Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна-45» звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позову вказує, що 22 січня 2009 року зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна-45», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 586518. Скорочена назва юридичної особи ОСББ «Гагаріна-45». ОСББ «гагаріна-45» здійснює комплексне обслуговування житлового будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України серії АА № 755172. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є співвласником цього багатоквартирного будинку. Рішенням загальних зборів ОСББ «гагаріна-45» від 28.12.2015 (протокол № 11) затверджено Статут ОСББ «Гагаріна-45» в новій редакції. Згідно п.2 розділу V Статуту ОСББ «Гагаріна-45» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності з вимогами ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Розмір щомісячного внеску на утримання будинку і прибудинкової території затверджується рішенням загальних зборів ОСББ «гагаріна-45». Так, рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-45» від 30.10.2019р. (протокол №18) затверджено внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 5,50грн. за 1 кв.м. площі. До цього тариф був 5,00грн. за 1 кв.м. площі. Отже, відповідно до положень ст. 322 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідач зобов`язана виконувати вимоги Статуту та рішення загальних зборів ОСББ «гагаріна-45» та вимоги цивільного законодавства. Проте, [PERSON] свій обов`язок по сплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території виконує не в повному обсязі. Платежі здійснює не регулярно, в результаті чого за період з 01.01.206 по 30.09.2020 утворилась заборгованість в розмірі 4045,66грн., тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 4045,66 та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 та витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача адвокат Топор І.О., в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати з правничої допомоги в розмірі 1600грн. Не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. причину неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції представника позивача, судом вирішено проводити розгляд справи в заочному порядку, за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22 січня 2009 року зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна-45», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 586518. Скорочена назва юридичної особи ОСББ «Гагаріна-45» (а.с. 5). ОСББ «гагаріна-45» здійснює комплексне обслуговування житлового будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України серії АА № 755172 (а.с. 6). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і є співвласником цього багатоквартирного будинку. За відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 26.11.2020 року, отриманої судом 03.12.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за вказаною вище адресою з 12.03.1993р. Рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-45» від 28.12.2015 (протокол № 11) затверджено Статут ОСББ «Гагаріна-45» в новій редакції (а.с. 7-10). Згідно п.2 розділу V Статуту ОСББ «Гагаріна-45» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. На виконання вказаних вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», розмір внеску за рішенням загальних зборів змінювався наступним чином. Так, рішенням загальних зборів ОСББ «Гагаріна-45» від 30.10.2019р. (протокол №18) затверджено внесок на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 5,50грн. за 1 кв.м. площі. До цього тариф був 5,00грн. за 1 кв.м. площі. Отже, відповідно до положень ст. 322 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідач зобов`язана виконувати вимоги Статуту та рішення загальних зборів ОСББ «Гагаріна-45» та вимоги цивільного законодавства. Проте, [PERSON] свій обов`язок по сплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території виконує не в повному обсязі. Платежі здійснює не регулярно, в результаті чого за період з 01.01.206 по 30.09.2020 утворилась заборгованість в розмірі 4045,66грн. У матеріалах справи відсутні відомості про наявність договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між відповідачем та ОСББ «Гагаріна-45». Між тим, відсутність такого договору не є підставою для відмови у задоволенні позову, зокрема, не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку сплачувати нараховані кошти за надані позивачем житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких є обов`язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Таким чином, за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 відповідач плату за житлово-комунальні послуги не здійснює та згідно оборотної відомості кв. [ADDRESS] , наданого ОСББ «Гагаріна-45» станом на 01.10.2020 відповідач [PERSON] має заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4045,66 грн. Такі обставини свідчать про те, що відповідач не має бажання добровільно сплачувати заборгованість. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Способи захисту щодо даного спору визначені статтею 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України). Правове регулювання правовідносин власників житлового приміщення належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. У статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондує зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, чинне законодавство визначає обов`язок для власника, незалежно від фактичного проживання, сплачувати комунальні послуги на утримання житла. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що ОСББ «Гагаріна-45» надавало відповідачу житлово-комунальні послуги, факт надання яких не спростовано відповідачем. Також встановлено, що борг відповідача перед позивачем за надання послуг з утримання будинків та прибудинкової територій за період з 01.01.2016 року по 30.09.2020 року становить 4045 грн. 66 коп. Вказаний борг нарахований, виходячи із загальної площі квартири та відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «Гагаріна-45». Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в межах заявлених: слід стягнути із [PERSON] на користь ОСББ «Гагаріна-45» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4045 грн. 46 коп. Окрім цього, статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №\~755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем долучено Договір про надання правничої допомоги від 27.10.2020, детальний опис робіт, а також квитанції до прибуткового ордеру б/н від 30.10.2020 на суму 800грн. та від 06.04.2021р. на суму 800грн.. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З урахуванням наданих позивачем доказів, відсутності жодних заперечень відповідача, до стягнення з відповідача підлягають витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 1600,00\~грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із [PERSON] на користь ОСББ «Гагаріна-45» слід стягнути судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп.(cудовий збір) сплачений позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved