Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14 грудня 2006 року між нею та ПП Бабакіним [PERSON] було укладено трудовий договір № 1244, згідно якого вона була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів, запис про прийняття на роботу було проставлено в її трудовій книжці серія БТ-ІІ № 6797939 під порядковим № 14. Згідно відомостей трудової книжки даний трудовий договір було зареєстровано в Северодонецькому центрі зайнятості. В кінці січня 2008 року в телефонному режимі [PERSON] їй було повідомлено про те, що з лютого 2008 року вона більше не працює на займаній нею посаді та підлягає звільненню, причини такого звільнення розяснено не було, відповідачем було повернуто її трудову книжку, однак запису про звільнення проставлено не було, примирник трудового договору залишився у цього відповідача. Відтак, фактично з лютого 2008 року трудові відносини між нею та ПП [PERSON] були припинені. Позивачка вказує, що вона неодноразово зверталася до [PERSON] в усному порядку з вимогою здійснити офіційне розірвання трудових відносин, внесення запису до трудової книжки та зняття договору з реєстрації центру зайнятості, однак він ухилявся від розмов та зустрічей з нею, а коли поспілкуватися все ж випадала нагода, обіцяв розірвати трудовий договір. Вказує, що переїхавши на нове місце проживання до м. Ірпеня, вона виявила намір зареєструватися в [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітна. Звернувшись до [PERSON] міського центру зайнятості, працівниками центру було повідомлено, що трудовий договір № 1244 від 14.12.2006 року розірвано не було, а відтак договір не знятий з обліку центру зайнятості. Крім того цим відповідачем було розяснено, що за її особистою заявою в односторонньому порядку розірвати та зняти договір з обліку центру зайнятості неможливо, а відтак і реєстрація на обліку центру зайнятості як безробітної є неможливою. Вищевикладені обставини перешкоджають їй в реалізації належного їй права на соціальну захищеність в разі безробіття, відсутність засобів звязку з відповідачем 1 унеможливлює розірвання договору в позасудовому порядку, а відтак вона вимушена ставити перед судом вимоги щодо розірвання трудового договору, який був фактично розірваний ще з лютого 2008 року. Факт розірвання трудових відносин між ними підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, виданими Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ірпені від 19.03.2015 року. Зі змісту даних відомостей очевидно, що починаючи з лютого 2008 року [PERSON] не здійснюється страхові внески щодо неї. Позивачка також вказує, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів а тому вона вважає, що трудовий договір № 1244 від 14.12.2006 року, укладений між нею та ПП [PERSON] підлягає розірванню, а [PERSON] міський центр зайнятості, в свою чергу, зобовязаний зняти трудовий договір з реєстрації, про що внести відповідні відмітки до книги реєстрації трудових договорів. Позивачка просила розірвати трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між нею та ПП Бабакіним [PERSON], зареєстрований в Сєверодонецькому центрі зайнятості; зобовязати [PERSON] міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між нею та ПП Бабакіним [PERSON], зареєстрований в Сєверодонецькому центрі зайнятості. В подальшому під час розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги та, посилаючись на зазначені вище обставини, просила визнати трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між нею та ПП Бабакіним [PERSON], зареєстрований в Северодонецькому центрі зайнятості розірваним від 01.02.2008 року; зобовязати [PERSON] міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між нею та ПП Бабакіним [PERSON], зареєстрований в Северодонецькому центрі зайнятості; судові витрати стягнути з відповідачів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у звязку із чим суд, заслухавши думку позивачки [PERSON] та представника відповідача [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON], які не заперечували проти розгляду справи у його відсутності, вважав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача - [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2006 року між фізичною особою [PERSON] та [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір № 1244, відповідно до умов якого [PERSON] була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів, даний договір був зареєстрований у Сєверодонецькому центрі зайнятості. Встановлено, що згідно запису № 14 у трудовій книжці БТ-ІІ № 6797939 позивача [PERSON] 14 грудня 2006 року вона була прийнята на роботу продавцем непродовольчих товарів по трудовому договору № 1244 від 14.12.2006 року, зареєстрованому у Сєверодонецькому центрі зайнятості. Згідно запису № 15 у трудовій книжці БТ-ІІ № 6797939 позивача [PERSON] В.А.10.10.2012 року вона була прийнята на посаду бухгалтера ІІ категорії Державного підприємства Житомирський лікеро-горілчаний завод за строковим трудовим договором, згідно запису № 16 у цій же трудовій книжці 16.05.2015 року вона переведена бухгалтером І категорії бухгалтерії на цьому ж підприємстві, а 10.03.2015 року звільнена з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. Встановлено, що з лютого 2008 року трудові відносини між [PERSON] та фізичною особою [PERSON] припинені, що підтверджується Індивідуальними відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України від 19.03.2015 року. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] з 20.08.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] міського центру зайнятості для реєстрації в службі зайнятості та отримання статусу безробітної, однак [PERSON] міським центром зайнятості їй було відмовлено у такий реєстрації в звязку із встановленням факту зайнятості, оскільки трудовий договір з приватним підприємцем [PERSON] не був розірваний у встановленому порядку. Дані обставини визнані в судовому засіданні позивачкою [PERSON] та представником [PERSON] міського центру зайнятості, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], представника відповідача - [PERSON] міського центру зайнятості [PERSON], копіями паспорту [PERSON], Індивідуальних відомостей про застраховану особу від 19.03.2015 року, трудової книжки БТ-ІІ № 6797939 позивача [PERSON], іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45). У відповідності до пунктів 8-9 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 № 260 (у редакції наказу Міністерства праці та соціальної політики України 14.10.2010 № 320, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 р. за № 554/5745 у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору; відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Як встановлено в судовому засіданні, 14 грудня 2006 року між фізичною особою [PERSON] та [PERSON] був укладений безстроковий трудовий договір № 1244, відповідно до умов якого [PERSON] була прийнята на посаду продавця непродовольчих товарів, даний договір був зареєстрований у Сєверодонецькому центрі зайнятості; з лютого 2008 року трудові відносини між [PERSON] та фізичною особою [PERSON] припинені, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України від 19.03.2015 року. Разом з цим, у наданій позивачем копії трудової книжки БТ-ІІ № 6797939 запис про звільнення її з роботи на посаді продавця непродовольчих товарів у фізичної особи [PERSON] відсутній, а згідно запису № 15 у трудовій книжці БТ-ІІ № 6797939 позивача [PERSON] В.А.10.10.2012 року вона була прийнята на посаду бухгалтера ІІ категорії Державного підприємства Житомирський лікеро-горілчаний завод за строковим трудовим договором, згідно запису № 16 у цій же трудовій книжці 16.05.2015 року вона переведена бухгалтером І категорії бухгалтерії на цьому ж підприємстві, а 10.03.2015 року звільнена з роботи за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що слід визнати трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] та фізичною-особою підприємцем [PERSON], зареєстрований в Северодонецькому центрі зайнятості розірваним з 01.02.2008 року, задовольнивши в цій частині позов. Разом із цим, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка 16 березня 2015 року зверталася до [PERSON] міського центру зайнятості для реєстрації в службі зайнятості та отримання статусу безробітної, однак [PERSON] міським центром зайнятості їй було відмовлено у такий реєстрації в звязку із встановленням факту зайнятості, оскільки трудовий договір з приватним підприємцем [PERSON] не був розірваний у встановленому порядку, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, вважає, що оскільки на час звернення позивачки до [PERSON] міського центру зайнятості трудовий договір між нею та [PERSON] не був розірваний, тому [PERSON] міським центром зайнятості правомірно було відмовлено позивачці у неможливості зняття даного договору з обліку центру зайнятості. В звязку із цим на даний час суд вважає позовні вимоги позивачки про зобовязання [PERSON] міського центру зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 1244 від 14 грудня 2006 року, укладений між нею та ПП Бабакіним [PERSON], зареєстрований в Северодонецькому центрі зайнятості такими, що не підлягають до задоволення. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги позивача частково. На підставі ст. ст. 36, 38, 232, 233 КЗпП України,

Outcome: partial