Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], який був придбаний сторонами під час перебування їх у шлюбі. Згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2004 року власником будинку є відповідач. У березні 2007 року рішенням суду їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка разом з малолітніми дітьми [PERSON], 2003 р.н., та [PERSON], 2004 р.н., залишилась проживати у згаданому будинку. Відповідач у вказаному будинку не проживає близько пів року. 09 березня 2015 року відповідач вигнав позивачку з дітьми з будинку. 10 березня 2015 року відповідач змінив замок у вхідних дверях їхнього будинку. Тому позивачка звернулась з позовом до суду та просить зобов'язати відповідача терміново усунути перешкоди у користуванні їй та малолітнім дітям помешканням, що знаходиться за адресою [ADDRESS], шляхом вселення до данного будинку та надання їй ключів від зміненого відповідачем замка. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував і просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне. З 25 липня 2003 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є двоє малолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] 29.12.2004 року згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2705, [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Позивач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою з 21.01.2005 року (а.с.35). Згідно домової книги, за вказаною адресою зареєстровані також [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] 16.03.2007 року шлюб між сторонами у справі було розірвано (а.с.13). Позивач разом зі своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживала у будинку за адресою [ADDRESS], починаючи з 2005 року та залишилася проживати у ньому після розірвання шлюбу з відповідачем, що не оспорюється сторонами у справі. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона проживає по сусідству з будинком за адресою: [ADDRESS]. З початку весни 2015 року позивачка з дітьми [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку не проживає, у будинок та до господарських приміщень потрапити не може, оскільки все закрите. Навіть інвентар, щоб обробити город біля будинку, позивач постійно просить у свідка. Старша донька [PERSON] інколи заходить до будинку разом із батьком. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що позивачка з дітьми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає близько двох місяців, позивач не має доступу до будинку, при свідкові телефоном зверталася до відповідача з проханням надати доступ до будинку. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона працює листоношею, близько двох місяців між сторонами у справі тривають судові спори, у зв'язку з чим їй доводиться вручати судові повітки останнім. Відповідачу вона приносить повістки на адресу: [ADDRESS], але там взагалі ніхто не живе, а позивачу судові повістки вона вручає за іншою адресою. Свідок [PERSON], допитаний у судовому засіданні, показав, що він являється батьком відповідача, позивачка з дітьми [PERSON] та [PERSON] у вказаному будинку не проживає орієнтовно з 08.03.2015 року, по якій причині, свідку не відомо. Старша донька [PERSON] проживає разом з ним та дружиною. Ключі від будинку у дітей маються, а чому немає у позивачки, свідку не відомо. Свідок [PERSON], допитана у судовому засіданні, показала, що вона являється матір'ю відповідача, останній не чинить позивачці перешкод у користуванні житловим будинком, позивачка відвідує будинок. Позивач і дитина [PERSON] у будинку не проживають з 09.03.2015 року, по якій причині, свідку не відомо. Старша дитина [PERSON] проживає разом із свідком. [PERSON] не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], бо мати дитини там не проживає. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 статті 156 Житлового кодексу України встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності із ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, позивачка зі своїми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали у будинку за адресою: [ADDRESS], починаючи з 2005 року. Припинення сімейних відносин з відповідачем, за яким зареєстроване право власності на вказане домоволодіння, в силу положень ч.4 ст.156 Житлового кодексу України не позбавило її права користування займаним приміщенням. Крім того, як вбачається з обставин справи, згаданий житловий будинок був придбаний під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. Статтею 47 Конституції України встановлено: ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідач чинить перешкоди позивачці та їх дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у користуванні житловим будинком, оскільки позивач та її дитина [PERSON] позбавлені можливості потрапити до будинку, що підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], а свідок [PERSON] показала, що [PERSON] не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], через те, що мати дитини - позивач у справі там не проживає. Враховуючи викладене вище, положення ст.39 ЦПК України, відповідно до яких права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді їхні батьки, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим, а порушене право позивачки та її малолітніх дітей, про вселення яких у житловий будинок просить позивачка, підлягає захисту у судовому порядку. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України 243,60 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved