Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 12 серпня 2015 року о 10.30 рухаючись по автодорозі Золотоноша - Сміла Умань, керуючи транспортним засобом Фольксваген Пассат д.н.з. [NUMBER], з явними ознаками алкогольного спяніння та здійснюючи поворот праворуч з головної дороги на другорядну, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги ст. 124 КУпАП. Крім того, вказує, що на дату скоєння цієї пригоди, водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2016 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Рено д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до висновку № 481 про оцінку автомобіля Рено д.н.з. [NUMBER] та складає 12015,20 грн. Між тим, зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~АІ/2720115 з терміном дії - з 13.03.2015 до 12.03.2016. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ 24 листопада 2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 10012,67 грн. Також, МТСБУ понесені витрати на послуги аварійного комісара 520,00 грн. А тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону, після проведення виплати [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до [PERSON] 20.11.2015 № 3/1-05/32704 МТСБУ звернулось до [PERSON] з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, який залишено без задоволення. Оскільки, МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому враховуючи викладене, позивач просить суд, - стягнути з [PERSON] на свою користь понесені витрати в сумі - 10012,67 грн., витрати на послуги аварійного комісара в сумі - 520,00\~грн., а також судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявилася, наддавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Враховуючи дуску представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що [PERSON] 12 серпня 2015 року о 10.30 рухаючись по автодорозі Золотоноша - Сміла - Умань, керуючи транспортним засобом Фольксваген Пассат д.н.з. [NUMBER], з явними ознаками алкогольного спяніння та, виконуючи поворот праворуч з головної дороги на другорядну, здійснив зіткнення з транспортним засобом Рено д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника транспортного засобу Фольксваген Пассат д.н.з. [NUMBER], на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (12\~серпня 2015 року), застрахована не була. Також встановлено, що автомобіль Рено д.н.з. [NUMBER], який постраждав внаслідок зазначеної ДТП, належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застахована, що підтверджується даними полісу №\~АІ/2720115. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16\~вересня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в виді позбавлення права керувати транспортними засобами терміном на 02 (два) роки, з вилученням посвідчення водія. Згідно висновку за результатами експертного авто-товарознавчого дослідження № 481 від 03\~вересня 2015 року, - дійсна вартість автомобіля Рено д.н.з. [NUMBER], станом на момент його пошкодження в ДТП, що відбулося 12 серпня 2015 року складає 12015,21 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено д.н.з. [NUMBER], пошкоджено в ДТП, що відбулося 12 серпня 2015 року з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників та ПДВ на запасні частини складає 12015,21 грн. На підставі заяви [PERSON] від 07 вересня 2015 року та наказу № 5952 від 20 листопада 2015 року Моторного (транспортного) страхового бюро України було прийняте рішення про сплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки Рено д.н.з. [NUMBER] [PERSON], в сумі 10012,67 грн. Страхове відшкодування сплачено повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 5952рв від 24 листопада 2015 року. Крім того, згідно акту виконаних робіт № 27908 від 24 вересня 2015 року, відповідно до листа МТСБ № 3/1-05/24245 від 18 серпня 2015 року, МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 520,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 425рв від 30 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що МТСБУ на адресу [PERSON] направлялася претензія № 3/1-05/32704 від 20 листопада 2015 року щодо компенсації загальної розміру витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди - у розмірі 10532,67 грн. до 30 листопада 2015 року. Між тим, дана вимога залишена без реагування. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 ЦК України - цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону). Згідно з п. 1.6 ст. 1 вказаного Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Статтею 29 Закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обовязки та сплатив суму страхового відшкодування власнику автомобіля марки Рено д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в розмірі 10012,67 грн., а відповідач не компенсував витрати, понесені Моторним (транспортним) страховим бюро України за оплату шкоди, завданої потерпілому. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 520,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до даних платіжного доручення № 50690 від 13 червня 2017 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн., а тому, з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України слід стягнути судові витрати в сумі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved