Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який 28 вересня 2013 року був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 715. В обґрунтування доводів зазначила, що починаючи з березня 2017 року між ними припинені шлюбні та сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 715 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини з березня 2017 року, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв'язки. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач вже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя та сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально. Відповідно до вимого ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, покладаються на відповідача. Суд не вбачає за необхідне при даних обставинах надавати сторонам строк для примирення, так як строк може дати позитивних наслідків лише у разі бажання хоча б одного з подружжя зберегти сім'ю. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved