Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, вказавши, що 20 квітня 2015 року померла її мати, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з кімнати №7 житловою площею 12,7 кв.м. в квартирі № 184, що знаходиться за адресою : Херсонська область м. Нова Каховка вул. Горького, 9 вартістю 132 697 грн., яке вона прийняла, бо постійно проживала з матірю в зазначеній квартирі по день її смерті. Проте нотаріусом їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю підтверджуючих документів про фактичне прийняття спадщини після смерті матері. Крім неї інших спадкоємців немає, проте в квартирі проживає її син [PERSON], який є внуком померлої [PERSON] Просила суд встановити факт постійного проживання сумісно з матірю [PERSON] на час відкриття спадщини 20.04.2015 року та визнати за нею право власності на кімнату № 7 площею 12,7 кв.м. в квартирі спільного заселення № 184 загальною площею кімнати 23,1 кв.м., що знаходиться за адресою : Херсонська область м. Нова Каховка вул. Горького, 9. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги. Позивачка допитана в якості свідка пояснила суду, що все своє життя проживала разом з матірю [PERSON] , доглядала за нею та займалася її похованням. За життя мати виділила собі кімнату в квартирі спільного заселення, тому під час оформлення спадщини нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що комунальне підприємство надавало їй довідки про реєстрацію її матері [PERSON] однієї в квартирі спільного заселення через розділені особові рахунки. Крім того, позивачка просила стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею витрати на оцінку майна 500 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2400 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 1327 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, пояснивши, що він, мати та його бабуся [PERSON] проживали разом в одній квартирі, але у бабусі була виділена окрема кімната, не згоден з тим, що його мати зайняла більшу кімнату, а він проживає в кімнаті площею 9 кв.м., тому бажає прийняти спадщину після [PERSON] Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено. [PERSON] померла 21 квітня 2015 року. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища слідує, що 22 липня 1975 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON]. З свідоцтва про право власності від 10.11.2004 року слідує, що [PERSON] на праві приватної власності належить кімната № 7 жилою площею 12,7 кв.м. у квартирі спільного заселення приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», загальна площа кімнати становить 23,1 кв.м. З відповіді Новокаховської державної нотаріальної контори від 27.11.2015 року слідує, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. З довідки КП «НК ЖЕУ» слідує, що [PERSON] по день смерті 20.04.2015 року була прописана за адресою : [ADDRESS], разом з нею на день смерті та протягом 6 місяців ніхто не прописаний. З копії паспорта позивачки вбачається, що вона з 27.11.1998 року зареєстрована за адресою : [INFO]. З відповіді Новокаховської державної нотаріальної контори слідує, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона була співмешканкою [PERSON], у них є спільний син, тому вона спочатку проживала, а після припинення фактичних шлюбних відносин, приводила онука до бабусі, тому їй відомо, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] до дня її смерті, поховання здійснювалося з квартири, де вони проживали разом. Весь час [PERSON] доглядала свою матір. Позивачкою сплачено за оцінку майна грошові кошти в сумі 500 грн., понесено витрати на правову допомогу в сумі 2400 грн. З розрахунку наданого адвокатом [PERSON] слідує, що ним витрачено 4,5 год. на надання правової допомоги позивачці : збір доказів, складання заяви про виклик та допит свідків 1 год., складання позовної заяви 2 год., вивчення матеріалів справи в суді 0,5 год., участь в судових засіданнях 1 год. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1220,1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1258, 1261,1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є спадкоємицею першої черги після своєї матері [PERSON], відповідач по справі є онуком [PERSON], сином позивачки, тому є спадкоємцем пятої черги. За життя [PERSON] належала на праві приватної власності кімната № 7 площею 12,7 кв.м., загальною площею 23,1 кв.м. в квартирі спільного заселення за адресою : м. Нова Каховка вул. Горького, 9/184. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском нею строку прийняття спадщини. Проте, з пояснень свідка [PERSON] пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, копії паспорта позивачки з реєстрацією за місцем проживання та знаходження спадкового майна [PERSON] слідує, що [PERSON] проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] до її смерті, доглядала за нею, та займалася похованням, тому фактично прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ч.3 ЦК України. Суд не приймає до уваги довідку, видану КП «НК ЖЕУ», про те, що [PERSON] по день смерті була прописана одна, разом з нею за даною адресою ніхто не прописаний, оскільки вона спростовується копією паспорта позивачки та показаннями свідків, з яких слідує, що позивачка проживала разом з [PERSON] в одній квартирі спільного заселення та була зареєстрована з нею за однією адресою . Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання позивачки [PERSON] з [PERSON], вона є спадкоємицею першої черги, а [PERSON] спадкоємцем пятої черги, ст. 1258 ЦК України передбачено черговість спадкування, проте відповідач заперечує проти спадкування матері після [PERSON], вважаючи себе також спадкоємцем, нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншим шляхом неможливо прийняти спадщину, тому у суду є підстави для визнання за позивачкою права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] кімнату № 7 площею 12,7 кв.м., загальною площею 23,1 кв.м. в квартирі спільного заселення за адресою : м. Нова Каховка вул. Горького, 9/184. Відповідно до п.48 Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачкою понесені судові витрати : на проведення оцінки майна для визначення ціни позову в сумі 500 грн., сплату судового збору в сумі 1327 грн., на оплату правової допомоги в сумі 2400 грн., тому відповідно до ст. 84,87,88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача, окрім витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню частково в сумі 2204,8 грн., оскільки тривалість судових засідань складає близько 30 хв., відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вартість компенсації витрат на правову допомогу складає 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, що становить 4 год. Х 551,20 грн. = 2204,8грн. Окрім того, позивачкою при подачі позову оплачено лише вимогу майнового характеру, а вимога немайнового характеру про встановлення факту, що має юридичне значення залишилася не оплаченою в сумі 275,60 грн., тому судовий збір в цій частині підлягає стягненню з позивачки на користь держави, а з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 1220, 1221, 1268 ч.3, 1258, 1261, 1265, 392 ЦК України,

Outcome: approved