overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2010 року, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сєверодонецького МУЮ Луганської області. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] 07.12.2010 року. Відповідач допомоги ніякої не надає, участі у вихованні не приймає, проживає окремо. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як установлено у судовому засіданні, відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Малолітній син [PERSON] проживає разом з матірю, відповідач з сімєю спільно не мешкає (а.с 3). Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, а тому він підлягає задоволенню і аліменти підлягають стягненню у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні позову та встановлення розміру аліментів, суд враховує, що на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина, сторони узгодили розмір аліментів, а тому суд дійшов висновку, що розмір аліментів повинен складати 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів, у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2003 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо від неї та доньки, надає матеріальну допомогу на утримання дитини не систематично та розмір його допомоги занадто малий для забезпечення необхідних потреб дитини. Відповідач працює, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO] року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, згодні з розміром аліментів в сумі 1500 грн., оскільки він сплачує кредит, допомагає своїй хворій матері. Вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2003 р. /а.с. 3/ Відповідач є батьком дитини: [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.6/. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача він може сплачувати аліменти в визначеному у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття, оскільки він працює та має заробіток, сплачує кредит. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2012 р., від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо від неї та доньки, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1650 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої просила слухати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2012 р. /а.с. 3/ Відповідач є батьком дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.6/. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача може сплачувати аліменти в визначеному у твердій грошовій сумі в розмірі 1650 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Судові витрати по даній справі складаються з судового збору, що становить 243,60 гривні. В звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Законом України „Про судовий збір, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбу. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає разом з позивачкою. На цей час позивачка з сином мешкають в реабілітаційному центрі «Благодать» м. Нікополь, як вимушені переселенці. Нещодавно надійшло запрошення від родичів з м. Єсентуки РФ, в зв'язку з чим у позивача виникла необхідність оформлення документів для виїзду закордон для відпочинку та оздоровлення дитини. Позивач вказує, що батько дитини - відповідач - мешкає на території України, ніякої уваги дитині не приділяє, але безпідставно не надає згоди для виїзду за межі України. А тому, з метою відпочинку та оздоровлення дитини, позивач звертається до суду з позовом та прохає надати дозвіл на виїзд за межі України сину [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, прохала справу розглянути за її відсутності (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заявупро розгляд справи за йоговідсутності (а.с. 23). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, вказав, що, оскільки це відповідає інтересам дитини, позов потрібно задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 9) позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] Відповідно до рішення суду (а.с. 10-11) шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 20.07.2012 року. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 12) [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно до акта соціального інспектування (а.с. 13-15) знаходиться в м. Нікополь як вимушена переселенка. Відповідно до довідки (а.с. 16) дитина мешкає разом з позивачем - матір'ю. В даному випадку єдиним способом вирішення цієї проблеми є звернення до суду. Дана можливість передбачена як Правилами перетинання державного кордону громадянами України, так і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Зокрема, пункт 2 частини 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, передбачено, що виїзд неповнолітнього за кордон в супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків допускається, якщо є рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку без згоди та супроводу другого з батьків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що бажання позивачки отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон повністю узгоджується з його правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, і що відсутні обставини, які обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон, відповідно, надання дозволу на виїзд за кордон без згоди другого з батьків відповідає інтересам дитини та вимогам законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем у шлюбі не перебувала. Мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що з 14.10.2014 року син навчається в Сєверодонецькому професійному будівельному ліцеї, отримує стипендію та продовжуватиме навчання до 30.06.2016 року. Батько дитину участі у витратах не приймає, а позивач не має достатнього заробітку для самостійного утримання дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохала позов задовольнити (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вимоги визнав у повному обсязі, згоден платити аліменти у розмірі 1 / 4 всіх видів заробітку (а.с. 14). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки (а.с. 3) [PERSON] навчається в Сєверодонецькому професійному будівельному технікумі. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) відповідач є батьком [PERSON] Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги, пов'язаної з навчанням дитини, можливість надання такої допомоги зі сторони відповідача, відсутність у позивача грошових коштів для самостійного утримання дитини; узгодження сторонами розміру аліментів у розмірі 1 / 4 всіх видів заробітку щомісяця до закінчення навчання, але не пізніше 23-х річного віку, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, а тому він підлягає задоволенню і аліменти підлягають стягненню у розмірі 1 / 4 всіх видів заробітку щомісяця до 30.06.2016 року. При вирішенні позову та встановлення розміру аліментів, суд враховує, що сторони узгодили розмір аліментів, Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів, у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з відповідачем у шлюбі перебувала з 1996 року по 2006 рік. Від подружнього життя мають спільну дитину [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Позивач вказує, що з 01.09.2014 року донька навчається в Харківському національному медичному університеті, форма навчання денна, на контрактній основі. Позивач зазначає, що стипендію донька не отримує, навчання продовжуватиме до 30.06. 2019 року. Батько дитину участі у витратах не приймає, а позивач не має достатнього заробітку для самостійного утримання дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку. Позивач позов підтримала частково, вказала, що на даний час не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, самостійно утримувати навчання дитини вона не може. Враховуючи матеріальний стан відповідача, згодна на аліменти у розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Вказав, що на даний час має на утриманні двох неповнолітніх дітей, згоден допомагати утримувати навчання доньки у розмірі 1 / 6 всіх видів заробітку. Вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки (а.с. 3) [PERSON] навчається в Харківському національному медичному університеті на стоматологічному факультеті. Відповідно до довідки (а.с. 4) [PERSON] проживає разом зі своєю матірю позивачем по справі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5) шлюб між сторонами розірвано 21.11.2006 року. Відповідно до довідки (а.с. 9) відповідач працює в Рубіжанському УЕГГ, його дохід з лютого 2014 року по січень 2015 року становить 37331,18 грн. Беручи до уваги, що відповідач має постійний заробіток; може надавати матеріальну допомогу на навчання дитини; відсутність у позивача грошових коштів для самостійного утримання дитини; узгодження сторонами розміру аліментів у розмірі 1 / 6 всіх видів заробітку щомісяця до закінчення навчання, але не пізніше 23-х річного віку; суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і аліменти підлягають стягненню у розмірі 1 / 6 всіх видів заробітку щомісяця до 30.06.2019 року. При вирішенні позову та встановлення розміру аліментів, суд враховує, що сторони узгодили розмір аліментів, Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів, у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що їй згідно договору купівлі продажу належить житловий будинок [ADDRESS] Кагарлицького району. Також у будинку зареєстрований її чоловік, відповідач по справі, який з 09.02.2009 року не проживає у вказаному будинку, а тому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засіданні не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.08.1994 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] - [INFO], який перебуває на утриманні та вихованні позивачки, так як відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі договору від 15 травня 2001 року позивачкою було придбано будинок [ADDRESS] Кагарлицького району в якому вона мешкає з 02.07.2004 року. [PERSON] з 09.02.2009 року і по даний час у зазначеному будинку не проживає і жодного разу не з»являвся у будинку. Позивачка обов»язки, що випливають із користування житловим приміщенням, зокрема сплати комунальних платежів та витрат на ремонт приватного будинку несе сама. Факт не проживання відповідача у будинку [ADDRESS] Кагарлицького району з 09.02.2009 року підтверджується довідкою від 19.02.2014 року № 146, виданою Виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району та актом депутата Стайківської сільської ради від 12.02.2014 року. Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об»єктивному розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, суд звертає увагу на таке. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України «член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом». Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Дане стверджується також копіями договору купівлі - продажу, облікової картки об»єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, довідки виконавчого комітету Стайківської сільської ради № 146 від 19.02.2014 року, актом депутата Стайківської сільської ради. А тому, суд вважає доведеним, що відповідач без поважних причин не проживає в [ADDRESS], а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням згідно ст.405 ЦК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені у лютому 2016 р. через несумісність характерів, різні погляди на життя, суперечки та сварки, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків не бажає, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, на примирення не згодна, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, на примирення не згоден, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2008 р., Відділом реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис №141. Подружні стосунки між сторонами були припинені у лютому 2016 р., через несумісність характерів, різні погляди на життя, суперечки та сварки, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 08.03.2013 р. з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить шлюб розірвати та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 08.03.2013 р. з тієї причини, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Заяв про зміну прізвищ після розірвання шлюбу не надходило. Спору про місце проживання дитини в суді не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2012 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 01.01.2014 р. з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій просить шлюб розірвати та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 01.01.2014 р. з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Заяв про зміну прізвищ після розірвання шлюбу не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2000 р. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння, просить шлюб розірвати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, позов визнали, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В суді встановлено: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2000 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні стосунки припинені з тієї причини, що між ними відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Заяв про зміну прізвищ після розірвання шлюбу не надходило. Спору про місце проживання дитини в суді не заявлено.

Outcome: approved