Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вказавши в позовній заяві, що починаючи з 2008 року вони з відповідачем почали проживати разом однією сімєю без укладення шлюбу, вели спільне господарство. 14.05.2008 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Шлюбний договір або інші правочини про поділ майна між сторонами не укладались. 08.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За період шлюбу та спільного проживання однією сімєю сторонами було нажито наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Горького, 42 Покровського району Дніпропетровської області. Добровільно про поділ спільного майна сторони не домовилися, в звязку з чим, позивачка просить визнати право власності по ? частці кожному за [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Горького, 42 Покровського району Дніпропетровської області. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва шлюб, виданого Первомайською сільською радою Кіровського району Автономної Республіки Крим, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.05.2008 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Кузь» (а.с.7). Відповідно до копії договору купівлі продажу будинку від 08.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, [PERSON] купив житловий будинок, розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Горького, 42 Покровського району Дніпропетровської області (а.с.11). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17803137 від 19.02.2008 року, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Горького, 42 Покровського району Дніпропетровської області (а.с.12). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, власником житлового будинку № 42 по вул. Горького в с. Олександрівка Покровського району Дніпропетровської області є [PERSON] (а.с.8-10). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Беручи до уваги, що будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Олександрівка, вул. Горького, 42 Покровського району Дніпропетровської області був придбаний позивачкою та відповідачем саме у період шлюбу, що випливає із матеріалів справи, суд вважає, що дане майно є спільною сумісною власністю сторін у справі, частки у котрій є рівними, оскільки іншого судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved