Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення розміру часток у спільному майні та визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. В заяві вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1994р., виданого Державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної власності належала її батькові [PERSON] та матері [PERSON]. [INFO]. батько позивачки - [PERSON] помер. Після смерті останнього позивачка в установлений законом шестимісячний строк звернулася до Другої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька, а матір позивачки у той же строк звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка на корить доньки спадкодавця - позивачки у справі. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину зазначеної квартири, постановою державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В. від 14.04.2014р. позивачці відмовлено, оскільки свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано спадкодавцем у ДКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації». З метою захисту своїх прав, позивачка просить встановити частку спадкодавця [PERSON] у спільному майні з [PERSON], а саме квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири у порядку спадкування після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №976. (а.с.6). З копії спадкової справи №33/2013р., вбачається, що спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] є донька - [PERSON], яка 07.03.2013р. звернулася до Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою за №164 про прийняття спадщини за законом після смерті батька та дружина - [PERSON], яка заявою від 07.03.2013р. за № 165, поданої державному нотаріусу Другої маріупольської нотаріальної контори відмовилася від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого не складалась, на користь доньки спадкодавця - [PERSON]. (а.с.56,60). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Бюро записів актів громадянського стану м. Бердянськ Запорізької області, актовий запис №1206, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с. 58). Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом записів актів громадянського стану м. Маріуполя Донецької області, [PERSON], [INFO] 23 травня 1981 року зареєструвала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу обрала прізвище чоловіка - «[PERSON]», про що зроблений відповідний актовий запис № 1633. (а.с.59). Відповідно до частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В. від 14.04.2014р. за №527/02-31 позивачці відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO]. [PERSON], в зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності спадкодавця на конкретний вид нерухомого майна, зареєстрованого у відповідному органі у встановленому законом порядку. (а.с.5) З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 24.07.2014р. вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відомості на квартиру [ADDRESS] - відсутні. Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їх на праві спільної власності (спільне майно), яка за ч.4 цієї ж статті вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст. 357 частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Оскільки відповідно до Свідоцтва про право власності на житло видане 16.02.1994р. ДП «Житловик», реєстровий № 16649, спадкодавцю - батькові позивачки [PERSON] та її матері [PERSON] передано у спільну власність квартиру [ADDRESS] без визначення часток та відповідний договір про встановлення їх розміру між співвласниками також відсутній, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення розміру часток у спільному майні підлягають задоволенню та встановлює, що [PERSON] у праві власності з [PERSON] на квартиру [ADDRESS] належала ? частка зазначеного нерухомого майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на частину спірної квартири, однак у встановленому законом порядку не здійснив його державну реєстрацію, позивачка, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], тому суд вважає, що позивачка має право звернутися до суду за захистом свого права з вимогою про визнання свого права власності в порядку спадкування на вказане майно, оскільки реалізувати своє право на спадщину вона не має можливості лише з причин відсутності державної реєстрації в установленому законом порядку правовстановлюючого документу на нерухоме майно. У зв'язку з викладеним, приймаючи до уваги, що відповідач не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та задовольняє їх. На підставі викладеного,

Outcome: approved