Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 01.05.2020, і до закінчення дитиною навчання - до 30.06.2025. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 2000 рік по 2002 рік вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 21.09.2020 їх спільний син навчається на денному відділенні Приватного вищого навчального закладу «Київський медичний університет» на платній основі, строк закінчення навчання - 30.06.2025. Вона працює, але у зв`язку з тим, що одна утримує дитину, має тяжке матеріальне становище, тому звернулась до суду з зазначеним позовом. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.11.2020 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надав відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. У відзиві відповідач просить суд прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ј частини від його заробітку, посилається на те, що він працює в ТОВ «Транс-Торг Ічня» на посаді механізатора, його заробітна плата становить в середньому 4 000 грн. Він перебуває в офіційному шлюбі, та має двох неповнолітніх дітей. Крім того, матеріально допомагає своїм батькам-пенсіонерам. Зазначає, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, але у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, ст.182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1 ) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.2002. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.2005 (а.с.3). З довідки Приватного вищого навчального закладу «Київський медичний університет» №35 від 23.09.2020 вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу Приватного вищого навчального закладу «Київський медичний університет» денної форми навчання на контрактній основі. Навчання з 21.09.2020 по 30.06.2025 (а.с.4). Відповідно до копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, дослідивши усі матеріали справи, враховуючи докази, надані сторонами, вважає вимоги позивача обґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. При цьому судом також враховується матеріальний стан відповідача, який офіційно працює в ТОВ «Транс-Торг Ічня», дохід за період з 01.06.2020 по 30.11.2020 становить 29 8005 грн. 71 коп., що підтверджується довідкою від 14.12.2020 (а.с.24), те, що останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.25, 26) та батьків-пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями пенсійних посвідчень. (а.с.22, 23) Відповідно до норм ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття і продовжує навчання, та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки має постійний дохід у виді заробітної плати, та частково визнає позовні вимоги, при цьому суд враховує, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, тому вважає можливим частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до закінчення ним навчання. Саме такий розмір аліментів суд визнає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial