Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідачів на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі третини з всіх їхніх заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а також просить визнати виконавчий лист № 2-792 від 21.09.2009 року виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Мрія Переяславщини» таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідачів приймати участі в утриманні дітей, а в добровільному порядку вони їх не утримують, не мають постійного місця роботи та регулярного доходу. Відповідачі повідомлені про день та час розгляду справи через оголошення в газеті «Час Київщини» №12 від 28.03.2014 року, в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили та не надали свої докази та заперечення на позов, в зв'язку з чим суд за згодою позивачки ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи доказах. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області Заріцька І.М. позов визнала. Третя особа - центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Мрія Переяславщини» в судове засідання не з'явились про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.09.2009 року відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з неї аліменти на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Мрія Переяславщини» на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з всіх видів її заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21 вересня 2009 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонний судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2-792/2009 про стягнення з [PERSON] на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Мрія Переяславщини» на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів її заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2009 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції № 31 від 11.02.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-792 від 21.09.2009 року завершене 29.03.2013 року згідно п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повторно на виконання до відділу не надходив та станом на 11.02.2014 року у відділі не перебуває. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2010 року відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], при цьому при постановленні даного судового рішення питання стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей не вирішувалось. Розпорядженням Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 27 грудня 2011 року № 1056 встановлено опіку та призначено опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON]. Відповідно до акту № 488 від 12 лютого 2014 року малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають та входять до складу сім'ї [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] після позбавлення їх батьківських прав участі в утриманні неповнолітніх дітей не приймають, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надають, хоча зобов'язані їх утримувати, оскільки позбавлення батьківських прав відповідно до вимог ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України не звільняє їх від обов'язку утримувати своїх дітей, в зв'язку з чим згідно ст.183 СК України з них необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку, оскільки в добровільному порядку відповідачі такої допомоги не надають. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, які є працездатними особами, але не мають постійної роботи, а вказане свідчить, що вони мають матеріальну можливість сплачувати аліменти, вік та стан здоров'я як дітей, так і платників аліментів. Крім цього, судом враховується встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня -1286 гривень, з 1 липня- 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривни. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно дітей, так і відносно відповідачів, а також розміру витрат опікуна на утримання дітей суду не надано. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати цих витрат. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved