Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ? частину всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набуття останніх змін щодо збільшення мінімального розміру аліментів, тобто з 08 липня 2017 року, посилаючись на те, що на даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким і не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір аліментів на дитину не може бути нижчим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, з 12 вересня 2017 року вона перебуває на обліку як безробітна в Лисичанському міському центрі зайнятості. Її доходом є лише грошові кошти, які вона отримує від УПСЗН Лисичанської міської ради - тимчасова допомога на одну дитину, коли мати (батько) ухиляється від сплати аліментів. Інших доходів не має. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти. Позивач в судове засіданні не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином , про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13.08.2013 року (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьками вказано позивача та відповідача (а.с.6). Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 13.08.2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Згідно довідки №5728 від 25.09.207р., наданою УПСЗН Лисичанської міської ради, [PERSON] отримує тимчасову допомогу на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів. За період з березня по серпень 2017р. розмір вищевказаної допомоги становить 1668,76 грн. (а.с.13). З довідки №309 від 22.09.2017 р. вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у Лисичанському міському центрі зайнятості, як безробітна з 12.09.2017 року (а.с.14). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров'я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Згідно ч.2 ст.182 СК України, в яку внесені зміни на підставі Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до припису прикінцевх положень зазначеного закону, цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону. Зазначений закон був опублікований в Офіційному віснику України №48 від 20.06.2017 року, таким чином, зміни до ст.182 СК України набирають чинності 20.07.2017 року. Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому вимоги позивачки про зміну розміру аліментів саме з 08 липня 2017 року, задоволенню не підлягають. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 13.08.2013 року у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати починаючи з дня набранням цим рішенням законної сили з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181,182,191 СК України,

Outcome: partial