Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення у розмірі 1008,93 грн., яка утворилася за період часу з 01.08.2012 року по 01.02.2013 року. В ході розгляду справи позов було уточнено. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачці надавалися послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, які відповідачка зобов'язана своєчасно оплачувати. Згідно рішення виконавчого комітету Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 15-6 від 18.04.2012 року, розмір поливної площі визначається згідно технічному паспорту БТІ з урахуванням розміру фактичної площі, яка обробляється. Згідно договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 20.04.2012 року, поливна площа за місцем мешкання відповідачки становить 1674 кв.м. З урахуванням цієї площі відповідачці була нарахована плата за полив присадибної ділянки у розмірі 8559,41 грн., яку просив стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача Зозуля О.С. підтримала позовні вимоги і пояснила, що у відповідачки за місцем проживання не встановлений прилад обліку водопостачання, нарахування за воду здійснюється за затвердженими органом самоврядування нормами питного водопостачання. Крім того, проводиться нарахування на полив за затвердженими нормами, виходячи з площі землі, протягом поливного сезону з 01 травня по 01 вересня відповідного року. В 2012 році відповідачці нараховані за полив присадибної ділянки 8573,75 грн. виходячи з поливної площі 1674 кв.м. Заборгованість по оплаті послуг утворилась з 01.05.2012 року. Представник відповідачки [PERSON] позов не визнав і пояснив, що послугами водопостачання, які надає позивач, для поливу відповідачка [PERSON] за місцем її мешкання не користувалася, оскільки на присадибній ділянці є колодязь, з якого здійснюється полив присадибної ділянки. Зазначив, що позивачем взагалі не встановлено, яка саме площа земельної ділянки за місцем мешкання відповідачки є поливною. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачки, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] мешкає у будинку [ADDRESS], користується послугами водопостачання, які надає Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», та зобов'язана проводити оплату за водопостачання, яка повинна вноситися своєчасно. Домоволодіння відповідачки за вищевказаною адресою не має приладу обліку води, нарахування проводиться за нормами споживання, що також було доведено сторонами у судовому засіданні (а.с. 6, 9, 10). Загальна площа земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], складає 0,1774 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 59). Згідно технічного паспорту БТІ на житловий будинок по [ADDRESS], на земельній ділянці за вказаною адресою забудовано (під будівлями) 228,0 кв.м, тротуар - 93,3 кв.м, замощення - 134,7 кв.м (а.с. 60-65). Тобто, площа землі по [ADDRESS], вільна від забудов і замощень, складає 1318 кв.м (1774 кв.м - /228,0 кв.м + 93,3 кв.м + 134,7 кв.м/). Згідно довідки Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 24.03.2014 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]; загальна площа земельної ділянки згідно книги погосподарського обліку складає 0,1674 га; за даною адресою розташовано колодязь, але відповідних документів на це немає (а.с. 81). У договорі про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, укладеному 20 лютого 2012 року між КП «Компанія «Вода Донбасу» і [PERSON], у п. 3 зазначена загальна площа зелених насаджень, саду, городу - 1674 кв.м. (а.с. 18-20). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, первісно відповідачці була нарахована заборгованість за полив із розрахунку поливної площі 200 кв.м за період часу з 01.08.2012 року по 01.02.2013 року у розмірі 1008,93 грн. (а.с. 6). Після уточнення позовних вимог позивачем відповідачці була нарахована заборгованість за полив із розрахунку поливної площі 16742 кв.м за період часу з 01.08.2012 року по 01.02.2013 року у розмірі 8573,76 грн. (а.с. 43). Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, що спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою регламентуються Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 року, з наступними змінами та доповненнями. Статтями 19, 21, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладання між споживачами та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно до вимог ст. 13 зазначеного Закону України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води та питного водопостачання, крім іншого також належить встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стандарти, нормативи, норми, порядок та правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляє та затверджує КМУ, центральний орган виконавчої влади у сфері стандартизації, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень і згідно законодавству. Повноваженнями щодо затвердження норми споживання та якості, цін на послуги відповідно до ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» наділені органи місцевого самоврядування. Згідно ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюється у встановленому законодавством порядку. Порядок справляння плати за надання послуг з питного водопостачання встановлюється законодавством. Згідно п.17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Відповідно до п.18 вищевказаних Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Пункти 20-21 вказаних Правил передбачають, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно постанови КМУ № 1107 від 25.08.2004 року «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання», нормативом (нормою) питного водопостачання є розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому об'єкті або транспортному засобі. Перегляд нормативів питного водопостачання здійснюється один раз на три роки. Методика визначення нормативів питного водопостачання населення розробляється та затверджується центральнім органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішенням виконавчого комітету Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 18 квітня 2012 року № 15-6 встановлені норми використання води на полив присадибної ділянки у розмірі 10 літрів на добу на 1 кв.м. Згідно цього рішення поливним періодом визнано період з 01 травня по 01 вересня. Додатком до вищевказаного рішення також встановлено, що розмір території присадибної ділянки під садом, городом встановлюється згідно технічного паспорту, виданого БТІ, з урахуванням фактично обробленої площі (а.с. 22-23). З пояснень представника позивача в судовому засіданні було встановлено, що розрахунок за полив за зазначений період відповідачці проводився спочатку виходячи з поливної площі 200 кв.м, яка зазначена в акті інвентаризації приватного сектору від 28.02.2012 року (з незрозумілими виправленнями) (а.с. 14-17) і який суд не може брати до уваги як належний доказ, а потім - виходячи з поливної площі 1674 кв.м, яка зазначена в договорі про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 20 лютого 2012 року. Представник відповідача у судовому засіданні зазначав, що з відповідачкою [PERSON] взагалі не погоджувався акт інвентаризації щодо фактичного розміру поливної площі. Полив городу відповідачка здійснювала з колодязя, який знаходиться на території її домоволодіння. Будь-яких доказів того, що відповідачка здійснювала полив городу з системи централізованого водопостачання позивачем надано не було. З розрахунку, наданого представником позивача, вбачається, що відповідачкою своєчасно оплачуються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Суму заборгованості за полив за 2012 рік відповідачка не оплатила. На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що акт інвентаризації приватного сектору від 28.08.2012 року в присутності споживача [PERSON] не складався, у зв'язку з чим до даного акту суд відноситься критично і не приймає його до уваги як належний доказ; будь-яких доказів щодо фактичного розміру (площі) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], яка обробляється та поливається, позивачем суду не надано; також у судовому засіданні представник позивача не довів, що відповідачка в період з 01.05.2012 року по 01.09.2012 року здійснювала полив присадибної ділянки за допомогою тимчасових водопровідних мереж, а не з колодязю, враховуючи те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed