Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області звернувся до відповідача [PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з позовною заявою про відібрання малолітньої дитини від батька без позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначають, що на території міста [ADDRESS] по [ADDRESS] , проживає сім`я [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з дружиною [PERSON] , [INFO] , та трьома дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати малолітнього [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] з двохрічного віку проживав зі сім`єю батька, але зі слів [PERSON] , коли дитині виповнилося 5 років, батько знову повернув [PERSON] до бабусі [PERSON] . Повернення дитини до бабусі батько та мачуха пояснюють тим, що у них не склалися теплі родинні стосунки з [PERSON] . З настанням шкільного віку батько знову забрав [PERSON] до себе. До служби у справах дітей міської ради 20 травня 2019 року о 18.20 звернувся громадянин [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] щодо [PERSON] , 2010 року народження, оскільки дитина прибігла до них за допомогою та просила захисту від батьків та бабусі. У [PERSON] було виявлено ушкодження правої кінцівки руки у вигляді опіку фаланг пальців. Зі слів дитини це спричинили йому батьки, батько тримав його, а мачуха розпеченою ложкою припікала йому пальці. Всі ці події відбувалися, зі слів дитини, приблизно 11 травня 2019 року. Дані дії батьки чинили, тому що [PERSON] брав без дозволу кошти та витрачав їх на іграшки. У лютому 2019 року адміністрація Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 зверталась до служби у зв`язку з тим, що [PERSON] прийшов до школи із слідами побоїв, які, за його словами, спричинила йому мачуха [PERSON] Її разом з батьком дитини [PERSON] викликали до служби у справах дітей та поліції, де [PERSON] зізналась у побитті дитини. Було складено адміністративний протокол та [PERSON] притягнуто до відповідальності (призначено покарання у вигляді штрафу). Батько написав пояснення, а [PERSON] зобов`язання, що в подальшому не застосовуватиме фізичної сили до [PERSON] . Працівники служби у справах дітей міської ради, прибувши за місцем проживання родини [PERSON] , зв`язалися у телефонному режимі з класним керівником Данила, яка повідомила, що, зі слів дитини, він отримав опіки гарячою олією в побуті та деякий час не відвідував навчальний заклад. [PERSON] заперечувала факт нанесення ушкоджень дитині. Малолітній [PERSON] категорично відмовлявся повертатися додому, плакав і дуже боявся мачуху та її матір. Батько на той момент знаходився у відрядженні. З письмового дозволу [PERSON] хлопчика було влаштовано в сім`ю родичів до повернення батька та приїзду рідної бабусі, яка мешкає в м. Дніпрі. [INFO] батько [PERSON] , мачуха [PERSON] та бабуся [PERSON] з`явились до служби у справах дітей для вирішення ситуації, що склалася в їхній родині. Батьків було допитано інспекторами ювенальної превенції Синельниківського відділу поліції та прокурором Синельниківської місцевої прокуратури. Вони заперечували, що завдали дитині фізичних ушкоджень та стверджували, що [PERSON] все вигадав. Малолітній [PERSON] неодноразово в присутності бабусі і педагога чітко розказував, що це спричинили йому батьки: батько тримав його, а мачуха розпеченою ложкою припікала йому пальці. Те ж саме дитина розповіла судово-медичному експерту Козинському С.В. під час процедури судово-медичного обстеження, яке було проведене у приміщенні амбулаторії Синельниківського міжрайонні відділення комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради». [PERSON] написав заяву, що він не заперечує, щоб [PERSON] на літніх канікулах проживав з бабусею [PERSON] у м. Дніпрі. На питання вирішити конфліктну ситуацію в родині батьки чіткої відповіді не дали. Але погодились, що знайти з [PERSON] спільну мову не можуть. Матеріали даної справи розглядаються в поліції та прокуратурі. У зв`язку з цим, на сьогоднішній день перебування малолітнього [PERSON] в родині батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , загрожує його життю та здоров`ю. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 29.05.2019 № 162 малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Просять відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав, терміном на один рік. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати малолітній [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі 600 гривен щомісячно. До початку слухання справи представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] матір дитини [PERSON] померла [INFO] . 06.02.2019 Служба у справах дітей Синельниківської міської ради звернулася до начальника Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з листом про вжиття заходів щодо захисту прав малолітнього [PERSON] .. Як вбачається з наданих суду матеріалів, причиною такого звернення було повідомлення адміністрації Синельниківської ЗОШ №3 про наявність підстав для захисту прав дитини - [PERSON] , учня 2 класу, у якого по всьому тілу були виявлені синці різних розмірів. З повідомлення Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 15.02.2019 вбачається, що за результатами оцінки потреб сім`ї [PERSON] вказана родина взята на облік для надання соціальної послуги кризового та екстреного втручання. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , складеного 21.05.2019 , встановлено, що дитина боїться повертатися додому після того, як прибігла до сусідів та попросила допомоги та захисту від батьків і бабусі, оскільки йому вдома припікали пальці та долоні розпеченою ложкою. Дитину направлено до родичів та передано бабусі [PERSON] . Згідно з висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи №165 від 22.05.2019 у малолітнього [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді опіків шкіри тильної і долонної поверхонь кистей рук І-ІІ ступенів, які є наслідком локальної термічної дії високотемпературного фактору, в тому числі і розпечених предметів, ймовірно, металевої ложки, на яку вказує обстежена дитина, та які не суперечать строкам їх виникнення, тобто 11.05.2019. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення психологічного насильства відносно пасинка [PERSON] , яке виразилося у спричинення йому психологічної та фізичного болю. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 29.05.2019 №162 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав» вирішено негайно відібрати дитину та вирішити питання про тимчасове її влаштування в сім`ю родичів до вирішення питання встановлення опіки над дитиною чи влаштування його до прийомної сім`ї. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи надані позивачем докази щодо підстав відібрання дитини від батька та наявності загрози здоров`ю та життю малолітнього [PERSON] у випадку залишення його в сім`ї батька, суд зазначає, що вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому, надаючи пояснення начальнику служби у справах дітей , батько дитини не заперечував проти відібрання у нього сина строком на один рік без позбавлення його батьківських прав. Таким чином, позовні вимоги про відібрання дитини від батька без позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з вимогами ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позовної заяви, а саме з 06.06.2019 . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved