Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що 06.07.2006 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. За рішенням Бродівського районного суду Львівської області відповідач виплачував аліменти на утримання сина. В даний час після досягнення повноліття син проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Син навчається у Львівському вищому професійному училищі інформаційно-компютерних технологій на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні. У зв'язку із навчанням сина позивачка багато витрачає коштів на проїзд, проживання, харчування, факультативи. Через те, що син навчається на денній формі, тому не може працювати та потребує матеріальної підтримки. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання. Однак, добровільно відмовляється надавати таку допомогу. Із посиланням на вимоги ч.1.3 ст.199 СК України просить стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення сином 23 років. 06.02.2018року відкрито провадження у справі. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 06.03.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилися. Позивачка та третя особа подали письмові заяви в яких позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити та у випадку неявки відповідача позивачка не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання, не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, яка долучена до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.07.2006 року розірвали (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження від шлюбу в сім'ї народився син [PERSON], [INFO] р.н.(а.с.4). Згідно довідки № 418 від 15.12.2017 р. виданої ДНЗ «Львівське ВПУ ІКТ» [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі Львівському професійному училищі інформаційно-компютерних технологій за третім атестаційним рівнем з 01.09.2015р. до 28.06.2018р.(а.с.9). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальне становище позивачки та враховуючи, що вона у зв'язку з навчанням сина [PERSON] несе витрати: на навчальні посібники, інші навчальні приладдя, по оплаті за одяг, взуття, проїзд, ліки тощо, то суд вважає, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача. Разом з тим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки фізично здоровий, обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю за станом здоров'я немає. На підставі ст.ст. 199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved