Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку посилаючись на те, що відповідач є батьком їх доньки [PERSON], [INFO]. Досягнувши повноліття, донька продовжує навчання, з 01.09.2013 року у Харківському політехнічному інституті, є студентом денного навчання факультету технології органічних речовин, терміном навчання 4 роки, до 30 червня 2017 року. Позивачка працює, надає доньки матеріальну допомогу, але її доходів не вистачає самостійно забезпечити доньку всім необхідним для життя та навчання. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з дня звернення до суду та до закінченням донькою учбового закладу, або до досягнення нею двадцятитрирічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки про причини своєї неявки відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, суд вважає за можливе, за згоди позивачки, викладеній в письмовій заяві, ухвалити заочне рішення. Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу за своєї відсутності. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка являється студентом, з 01 вересня 2013, денного відділення Харківського політехнічного інституту факультету технології органічних речовин, термін навчання - 4 року, до - 30 червня 2017 року (а.с. 14). Відповідач інвалідом не є, хронічними захворюваннями не страждає, стягнення по виконавчим листам з нього не проводяться, відповідно, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину, розміру цих аліментів, що можуть призначатися у частці від заробітку платника аліментів або у твердій грошовій сумі, суд керується своїм внутрішнім переконанням та врахує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, до яких належать: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; - інші обставини, що мають істотне значення (сімейний стан дитини, стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан зацікавленої особи, наявність у останньої осіб, яких він зобов'язаний утримувати, наявність у батьків невиконаних грошових зобов'язань, тощо), наявність нерегулярного, мінливого доходу. З урахуванням матеріального, сімейного становища відповідача, інших обставин справи, судом встановлена його спроможність надавати утримання своїй повнолітній дочці у розмірі,який просить позивачка. При цьому, положення ч. 2 ст. 182 СК України до даних відносин не застосовується. За таких обставин, суд задовольняє позов частково. А тому,

Outcome: partial