Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивачка через представника звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що кімната [ADDRESS] була надана [PERSON] , на підставі рішення адміністрації, профкому ОАО «СРЗ» від 24.12.2002 року. В зазначеній кімнаті вона була зареєстрована [INFO] та проживає по теперішній час. На даний час виникла необхідність приватизувати зазначену кімнату, про що [PERSON] , звернулася із заявою до відповідача, однак, листом № 14-01-15/1200 від 27.12.2019 року їй було відмовлено на підставі того, що серед поданих нею документів відсутні відомості про її реєстрацію в період з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року. Фактично [PERSON] , весь цей період проживала у м. Суми, але реєстрації з 1993 року по 2002 рік не мала. Ніякого житла [PERSON] , не приватизувала, в списках громадян на отримання приватизаційних паперів вона не значиться, житловий чек вона не використала. Станом на 29.12.2019 року зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою [ADDRESS] , [PERSON] не має. В зазначеній кімнаті вона проживає з 2003 року, сумлінно виконує всі обов`язки квартиронаймача, підтримує житло в належному стані, проводить косметичні ремонти, сплачує всі комунальні послуги, заборгованості по платежам не має. Просить встановити факт постійного проживання [PERSON] на території м.Суми Україна в період з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року без реєстрації; зобов`язати відповідача Управління «Центр з надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради прийняти від [PERSON] документи, які необхідні для здійснення приватизації кімнати [ADDRESS] , без довідки про реєстрацію проживання в м.Суми з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року; зобов`язати відповідача «Центр з надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради вчинити дії по передачі у приватну власність (приватизацію) на ім`я [PERSON] кімнати [ADDRESS] Суми без довідки про реєстрацію в м.Суми з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року. Представник позивачки адвокат Прихожай Т.І. у судовому засідання позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні надали пояснення, які підтверджують факти, викладені у позовні заяві. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що кімната [ADDRESS] була надана [PERSON] , на підставі рішення адміністрації, профкому ОАО «СРЗ» від 24.12.2002 року протокол № 17, що підтверджується копією ордеру № 93 серії 00486 (а.с. 5). В зазначеній кімнаті вона була зареєстрована з 14.05.2003 року та проживає по теперішній час, що підтверджується довідкою з місця проживання та показаннями свідків. (а.с. 6). З метою приватизації кімнати [PERSON] , звернулася із заявою до відповідача, однак, листом № 14-01-15/1200 від 27.12.2019 року їй було відмовлено на підставі того, що серед поданих нею документів відсутні відомості про її реєстрацію в період з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року, що підтверджується копією відповіді відповідача (а.с. 17). Фактично [PERSON] , народилася у с.Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області, після чого в 1966 році разом з батьками приїхала до м.Суми, де одружилася, та [INFO] народила сина [PERSON] В м.Суми вона постійно проживала з 1966 року по теперішній час. Місце проживання сім`ї [PERSON] , в м.Суми змінювалося, останнім зареєстрованим місцем її проживання була кв [ADDRESS] [ADDRESS] , де проживала з сином з 19.08.1988 року по 27.05.1993 рік, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.7). В 1993 році [PERSON] проживала на орендованих квартирах, спочатку по [ADDRESS] року мешкала по [ADDRESS] році [PERSON] отримала кімнату в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , де була зареєстрована з 08.10.2002 року по 18.04.2003 рік. В 2003 році, [PERSON] , як колишньому робітнику рафінадного заводу, була виділена кімната [ADDRESS] , [ADDRESS] саме [ADDRESS] . Таким чином, з м.Суми з 1966 року [PERSON] , нікуди не виїздила, постійно мешкала в м.Суми, але реєстрації з 1993 року по 2002 рік не мала. В 1993 році [PERSON] , отримала травму правого ока, була оперована в Сумській обласній клінічній лікарні, а на початку грудня 1997 року вона отримала травму лівого ока, також була оперована в Сумській обласній клінічній лікарні, де була проведена операція по видаленню ока, що підтверджується випискою з медичної карти (а.с. 32). В 2003 року [PERSON] , отримала інвалідність 1 групи довічно, оскільки після отриманих травм вона повністю втратила зір (а.с. 13). Відповідно до довідки ВАТ «Сумський рафінадний завод» № 370 від 04.09.2001р., [PERSON] працювала в ВАТ «Сумський рафінадний завод» з 11.04.1985р. по 24.01.1991р. (а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, представником позивачки цілком доведено факт постійного проживання [PERSON] на території м.Суми Україна в період з 27.05.1993 року по 08.10.2002 року без реєстрації. Також судом встановлено, що [PERSON] житла не приватизувала, в списках громадян на отримання приватизаційних паперів вона не значиться, житловий чек вона не використала, що підтверджується довідкою AT «Державний Ощадбанк» № 116.145-33/709 від 24.10.2019 року (а.с. 11). Згідно довідки СМР Департамент забезпечення ресурсних платежів від 08.10.2019 року, станом на 29.12.2019 року зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою [ADDRESS] , [PERSON] не має (а.с.12). В зазначеній кімнаті вона проживає з 2003 року, сумлінно виконує всі обов`язки квартиронаймача, підтримує житло в належному стані, проводить косметичні ремонти, сплачує всі комунальні послуги, заборгованості по платежам не має. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках де мешкають два і більше наймачів та належних до них господарських споруд та приміщень (підвалів, сараїв та інше) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч.1 ст.2 вищезазначеного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно ст. 5 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Тому, відмова відповідача щодо надання позивачці дозволу на приватизацію кімнати [ADDRESS] , якою вона користується більше 17 років, є незаконною, вона на законних підставах вселилася у спірну кімнату, законність її проживання за вищевказаною адресою не оспорюється, тому право позивачки на приватизацію підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved