overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнила його та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 28.09.2018 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачці від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивача просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на її користь невиплачену заробітну плату при звільненні в розмірі 30345,73 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 28.09.2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.17) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі становить 30345,73 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 30345,73 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнила його та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 28.09.2018 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачці від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивача просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на її користь невиплачену заробітну плату при звільненні в розмірі 51560,05 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу просить розглядати без її участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 28.09.2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.17) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі становить 51560,05 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 51560,05 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, уточнила свої вимоги та обґрунтовує їх тим, що до 12.07.2018 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачці від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивачка просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 40126,30 грн. (сума визначена з урахуванням утриманих податків і зборів). Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просить розглядати без її участі, не заперечує про винесення заочного рішення. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Суд, згідно ст.280 ЦПК України, та враховуючи думку позивачки, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 28.09.2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 40126,30 грн. (сума визначена з урахуванням утриманих податків і зборів). Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 40126,30 грн. (сума визначена з урахуванням утриманих податків і зборів). На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у травні 2015 року та в своєму позові в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на наступне. [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] 18.06.2013 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], яким заповіла їй житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Після смерті матері, у встановленому законом порядку вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до Комінтернівської державної нотаріальної контори, але свідоцтво про право па спадщину не отримала через відсутність державної реєстрації вищезазначеного житлового будинку в КП «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» та права власності на нього, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм Цивільного законодавства України спадкоємством є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 30.12.1997 року [NUMBER], виданим виконкомом Дмитрівської сільської ради народних депутатів. Згідно запису в погосподарській книзі Дмитрівської сільської ради № 2 особовий рахунок [NUMBER], житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно технічного паспорта, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 12.08.2014 року, житловий будинок під № 55, що розташований за адресою: [ADDRESS], має загальну площу 90,7 м.кв., житлову 46,1 м.кв., допоміжну 44,6 м.кв. [INFO] [PERSON] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського РУЮ в Одеській області зроблено відповідний актовий запис за № 416 та видане свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.05.2014 року. 18.06.2013 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Бобурчак О.М. яким заповіла їй житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] За таких обставин суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1221, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вона є матір'ю відповідача. Вона є непрацездатною за віком і отримує пенсію у розмірі 1100 грн.. ЇЇ чоловік [PERSON] помер [INFO]. Живе вона сама. Відповідач працює електрослюсарем на шахті «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля» і його заробітна плата складає 3977,5 грн., крім того отримує пенсію в сумі 2000 грн. З [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання трьох дітей в розмірі 50 % за його особистою заявою. В теперішній час вонапотребує матеріальної допомоги, оскільки її особистих доходів не хватає на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування та ліків. Батьківських прав вона не була позбавлена. Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в суді з позовом згодний, не заперечує, що позивачка є його рідною матір'ю, підтвердив, що він працює на шахті «Торецька», та отримує пенсію за віком в розмірі 2000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню за наступних підстав. [PERSON] працює на шахті «Торецька» ДП «Дзержинськвугілля», його середньомісячна заробітна плата складає 3977,35 грн., та знаходиться на обліку в УПФУ м. Дзержинська як отримувач пенсії за віком. Згідно ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або (і) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову, а саме з 29.01.2014 року до зміни матеріального становища сторін. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 16 квітня 2012 року. Під час проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вона не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, незважаючи на те, що з нею залишилась проживати дитина, яка не досягла трьохрічного віку. Відповідач спроможній надавати їй таку допомогу, оскільки є працездатним за віком і за станом здоров'я, працює, має постійний дохід. Інших утриманців, він не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки, щомісячно, зі всіх видів доходу, починаючи з моменту подання заяви до суду до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року. Позивач у залі судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, та розглянути справу з попереднього судового засідання. Відповідач у зал судового засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог та розгляду справи з попереднього судового засідання. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року (ар.с.4). Під час проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] (ар.с.5), який як встановлено в судовому засіданні проживає з позивачем. Позивач не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Судом також встановлено, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, не дивлячись на те, що має таку нагоду, оскільки є працездатним за віком та за станом здоров'я, працює: Штерівська дистанція колії ПЧ-10 ДП «Донецької залізниці». Інших стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб з відповідача не проводиться. Статтею 84 п.п. 2,4 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 12 грудня 2009 року. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вона не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, незважаючи на те, що з нею залишилась проживати дитина, яка не досягла трьохрічного віку. Відповідач спроможній надавати їй таку допомогу, оскільки є працездатним за віком і за станом здоров'я, працює, має постійний дохід. Інших утриманців, він не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частки, щомісячно, зі всіх видів доходу, починаючи з моменту подання заяви до суду до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] року. Позивач у залі судового засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити, та розглянути справу з попереднього судового засідання. Відповідач у зал судового засідання не з`явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог та розгляду справи з попереднього судового засідання. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2009 року (ар.с.3). Під час проживання у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка як встановлено в судовому засіданні проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Судом також встановлено, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, не дивлячись на те, що має таку нагоду, оскільки є працездатним за віком та за станом здоров'я, працює: ВП «Шахтоуправління Ровеньківське» ТОВ «ДТЕК» «Ровенькиантрацит», прохідником. Інших стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб з відповідача не проводиться. Статтею 84 п.п. 2,4 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що 16.01.2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем за заповітом. Разом з тим позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказану частку квартиру, т.я. спадкоємець за життя не зареєстрував правоустановлючий документ про право власності на квартиру. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. 3-тя особа [PERSON] державна нотаріальна контора подала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] по ? частині належить [PERSON] і [PERSON], що вбачається з і Свідоцтва про право власності на житло №1209 від 17.12.22008 року 16.01.2009 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS] Згідно ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За життя [PERSON]П, залишив заповіт на користь позивачки у справі. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка спадщину за заповітом після смерті [PERSON] прийняла своєчасно, інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, що прийняли спадщину, немає. Між тим, оформити свої спадкові права позивачка позбавлена можливості, про що свідчить постанова державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]В від 11.09.2015 року, якою [PERSON]В, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки правоустановлюючий документ про право власності на квартиру не зареєстровано належним чином, Суд вважає, що відсутність реєстрації правовстановлюючого документу про право власності [PERSON]П, на 1/2 частину квартири [ADDRESS], не позбавляє його цього права і вона належить до спадкового майна, а отже, вимоги позивачки є законними та обґрунтованими і за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved