Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з уточненим позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02 грудня 2004 року, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності ? частку житлового будинку №17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області, яка належала [PERSON], що померла 02 грудня 2004 року. В судове засідання представник позивачки, що діє на підставі довіреності, [PERSON] не зявився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні уточненого позову наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], діючий в інтересах неповнолітніх [PERSON]С, та [PERSON], не зявилися, про день час та місце розгляду справ були повідомлені через оголошення у пресі «Урядовий курєр». Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Право власності на ? частину житлового будинку №17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 10.01.2001, про що в матеріалах справи наявна копія відповідного договору /а.с.12/. Інші 1/2 частка зареєстрована за [PERSON] на підставі договору дарування від 24.11.2007 року, що підтверджується довідкою КП «ММБТІ», /а.с.85/. 02 грудня 2004 року [PERSON] померла, про що наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить ? частка житлового будинку 17 по вул.Шевчука в с.Семенівка Мелітопольського району Запорізької області. Спадкоємцями після її смерті є позивачка, як рідна дочка померлої, що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про укладання шлюбу позивачки /а.с.7, 8,9, 10/. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи мати позивачки укладала шлюб з [PERSON], але шлюб між ними був розірваний. А після укладання шлюбу з [PERSON] її прізвище було змінено на «Сергійкіна». Однак, у 2003 році шлюбні відносини між матірю позивачки та [PERSON] були розірвані, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв /8,9,10/. Отже чоловіка, який пережив спадковадця, по справі не має. Разом з тим, Мелітопольською районною державною нотаріальною конторою було надіслано копію садкової справи №219, що заводилася після смерті [PERSON] З її змісту вбачається, що заяву про прийняття спадщини було подано колишнім чоловіком [PERSON], який діяв в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.23-25/. Отже, відповідно до ст.1268 ЦК України діти спадкодавця вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, позивачка як дочка померлої [PERSON], яка на час відкриття спадщини не подавала заяву про прийняття спадщини, але була неповнолітньою, тому також вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою та від прийняття спадщини не відмовлялась. А тому, вимоги про встановлення факту прийняття спадщини є зайвою, оскільки неповнолітня особа згідно ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину. Однак, з надісланої з нотаріальної контори копії спадкової справи наявна довідка про осіб, які постійно проживали і були прописані разом із спадковадцем на час відкриття спадщини. Крім позивачки та неповнолітніх дітей також значиться відповідачка [PERSON] /а.с.26/, дочка померлої. Статтею 1268 ч.3 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~\~\~\~ Отже відповідачка [PERSON] також постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті останньої, а тому, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не заявила про відмову від неї. Таким чином, спадкоємцями після смерті [PERSON] вважаються: позивачка, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на час відкриття спадщини були неповнолітніми, а також відповідачка [PERSON], як спадкоємець, що постійно проживала разом із спадкодавцем та не заявила про відмову від спадщини. Тому, вимоги позивачки щодо визнання права власності на ? частину спадкового домоволодіння підлягають частковому задоволенню, оскільки в такому випадку її частка в спадковому житловому будинку буде складати 1/10 (1/2 :5). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial