Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності колишнього КСП «Родіна» та розташоване на території Вахновецької сільської ради Новоушицького району. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №078899. Позивачка, як спадкоємець за законом звернулась до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте через відсутність у спадкодавця оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Окрім того,\~позивачка просить\~суд встановити\~факт спільного\~ проживання\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2003 року по день смерті останньої [INFO] . Ухвалою суду\~від \~15\~вересня 2020\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~даним позовом,\~ призначено\~підготовче засідання,\~надано відповідачу\~строк для\~подання відзиву\~на позов\~та задоволено\~клопотання позивачки\~про витребування\~у \~нотаріуса \~копії спадкової\~справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] 29 жовтня 2020 року від відповідача Вахновецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позов визнає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що позов підтримує. Інших заяв чи клопотань не надходило. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи та визнанням відповідачем позову, суд згідно з ч.2 ст.247, ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення у підготовчому судовому засідання без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Свідоцтвом про народження підтверджено, що позивачка є дочкою [PERSON] (а.с.6). Свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу підтверджено зміну прізвища позивачки з [PERSON] на [PERSON] , з [PERSON] на [PERSON] (а.с.7-10). Із довідки №46 від 10 лютого 2020 року виданої Новоушицькою селищною радою вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до довідки №131 від 15 червня 2020 року виданої Новоушицькою селищною радою [PERSON] з жовтня 2003 року почала постійно проживати разом із своїм батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] (а.с.22). Письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] підтверджується те, що [PERSON] доглядала за своїм батьком [PERSON] до дня смерті, проживала у його будинку від жовтня 2003 року, допомагала вести домашнє господарство, проводила його похорон за власний рахунок, а після смерті продовжує проживати в його будинку (а.с.23,24). Постановою нотаріуса №64/02-31 від 10 червня 2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] (а.с.19). Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз.2 п.2 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Таким чином, суд вважає, що факт спільного проживання позивачки разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , доведеним. Із повідомлення приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу Поліховської Л.В. від 17 вересня 2020 року № 112-01-16, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Позивачці відмовлено, як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно (а.с.20). Вказана відмова нотаріуса стала підставою для звернення позивачки з даним позовом до суду. Згідно з вимогами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 020, виданого 14 вересня 1995 року КСП «Родіна» с.Вахнівці, прізвище [PERSON] прописано за № 3, а в протоколі розподілу земельних чпасток (паїв) під №154 (а.с.12-16). Відповідно до повідомлення відділу у Новоушицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, копії книги реєстрації сертифікатів [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №078899. Грошова оцінка земельних часток (паїв) колишнього КСП «Родіна» с.Вахнівці, становить 74917,41 грн., розмір паю - 2,65 умовних кадастрових гектарів (а.с.17). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Суд установив, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Родіна» с.Вахнівці та одержання останнім державного акту на право колективної власності на землю, спадкодавець [PERSON] перебував у членах КСП, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), тому набув права на земельну частку (пай). Відповідно право на земельну частку (пай) увійшло до складу спадщини після смерті останнього, яке прийняла позивачка. Суд дійшов до висновку, що сертифікат серії ХМ №078899, що посвідчував право, [PERSON] на земельну частку (пай), втрачений, а тому позивачка не може оформити спадкові права через нотаріальну контору і захистити свої права, як спадкоємця, іншим чином, окрім як у судовому порядку. Відсутність у спадкодавця оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права. При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved