Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить надати дозвіл малолітній [PERSON], [INFO] на тимчасовий виїзд з України до Російської Федерації, у супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. У шлюбі з відповідачем вона не перебувала, до народження дитини вони проживали разом, але на даний час вона з відповідачем не проживає і донька знаходиться на її утриманні. З моменту народження доньки і до теперішнього часу відповідач не цікавиться її долею, розвитком та вихованням, не приймає участь у матеріальному забезпеченні. З метою забезпечення покращення стану здоров'я доньки, розширення її кругозору та світогляду, яке добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, виїзд дитини за кордон сприятиме фізичному та моральному її зміцненню, пристосує її до комунікабельності. Однак відповідач відмовився надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон у її супроводі з метою лікування та належного утримання, при цьому жодних вагомих аргументів не навів, що свідчить про його неповажне ставлення до дитини, її прав та інтересів. У зв'язку з викладеним вона звернулася до суду з позовом. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала і пояснила, що відповідач не бачиться з дитиною, не цікавиться взагалі нею. Крім того, їх донька [PERSON] постійно хворіє на інфекційні хвороби дихальних шляхів, і має потребу у домашньому догляді. Також пояснила, що вона працює асистентом лікаря стоматолога у ТОВ «Медлайн» в Російській Федерації, тому має можливість забезпечити належне лікування та утримання доньки за кордоном, а також вказує на те, що їй необхідно проводити оздоровлення в оздоровчих центрах та санаторіях, один з яких санаторій «Отрадное» у Російській Федерації, але виїхати з дитиною за межі України без нотаріально посвідченої згоди батька вона не має можливості, а добровільно відповідач відмовляється надати вказаний дозвіл. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, і пояснив, що надає дозвіл на тимчасовий виїзд доньки до Російської Федерації. Прокурор Кирилін Є.Ю. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, [NUMBER], видане 06 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 8). Після народження дитини відповідач жодних зв'язків з позивачкою та донькою не підтримує, ухиляється від спілкування з ними. З довідки виданої виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 1153 від 20.04.2016 року вбачається, що на утриманні позивачки знаходяться її доньки - [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2010 року народження (а.с. 9). Відповідно до довідки Комунального закладу «Біляївська центральна районна лікарня» Одеської області № 288 від 04.04.2016 року про потребу дитини у домашньому догляді, [PERSON] хворіє захворюванням за кодом МКХ-10 - J98.9 та з 04.04.2016 року потребує домашнього догляду (а.с. 10). [PERSON], [INFO] хворіє на інфекційні хвороби дихальних шляхів, що підтверджується амбулаторною карткою Біляївської центральної районної лікарні (а.с. 30-38). Відповідач не спілкується ні з позивачкою, ні з донькою, у зв'язку з чим отримати від нього нотаріально посвідчену згоду немає можливості. На підставі ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі, або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 3, 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки тимчасові поїздки за кордон позивачки та її доньки є однією з форм піклування здоров'ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, а тому суд приходить до висновку, що необхідно дозволити [PERSON] виїзд за кордон у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON]

Outcome: approved