Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 22 січня 2013 року померла її рідна бабуся, а відповідачки рідна матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 9,56 умовних кадастрових гектар, залишок якої на даний час після видачі Державного акту становить 4,43 умовних кадастрових гектар (кормових угідь), право власності на яку на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0113941 від 28.02.1997р., зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів по КСП «Заріччя» за № 217 належала померлій [PERSON] та земельної ділянки загальною площею 4,6132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 013892, реєстраційний № 377 належала померлій [PERSON]. За часів свого життя її бабуся неодноразово виказувала свою волю про те, аби у разі її смерті належне їй майно успадкувала та здійснила переоформлення на своє імя саме позивачка, але розпорядження у вигляді заповіту не встигла зробити, бо померла. Фактично прийнявши спадщину після смерті своєї бабусі, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Унеможливлення реалізації своїх спадкових справ і спонукало її звернутися до суду з позовом, в якому\~\~позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання відповідачка також не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Визнала та не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. 22 січня 2013 року у віці 88 років померла [PERSON], про що Гусинською сільською радою Купянського району Харківської області було зроблено актовий запис за № 03 та видано Свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 384501 (а.с.6). Відповідно до довідки виконкому Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району (а.с.7) на момент смерті померла та позивачка були зареєстровані та проживали разом в [INFO] до 10.01.2013р., а з 11.01.2013р. перебуваючи в селі Гусинка бабуся позивачки померла, та саме вона здійснила її поховання та усі витрати, повязані з її похованням взяла на себе. [PERSON], позивачка по справі, є онукою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕД № 467510 (а.с.13) та свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 106574 (щодо зміни прізвища позивачки) (а.с.14). [PERSON], відповідачка по справі, є донькою померлої [PERSON] та матірю позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 409139 (а.с.11), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЛЕ № 360096 (щодо зміни прізвища відповідачки) (а.с.12). Із дослідженої в судовому засіданні Відповіді відділу у Білокуракинському районі ГУ Держгеокадастру у Луганській області №29-28-99.1-674/15-17 від 13.06.2017р. вбачається, що на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0113941 від 28.02.1997р., зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів по КСП «Заріччя» за № 217 померлій [PERSON] належала земельна частка (пай) розміром 9,56 умовних кадастрових гектар, залишок якої видачі Державного акту становить 4,43 умовних кадастрових гектар (кормових угідь) по колишньому КСП «Заріччя» та земельна ділянка загальною площею 4,6132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 013892, реєстраційний № 377 належала померлій [PERSON] (а.с.8) 16.06.2017р. постановою виконуючого обовязки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належать спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До способів набуття права власності відносяться юридичні факти, що базуються на правоприємстві, зокрема, спадкування. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved