Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі представника Плачинди К.О. звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання. Посилається на те, що 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 71/07 - МК - 21, згідно якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 15000 дол. США з оплатою за відсотковою ставкою 15 % річних. Згідно п. 2.3 Кредитного договору кредит надається на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 71/07 - МК - 21 від 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 05.04.2007 за реєстровим № 1884. Згідно п. 1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27,4 кв.м. за номером [ADDRESS] . У відповідності до п. 1.1 Договору іпотеки предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Бурдейним Ю.І. 02.04.2007 за реєстровим № 1722. 11.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії HAT № 315716, серія та номер 377, що видане 10.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. зареєстровано право власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 4 кв.м. 17.11.2020 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Кострижівської селищної ради Звенячинського старостинського округу №1 з заявою про надання інформації за вих. № 083-3-956/19 у якій просило надати інформацію щодо спорідненості зареєстрованих у вищевказаній квартирі осіб, належності неповнолітніх та/або малолітніх осіб до соціально незахищених категорій, про дату реєстрації у вищевказаній квартирі кожної зареєстрованої особи та перелік документів, що підтверджують її право на проживання в житлі як підставу для їх реєстрації. Згідно відповіді Кострижівської селищної ради Звенячинського старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області від 25.11.2020 за вих. № 800 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - мати [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 01.04.2003 року по даний час); [PERSON] - дочка [INFO] ; [PERSON] - син [INFO] ; [PERSON] - [INFO] ; [PERSON] - син [INFO] ; [PERSON] - дочка [INFO] . Вищевказані особи зареєстровані, але не проживають, а діти не навчались і не навчаються у Звенячинській ЗЗСО І-ІІ ступенів. Крім того позивач заначає, що однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27, 4 кв. м. за номером [ADDRESS] ще 02.04.2007 була відчужена [PERSON] [PERSON] . Через декілька днів , а саме 05.04.2007 , вказана квартира була передана [PERSON] в іпотеку ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 05.04.2007 року за реєстровим № 1884. Відповідачі є членами сім`ї колишнього власника квартири [PERSON] та права власності на вказану квартиру останні не мають. Натомість право користування вказаною квартирою відповідачів припинилося у зв`язку із відчуженням 02.04.2007 [PERSON] даної квартири [PERSON] , яка в подальшому передала її в іпотеку банку. Позивач посилається на те, що реєстрація відповідачів в житловому приміщенні, яке йому належить, перешкоджає в повній мірі реалізувати своє право щодо користування та розпорядження майном. У зв`язку з цим позивач просить: усунути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перешкоди у здійснення права користування квартирою під [ADDRESS] , шляхом позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання наступних осіб: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, обгрунтував вищенаведеним. Просив позов задовольнити . Відповідачка [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суду вказала, що підстави для їх виселення відсутні. Пояснила, що вона була зареєстрована в спірній квартирі як дружина її власника [PERSON] . У них в шлюбі народилося двоє дітей, які також були зареєстровані за цією адресою. Після розлучення з чоловіком вона разом із дітьми виселилася із цієї квартири, перейшла проживати в с. Веренчанка, де у неї народилося ще троє дітей, місце проживання яких, також зареєстроване за місцем її реєстрації. Проте з 2009 року вона з дітьми повністю звільнила спірну квартиру, з цього часу в ній не проживає, її речі та інше майно належне їй та її дітям у квартирі відсутнє. В даний час вона із дітьми проживає в [ADDRESS] , в будинку який вона придбала, але не оформила право власності. Діти навчаються у Веренчанській загальноосвітній школі. Квартирою вона та її діти не користуються, але не можуть знятися з реєстрації, оскільки не мають можливості зареєструвати своє проживання в іншому житлі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про розгляд справи. Представник третьої особи - Божисько І.В. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування та визнав за недоцільне знімати з реєстрації місця проживання відповідачку з її дітьми. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27, 4 кв. м. за №7, що знаходиться в будинку за [ADDRESS] 02.04.2007 відчужена [PERSON] [PERSON] за договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Бурдейним Ю.І. (а.с.6-7). 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 71/07 - МК - 21, згідно якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 15000 дол. США з оплатою за відсотковою ставкою 15 % річних. Згідно п. 2.3 Кредитного договору кредит надається на споживчі цілі ( а.с.19-13). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 71/07 - МК - 21 від 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 05.04.2007 за реєстровим № 1884 (а.с. 18-22). Згідно п. 1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27,4 кв.м. за номером [ADDRESS] . 11.02.2016 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії HAT № 315716, серія та номер 377, що видане 10.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. зареєстровано право власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 4 кв.м. (а.с.25) Відповідачі: [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] її дітьми від другого шлюбу, [PERSON] , [PERSON] являються дітьми колишнього власника квартири [PERSON] та права власності на вказану квартиру останні не мають. Згідно відповідей Кострижівської селищної ради Звенячинського старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області від 12.11.2020 за № 779, від 25.11.2020 за №800 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - мати [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 01.04.2003 по даний час); [PERSON] - дочка [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 24.06.2003 по даний час); [PERSON] - син [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 30.10.2004 по даний час); [PERSON] - [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 15.02.2010 по даний час); [PERSON] - син [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 21.06.2011 по даний час); [PERSON] - дочка [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 20.01.2015 по даний час). Фактично вищевказані особи зареєстровані, але не проживають. Діти не навчалися і не навчаються у Звенячинському ЗЗСО І-ІІІ ступенів ( а.с.31-32). Згідно відповіді Веренчанської ОЗЗСО І-ІІ ступенів імені І.Вільде від 24.11.2020 за № 113 [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] навчаються у Веренчанській ОЗЗСО І-ІІ ступенів ім..І.Вільде. [PERSON] , [INFO] даний заклад не відвідує, оскільки не досягла шестирічного віку (а.с.33). На сьогоднішній день позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у його квартирі [ADDRESS] . Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житлом та зняття з реєстрації місця проживання відповідачів із спірної квартири, посилаючись на те, що право користування вказаною квартирою відповідачів припинилося у зв`язку із відчуженням 02.04.2007 [PERSON] даної квартири [PERSON] , яка в подальшому передала її в заставу банку. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також і в ч.1 статті 405 ЦК України. Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 391 ЦК України наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення (квартири), вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як встановлено судом, квартира належить ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом 10.02.2016. Однак в даній квартирі відповідачі не проживають з 2009 року і цю обставину не заперечували в судовому засіданні сторони по справі. Судом встановлено, що фактичне місце проживання відповідачів [ADDRESS] , що підтверджується поясненнями відповідачки, довідкою Веренчанської сільської ради від 22.06.2021 за №897 та відомостями, які містяться у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кострижівської селищної ради від 23.06.2021. Так із висновку органу опіки та піклування від 23.06.2021 вбачається, [PERSON] згідна знятися з обліку за адресою [ADDRESS] , однак не має можливості приписатись за адресою, де фактично проживає з 2009 року, [ADDRESS] . Враховуючи наведене, орган опіки та піклування Кострижівської селищної ради вважає за недоцільне зняття з реєстрації дітей в [ADDRESS] . Згідно роз`яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п.33, 34 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, ст. 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Частиною другою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч.1-4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що неповнолітні відповідачі із 2009 і по даний час проживають в [ADDRESS] разом із своєю матір`ю [PERSON] . Зважаючи на те, що спірна квартира не є місцем проживання матері неповнолітніх відповідачів, фактичним місцем їх проживання є місце проживання їх матері, суд приходить до висновку про те, що дане житлове приміщення не може вважатися місцем їх проживання. Враховуючи те, що позивач заперечує проти реєстрації відповідачів у належній йому квартирі, суд вважає, що визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в інтересах яких діє відповідачка [PERSON] , такими що втратили право користування спірним житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] , буде найефективнішим способом захисту порушеного права позивача та у жодному разі не призведе до порушення житлових прав відповідачів, особи яких в тому числі є малолітніми та неповнолітніми. За таких обставин вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою підлягає задоволенню. Що стосується вимоги про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання в спірній квартирі слід відмовити, виходячи з наступного Як вказав Верховний Суд у постанові №336/1773/17 від 14.05.2020 року: «відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Разом з тим, зняття з реєстраційного обліку проводиться у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015р. №888-VIII, відповідно до положень якого питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не мешкає у спірному житловому приміщенні понад встановлений законодавством строк не входить до компетенції суду, а з 04.04.2016 р. здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року за №207, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, визнання в судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням саме по собі є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Крім того, при вирішенні питання судом про примусове зняття з реєстраційного обліку на підставі рішення суду передбачений інший суб`єктний склад, а тому такі вимоги позивача являються передчасними, в тому числі, беручи до уваги зазначений позивачем суб`єктний склад учасників справи у даному конкретному випадку. А саме, позивачем не зазначено в якості відповідача по справі центр надання адміністративних послуг відповідної територіальної громади. Тому, зазначена позовна вимога, на думку суду, є передчасною та не підлягає задоволенню. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. В задоволенні решти позовних вимог - слід відмовити. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст.316,317,319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial