Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач\~ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» звернувся до суду із позовом до відповідача\~[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого вказав наступне. 24.10.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 600000 доларів США 00 центів, терміном до 24.10.2008 року, за плату в розмірі 13 % річних. 21.06.2006 року між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 622 від 24.10.2006 , згідно п. 1 [PERSON] надає Позичальнику транш кредиту в сумі 200 000 доларів США. Додатковою угодою № 2 до Договору, укладеної 27.11.2008, згідно п.1. якої [PERSON] надає Позичальнику транш кредиту в сумі 28 700 доларів США. Додатковою угодою № 3 до Договору, укладеної 26.08.2008, згідно п.1. сторони домовилися викласти п. 1.1.3. Договору № 622 від 24.10.2006 в наступній реакції: «Плата за користування кредитом: 16 відсотків річних». Додатковою угодою № 4 до Договору, укладеної 21.10.2008, згідно п.1 п. 1.1.2. кредитного договору № 622 від 24.10.2006 викласти в наступній редакції: термін користування кредитом : до 16 годин 00 хвилин 24 серпня 2009. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати процентів за його користування, інших платежів передбачених цим Договором, а також можливих штрафних санкцій 24.10.2006 між [PERSON] та Банком укладено Іпотечний договір. Предметом іпотеки є земельна ділянка - 2,00 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, яка розташована: Київська обл., Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі на території Великодимитровицької сільської ради, кад.№ 3223180500:06:016:0047. Взятих на себе за кредитним договором № 622 від 24.10.2006 року зобовязань від\-повідач не виконує, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість, тому ПАТ «ВіЕйБі Банк» був вимушений звернутися до Соломянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 10.02.2011 року було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредиту в 2050040 грн.00 коп. На підставі вказано рішення було видано виконавчий лист. У процесі виконавчого провадження ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] 11.09.2012 уклали мирову угоду, яка була визнана ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2012 року. Згідно п. 2 мирової угоди відповідач зобовязався, починаючи з вересня 2012 щомісячно перерахувати позивачу кошти в сумі не меншій 15400,00 грн. Починаючи з 22.12.2014 року відповідач свої зобовязання за мировою угодою не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05.05.2018 року становить 614518 грн. 04 грн. Позивач просить в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» за Кредитним договором № 622 від 24.10.2006 року у розмірі 614 518,04 грн., звернути стягнення на належне на підставі Державного акту на право власності земельну ділянку, державний акт на право власності [PERSON] Серія ЯА № 386225- 2,00 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, яка розташована: \~ \~ \~ \~Київська обл., Обухівський р-н, с. Великі Дмитровичі на території Великодмитровицької сільської ради, кад. № 3223180500:06:016:0047., що виданий Обухівським районним відділом земельних ресурсів від 22.06.2005, шляхом продажу на прилюдних торгах у процедурі виконавчого провадження за початковою ціною продажу, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, а також стягнути сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою судді від 18.10.2018 року позовна заява залишена без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків. Ухвалою судді від 09.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 17.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що у нього відсутня заборгованість за вказаним кредитним договором, що підтверджується копією рішення Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року . Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24.10.2006 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 600000 доларів США 00 центів, терміном до 24.10.2008 року, за плату в розмірі 13 % річних. 21.06.2006 року між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 622 від 24.10.2006 , згідно п. 1 [PERSON] надає Позичальнику транш кредиту в сумі 200 000 доларів США. Додатковою угодою № 2 до Договору, укладеної 27.11.2008, згідно п.1. якої [PERSON] надає Позичальнику транш кредиту в сумі 28 700 доларів США. Додатковою угодою № 3 до Договору, укладеної 26.08.2008, згідно п.1. сторони домовилися викласти п. 1.1.3. Договору № 622 від 24.10.2006 в наступній реакції: «Плата за користування кредитом: 16 відсотків річних». Додатковою угодою № 4 до Договору, укладеної 21.10.2008, згідно п.1 п. 1.1.2. кредитного договору № 622 від 24.10.2006 викласти в наступній редакції: термін користування кредитом : до 16 год. 00 хв. 24 серпня 2009 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 24.10.2006 року між [PERSON] та Банком укладено Іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка - 2,00 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель, яка розташована: Київська область, Обухівський район, с. Великі Дмитровичі на території Великодимитровицької сільської ради, кадастровий номер 3223180500:06:016:0047. 10.02.2011 року рішенням Соломянського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» заборгованість по кредиту у розмірі 2050040 грн. 00 коп. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист. 11.09.2012 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON], в межах виконавчого провадження № 31436807 була укладена мирова угода про закінчення виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-723 від 28.07.2011 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва у справі № 2-273/2011. Відповідно до умов вищевказаної угоди відповідач зобов'язався у строк до вересня 2017 року включно повернути стягувачу залишок боргу в сумі 922518,04 грн. у готівковій формі на транзитний рахунок №37396880020 в ПАТ «ВіЕйБі Банк», МФО 3810537, код ЄДРПОУ 19017842, а стягувач прийняти грошові кошти у сумі не менше ніж 15400,00 грн. щомісяця. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 №63 з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.02.2018 №474 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки з 20.03.2018 по 19.03.2020 включно. Рішенням Соломянського\~районного суду\~м.\~Києва від\~09.02.2017\~року залишеним\~без змін\~ухвалою Апеляційного\~суду м.\~Києва від\~25.05.2017\~року,\~в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON] банк» до [PERSON] про спонукання до виконання мирової угоди відмовлено. Судовим рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 09.02.2017 року, яке набрало законної сили встановлено, що позивач, в звязку з ліквідацією банку, змінивши на початку 2015 року реквізити банку, не повідомив відповідачу нові реквізити для оплати за кредитним договором та виконання мирової угоди чим порушив умови мирової угоди, в звязку з чим не можна вважати винним відповідача в утворенні заборгованості перед банком. Крім того,\~\~за умовами мирової\~\~ угоди від 11.09.2012 року право стягувача вимагати повернення усієї суми боргу\~\~в разі невиконання боржником мирової угоди встановлено вересень 2017 року, а позивач звернувся з такими вимогами в червні 2016 року тобто до настання строку виконання мирової угоди. Частиною четвертою\~статті 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами по справі не доведено наявність заборгованості за відповідачем перед позивачем за кредитним договором № 622 від 24.10.2006 року, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed