Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822080300:03:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і розташована в [ADDRESS], а також на земельні ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822080300:03:001:0027, площею 0,2700 га, кадастровий номер 1822080300:01:000:0580, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822080300:03:002:0004, які призначені для ведення особистого селянського господарства і розташовані в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору дарування земельної ділянки від 04.03.2008 року вона є власником спірних земельних ділянок. Після отримання вказаних земельних ділянок у дар вона не отримала нових державних актів про її права власності на землю. У зв'язку із цим та змінами у законодавстві позивачка не може в даний час зареєструвати право власності на землю в Реєстраційній службі Житомирського районного управління юстиції та відповідно реалізувати своє право власності на ці земельні ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі, вказана сільрада позов визнає, а Реєстраційна служба при вирішення спору покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер 1822080300:03:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і розташована в [ADDRESS], а також земельних ділянок, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822080300:03:001:0027, площею 0,2700 га, кадастровий номер 1822080300:01:000:0580, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822080300:03:002:0004, які призначені для ведення особистого селянського господарства і розташовані в [ADDRESS]. Викладений факт підтверджується наданими позивачкою доказами, зокрема, державними актами серія ЯГ №794935 та серія ЯГ №794936, виданих 12.02.2008 року на ім'я [PERSON], згідно якого остання була власником спірних земельних ділянок (а.с. 22, 23), договором дарування житлового будинку та земельної ділянки від 04.03.2008 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала вказані земельні ділянки позивачці (а.с. 27), витягами з Державного земельного кадастру від 30 серпня 2013 року, у відповідності до яких 30.08.2013 року здійснено державну реєстрацію спірних земельних ділянок і їм присвоєно кадастрові номери 1822080300:03:001:0026, 1822080300:03:001:0027, 1822080300:01:000:0580, 1822080300:03:002:0004 (а.с. 30, 33, 36, 39), а також листом Реєстраційної служби №1456/25/10/2.2-08 від 24.10.2013 року про відмову позивачці у реєстрації за нею права власності на ці земельні ділянки, оскільки остання після укладення вказаного договору дарування не отримала нові державні акти (а.с. 25а-26). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявність того факту, що державні органи не визнають право власності позивачки на спірні земельні ділянки, які їй належать, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved