Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати, що частка померлої [PERSON], в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0851 га, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка знаходиться в м. Дрогобич по вул. Св. Юра, 27 а, кадастровий номер №4610600000:00:022:0069, становила -1/2. В обґрунтування позову покликається на те, що 25.12.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру №1, в будинку 27 а, який знаходиться по вул. Св. Юра, у м. Дрогобич і на частку у спільній сумісній власності на вищевказану земельну ділянку. За життя мати заповіту не складала. Іншими співвласниками земельної ділянки є відповідачі, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 31.12.2004 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши клопотання про розгляд справи у її відсутності, підтримання позовних вимог. Від відповідачів в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без їх часті, та відсутність заперечень проти задоволення позову. Додатково зазначили, що між ними та покійною [PERSON] була домовленість про визначення та користування саме по ? ідеальних частин земельної ділянки. Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. 25.12.2015 року померла мати позивачки [PERSON] ( дівоче [PERSON]) [PERSON] [PERSON], яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер : 11278147 від 21.10.2013 року була власником [ADDRESS]., що по вул. Св.Юра, м. Дрогобич. Поряд з цим, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВА №207160, виданого 31.12.2004 року Дрогобицьким МУЗР [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0851 га, що в м. Дрогобич по вул. Св. Юра, 27а, Львівської області з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та господарських будівель; №4610600000:00:022:0069, разом із співвласниками : [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( м. Дрогобич. Вул. Св. Юра, 27а/2). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. 26.07.2016 року приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] листом розяснила позивачці про необхідність звернення до суду, оскільки у вищевказаному державному акті не визначено розмір ідеальних часток земельних ділянок, належних спадкодавцю. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 172 ЦК України майно, що перебуває у спільній власності, може бути за згодою співвласників поділене між ними. При цьому право спільної сумісної власності на таке майно припиняється. Втім, у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку з смертю одного з них. Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельної ділянки, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника ( землекористувача). Поряд з цим, згідно ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів між ними. Обставин, які б мали істотне значення для збільшення чи зменшення частки співвласників судом не встановлено. Таким чином, враховуючи вище викладене, виходячи з рівності часток та враховуючи, що співвласників будинку є двоє, враховуючи частки у будинку, який розташований на спірній ділянці, домовленість про користування по 1/2 ідеальних частин земельної ділянки, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивачки та визначення, що частка спірної земельної ділянки покійної [PERSON] становила 1/2 ідеальних частин.

Outcome: approved