved