Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 1/4 частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Інша 3/4 частина квартири належить відповідачу. Останній чинить перешкоди позивачу в користуванні житлом, не надає ключів, не впускає до квартири. Тому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування власністю, надати ключі та вселити її до квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, 19 березня 2018 року подали письмові заперечення (а.с.45-51), в яких зазначає, що позивач з січня 2015 року по 25 січня 2018 року жодного разу не приходила до квартири, листів від неї не надходило. 25 січня 2018 року прийшовши до квартири, вчинила сварку, викликала наряд поліції. Вважає, що позов є необгрунтованим, просить відмовити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не з`явившогося відповідача, оскільки він належним чином сповіщений про дату та час розгляду справи. Його клопотання про відкладення справи розглядом через не сповіщення його адвоката про дату розгляду справи не заслуговує на увагу, оскільки це обов`язок сторони комунікувати з представником, справа тривалий час перебуває на розгляді, відповідач мав достатньо часу для висловлення своєї позиції як особисто, так і через представника. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Бурда Б.В. від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 30 березня 2018 року. Протокольною ухвалою головуючого від 30 березня 2019 року відкладено розгляд справи до 07 травня 2018 року за клопотанням представника відповідача. 7 травня 2019 року відкладено розгляд справи до 12 липня 2018 року у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді кримінальної справи. 12 липня 2018 року головуючий суддя Бурда Б.В. заявив самовідвід. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми заяву про самовідвід задоволено. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Кривцовій Г.В. Протокольною ухвалою головуючого від 25 вересня 2018 року судове засідання відкладено до 18 грудня 2018 року за клопотанням представника відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2018 року призначено справу до судового розгляду на 27 лютого 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого 27 лютого 2019 року відкладено розгляд справи до 5 червня 2019 року у зв`язку з викликом свідків. Згідно розпорядження №60 та протоколу повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2019 року прийнято справу до судового розгляду на 05 червня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 05 червня 2019 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача до 18 червня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 18 червня 2019 року відкладено розгляд справи до 10 липня 2019 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 10 липня 2019 року відкладено розгляд справи до 20 вересня 2019 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 20 вересня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні на 7 жовтня 2019 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 7 жовтня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 15 жовтня 2019 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] позивачу на праві власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.7-13). Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 3/4 частина спірної квартири належить [PERSON] (а.с.11-13). У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою МЄІРЦ №348/22012018-3012899 (а.с.17). Як вбачається з висновку за матеріалами розгляду повідомлення ЖЄО СВП від 28.12.2-17 №69122, 28 грудня 2017 року зареєстровано заяву [PERSON] про те, що вона немає можливості користуватися своєю власністю. В ході перевірки, за адресою: [ADDRESS] , двері ніхто не відчинив, даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення не виявлено.(а.с.19). Позивач письмово зверталася до відповідача з проханням відкрити двері та надати ключі від спірної квартири, що підтверджується копією листа (а. с. 20). Як вбачається з довідки №353 від 25 квітня 2018 року, [PERSON] 25.01.2018 року зверталася на спеціальну лінію «102» ГУНП в Сумській області за фактом не надання доступу до квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.87). В судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що позивач на початку 2018 року приходила до спірної квартири, вимагала, щоб її впустили, вела себе агресивно, викликала поліцію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працював з [PERSON] , разом з нею приїздив до цієї квартири в кінці 2016 році, однак двері ніхто не відчинив. [PERSON] говорила, що в неї є частка в цій квартирі. Свідок [PERSON] пояснив, що за життя [PERSON] намагалася вселитися до спірної квартири. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 3 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.\~41\~Конституції України та ст. 1 Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування і розпорядження належним майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від інших осіб. Повага до права людини на житло закріплена також у ст.8\~Європейської Конвенції\~з прав\~людини і основоположних свобод. Відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі гарантується окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990). В процесі слухання справи відповідач не заперечував той факт, що ключі позивачу не передавав, до квартири не впускав. На запитання суду щодо можливості мирного врегулювання спору пояснив, що на даний момент це є неможливим, оскільки не визначений порядок користування квартирою, відсутня кімната для проживання позивачки, яка відповідає належній їй частці. Посилання [PERSON] на те, що неможливо визначити порядок користування квартирою та виділити кожному співвласнику житлові приміщення, виходячи з часток кожного та житлової площі приміщень, суд не приймає до уваги, оскільки спір вирішується в межах заявлених вимог. Позивачкою ставиться питання про її вселення, а не виділ її частки в квартирі чи визначення порядку користування. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, питання про визначення порядку користування квартирою вже ставилося сторонами, в задоволенні позову було відмовлено. Таким чином, встановлено, що відмова відповідача надати ключі від спірної квартири та забезпечити вільний доступ до неї, несе певні обмеження позивачу у праві користування спірним житлом. Позивач як співвласник квартири має право на вселення до неї. На день розгляду справи відповідачем не забезпечений доступ до спірної квартири, а тому порушене право позивача підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved