Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 31.10.1997року народження, у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту реєстрації позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років та стягувати з відповідача окрім аліментів на утримання сина [PERSON] додаткові витрати на сина у розмірі 287,50 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилалась на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], 31.10.1997року народження. 26.02.2008року шлюб між сторонами розірвано. На даний час син навчається на першому курсі 11-фк групи факультету економіки і підприємництва, денної форми навчання, на контрактній основі в Уманському національному університеті садівництва, та потребує матеріальної допомоги. Під час повноліття сина, з 03.11.2015р. п 27.06.2016р. згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 16.11.2015р. з відповідача стягувались аліменти на період навчання сина у ВСП АТК УНУС, але внаслідок завершення навчання дія зазначеного судового рішення завершилась. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду письмову заяву в якій просила позовні вимогн задовлити і слухати справу у її відсутність. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, а саме не заперечував проти його задоволення в частині стягнення аліментів на період навчання сина. В задоволенні позовних вимог в частині щодо стягнення додаткових витрат просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, письмове пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 07.03.2008року серія 1-СР №067047, про що в Книзі реєстрації народжень 29.12.1997року зроблено відповідний запис за №1, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.11.2015року з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання з 03.11.2015р. та до закінчення навчання, а саме до 27.06.2016р. Згідно довідки № 13-06/7398 від 05.09.2016року [PERSON] є студентом 1 курсу 11-фк групи факультету економіки і підприємництва денної форми навчання, на контрактній основі в Уманському національному університеті садівництва. Термін навчання з 01.09.2016р. по 30.06.2018р. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 31.10.1997року народження, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.10.2016року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. З приводу позовної вимоги позивачки про стягнення з відповідача. окрім аліментів на утримання сина [PERSON] додаткових витрат на сина у розмірі 287,50 грн. щомісячно, суд вважає, що у її задоволенні необхідно відмовити, з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оплата навчання дитини у звичайному навчальному закладі після закінчення школи не може розцінюватись як додаткові витрати, викликані особливими обставинами у розумінні ст.185 СК України. Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, якщо в силу особливих (виключних) обставин є потреба, окрім аліментів, у додаткових витратах, суд може стягнути такі витрати з платника аліментів. За змістом ст.185 СК України такі витрати є додатковими, понад витрати, понесені у звичайному житті та викликані виключними обставинами. Навчання в учбовому закладі, само по собі, не є додатковими витратами, які викликані виключними обставинами, а тому стягнення таких витрат додатково до встановленого розміру аліментів є безпідставним. Крім того, згідно положень Глави 16 СК України, якою врегульовано питання щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, зокрема, згідно ст. 201 СК України, дія ст. 185 цього Кодексу не поширюється на відносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, в тому числі, щодо стягнення додаткових витрат на дитину, яка досягла повноліття. В зв'язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial