Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач Комунальне унітарне підприємство «Комунальник» Вижницької міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів та нарахувань за безпідставне їх використання. В позові зі зменшеними та уточненими вимогами, вказують на те, що між Комунальним унітарним підприємством «Комунальник», як Замовником, та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] , як Виконавцем, укладено Договір №09-8/1 від 19.09.2008 року на закупівлю та встановлення башти «Рожновського». За умовами зазначеного договору відповідач взяв на себе обов`язки по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», яка перебуває в комунальній власності, що була пошкоджена стихією (повенями) в липні 2008 року. Вартість робіт по капітальному ремонту башти «Рожновського» на час підписання договору становила суму в розмірі 120 000 гривень, по Кошторису закупівлі та встановлення цієї башти - 151, 117 грн. Позивач по справі, зобов`язався за умовами пунктів 2.2., 2.3. цього договору протягом 3-х днів після його підписання перерахувати 50 % зазначеної вартості на рахунок Виконавця. Замовник в термін до 5-ти днів після підписання договору передає Виконавцю технічне завдання та вихідні дані. Згідно пункту 2.4. договору - строк виконання робіт складав три місяці з дня надходже\-ння коштів на рахунок Виконавця. В разі невиконання пункту 2.4. Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі не менше облікової ставки НБУ, що діяла на час порушення умов договору, за кожен день прострочки (п.4.2. договору). Договір вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. На виконання вказаного договору КУП «Комунальник», як Замовник, виконав зі свого боку всі умови цього договору і, зокрема, по платіжному дорученню №141 від 23 вересня 2008 року переказав на рахунок Виконавця 30000 гривень, попередня оплата для робіт по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», згідно рахунку Виконавця №Ю/13-2 від 23 вересня 2008 року та договору №09-8/1 від 19 вересня 2008 року, а також по платіжному дорученню №196 від 25 листопада 2008 року переказав на рахунок Виконавця ще 30000 гривень, як оплата за роботи по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», згідно рахунку Виконавця №Ю/13-4 від 28 жовтня 2008 року та догово\-ру №09-8/1 від 19 вересня 2008 року. Ремонт та відновлення башти «Рожновського» станом на лютий-березень місяці 2009 року згідно відповіді Виконавця [PERSON]. від 23 грудня 2009 року було виконано частково та передано її Виконавцем на відповідальне зберігання до Чернівецького емальзаводу «Карпати» м. Чернівці вул. Заводська, 19. Як відповідає на претензії відповідач, в даний час ця башта знаходиться, ніби-то, на зберіганні на цьому заводі, але подальше виконання робіт по її відновленню та передачі позивачу для експлуатації, відповідач безпідставно відмовляється, незважаючи на умови визначені вище вказаним договором, чим завдає їм щоденних збитків у вигляді безпідставного користування близько десяти років отриманими від КУП «Комунальник» грошовими коштами в сумі 30000 гривень, та невиконання в повному обсязі робіт і неповернення обумовленого договором і належного позивачу майна - башти «Рожновського». Відповідач в даний час припинив свою підприємницьку діяльність та в зв`язку з цим 10.09.2016 року між сторонами було укладено Угоду про розірвання вище вказаного Договору №09-8/1 від 19.09.2008 року і відповідач так і не виконав умов вказаного договору, але грошові кошти по ньому отримав ще в 2008 році і по даний час не повернув. Хоча відповідач в даний час припинив свою діяльність як фізична особа підприємець та за його власним рішенням таку (підприємницьку) діяльність припинено, що підтверджується Витягом з ЄДРОУ №1003960878 від 11.05.2018 року, - відповідно до вимог ст.52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Вказує, що з часу припинення діяльності відповідача, як підприємця, боргові зобов`язання відповідача перед позивачем виникли з зобов`язань, як фізичної особи, що підтверджується листами громадянина [PERSON] від 10 серпня 2016 року, 12 вересня 2016 року, а саме, щодо повернення грошових коштів, якими відповідач користується безпідставно, оскільки договірні відносини припинені, як і підприємницька діяльність відповідача [PERSON] , а відтак виконувати свої зобов`язання по умовах договору, як фізична особа він уже не може, а позивач втратив все на що він розраховував при укладенні вище вказаного договору №09-8/1 від 19 вересня 2008 року, (відповідно до ст.ст.651, 652 ЦК України про істотні підстави для розірвання договору). Зазначають, що згідно актів: прийому-здачі науково-технічної продукції та акту виконаних робіт від 27-31.10.2008 року, прибутково-видаткової накладної №1 від 31.10.2008 року, розписки [PERSON] про виконання та отримання ним комплекту проектної документації, за виконану відповідачем [PERSON] проектно-коштористну документацію йому сплачено 30000грн., на які позивач погоджується та щодо правомірності їх отримання відповідачем не заперечує. Щодо решти суми 30000 гривень, то вважають, що відповідач користується ними незаконно і зобов`язаний їх повернути. Згідно розрахунку суми збитків неповернуті грошові кошти, як попередня оплата за відновлення башти «Рожновського», та завдані відповідачем збитки за користування цими коштами впродовж 10-ти років мають бути повернуті - стягнуті в примусовому порядку з відповідача [PERSON] з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, що становить загальну суму 72 145 гривень 88коп., а також він має сплатити три проценти річних від простроченої суми, що становить суму 9412,00 гривень та пені за шість останніх місяців в сумі 11562 гривень 98 коп. А всього на час розгляду справи судом відповідач [PERSON] , як фізична особа, після припинення підприємницької діяльності (від 31.12.2015 року) має оплатити позивачу завдані збитки на загальну суму 123 120 гривень 86 коп., з яких 30000 грн., - пряма сума неповернутих грошових коштів, 72 145 88 гривень 88коп., - встановлені інфляційні витрати за весь прострочення, 9412,00 гривень, - три проценти річних від простроченої суми, пені за шість останніх місяців в сумі 11562,98 гривень 98 коп. Позивач вказує, що до грошового зобов`язання з передачі грошей як ціни товару належать зобов`язання зі сплати вартості предмета договору (речей, іншого майна, майнових прав) за договором купівлі-продажу, поставки, вартості робіт послуг за договором підряду, надання послуг. Просили стягнути з [PERSON] , ідентифікаційний код [ADDRESS] на користь КУП «Комунальник», м.Вижниця Чернівецької області, Код ЄДРПО 34275470 - 123 120 (Сто двадцять три тисячі сто двадцять) гривень 86 коп., з яких 30000 (тридцять тисяч) грн., - пряма сума неповернутих грошових коштів, 72 145 88 (Сімдесят дві тисячі сто сорок п`ять) гривень 88коп., - встановлені інфляційні витрати за весь прострочення, 9412,00 (Дев`ять тисяч чотириста дванадцять) гривень, - три проценти річних від простроченої суми, пеня за шість останніх місяців в сумі 11562 гривень 98 коп. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.03.2019 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. 16.04.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, залучено до участі у справі за позовом Комунального унітарного підприємства КУП «Комунальник» Вижницької міської ради до [PERSON] про зобов`язання повернути майно та стягнення завданих збитків, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ВАТ «Чернівецький емальзавод «Карпати». 06.05.2019 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] , до спільного розгляду з первісним позовом (том 1 а.с.106). 07.05.2019 року відповідачем спрямовано на адресу суду відзив на позовну заяву, де відповідач позов не визнав повністю та вказав, що вартість договору 120 000 грн. була прийнята за укрупненими попередніми оцінками, згідно акту членів комісії про результати обстеження нанесених збитків внаслідок стихійного лиха 23-27 липня 2008 року від 07 серпня 2008 року. У зв`язку із браком коштів в державному бюджеті на ліквідацію наслідків стихійного лиха, яке мало місце в липні 2008 року, на той час, фінансування з центральних джерел було проведено частково, в даному випадку з 120 000грн. заявлених, позивачу було виділено лише 60 000грн. Крім того, кошторисний розрахунок капітальних затрат на відновлення водонапірної башти «Рожновського» показав значне перевищення заявленої суми, було визнано технічну і економічну недоцільність проведення капітального ремонту башти, тому Вижницькою міською радою прийнято рішення від 30.09.2008 року №94-16/08, відповідно до якого в договір №09-8/1 внесені зміни та доповнення. Щодо виготовлення нової башти і встановлення її на новому місці. При виконанні договору Позивач (замовник) частково оплатив вартість проектно-конструкторської документації резервуару для нової башти (борг складає 5,050грн.), а вартість виготовлення резервуару повністю фінансувалась з власних коштів Виконавця/Відповідача (акт за листопад (другий етап) 2008р.) за часткове виготовлення ємності на суму 24 950грн., із-за відсутності фінансування. У зв`язку з припиненням Позивачем фінансування по договору, резервуар був переданий на зберігання заводу, де знаходиться в даний період часу. Просив застосувати строки позовної давності до всіх вимог позивача. Відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Крім цього, 30.05.2019 року відповідачем [PERSON] спрямовано відзив на позовну заяву, де відповідач вказав, що договір на який посилається позивач розірваний угодою сторін 10 серпня 2016 року. Вказує, що відповідач виконав ряд робіт для спорудження водонапірної башти на новому місці, а саме розробкою нового індивідуального проекту водонапірної башти, її виготовлення, по суті, нового предмету. Згідно кошторису вартість будівництва нової водопровідної башти згідно прийнятого Вижницької міської ради рішення №94-16/08 від 30.09.2008 року складала 151 117 грн. Позивач перерахував Відповідачу 30 000 грн., при тому, що останній виконав, а Позивач прийняв обсяг робіт на 35 050 грн., тобто на 5050 грн. більше ніж було перераховано. Тобто, з врахуванням всієї суми перерахованих Позивачем всіх коштів 60 000грн. останнім прийнято робіт на суму 65 050 грн., що спростовує підстави для заяви Позивачем вимоги і доводить факт по розрахунках Відповідачем, а саме про наявність за ним заборгованості перед Відповідачем в сумі 5 050грн. Зазначене вище спростовує твердження Позивача про «…безпідставне користування чужими грошовими коштами…» та інше. Безпідставність позову позивача підтверджується і актами приймання-виконаних робіт. Вважає, що позивачем порушено умови та зобов`язання передбачені договором в частині як окремих перерахувань, так і оплати загальної суми по договору за фактично виконані Відповідачем роботи. Крім цього, в поданих 13.06.2019 року письмових поясненнях, позивач вказав, що позивачем приховані в позові дійсні обставини виконання договору. Вважає, що зобов`язання по договору ним виконано і підстав для звернення з позовом до нього немає. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позову (том 1 а.с.114-115, 203-205, 237-238). 15.05.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці, для належної підготовки справи для розгляду по суті, продовжено строк підготовчого провадження на п`ятнадцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 30 травня 2019 року (том 1 а.с.185). 30 травня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці закрито по справі підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1 а.с.225-226). Представник позивача Клим Н.І. в судовому засіданні зменшені та уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позові. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На запитання судді, підтвердила той факт, що виконуючою обов`язків директора [PERSON] підписані всі акти виконання робіт відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав в повному обсязі наданий відзив на позовну заяву та пояснення. Вказав, що ним виконані всі зобов`язання передбачені договором, а також роботи виконані з перевищенням тих зобов`язань які на нього покладені. Просив в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позивач не довів право на позов, підстав стягувати заборгованість з відповідача у позивача немає. Просив в задоволенні позову відмовити, в повному обсязі. Представник третьої особи керівник ВАТ «Чернівецький емаль завод «Карпати» Мельничук А.А. подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити у його відсутність. Рішення прийняти на розгляд суду (а.с.189). Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України). Відповідно до постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 2, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між Комунальним унітарним підприємством «Комунальник», в особі виконуючого обов`язки директора [PERSON], яка діє на підставі Статуту підприємства (Замовник) та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] (Виконавець), укладено договір №09-8/1 закупівлі та встановлення башти «Рожновського». Предметом договору є роботи по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», яка перебуває в комунальній власності, для ліквідації нанесених збитків стихією, яка сталася 23-27 липня 2008 року. Постанова КМУ №689 від 02.08.2008 року (том 1 а.с.6). За умовами зазначеного договору, зокрема п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4 - вартість робіт згідно даного Договору складає 120 000 гривень. Замовник протягом 3-х днів після підписання даного договору перераховує 50% зазначеної вартості по Договору на рахунок Виконавця. Строк виконання робіт складає три місяці з дня надходження коштів на рахунок Виконавця. Згідно п.3.1 Договору №09-8/1 - Виконавець передає Продукцію Замовнику по акту прийняття -передачі. Пункт 4.1. та 4.2 вище вказаного Договору передбачає відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань відповідно до чинного законодавства. В разі невиконання п.2.4 (в строк три місяці) Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі не менше облікової ставки НБУ, що діяла на час порушення умов Договору, за кожен день прострочки. На виконання умов договору, Позивачем перераховано на рахунок Відповідача 30 000 гривень, як попередня оплата для робіт по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», згідно рахунку-фактури Відповідача [PERSON] . №Ю/13-2 від 23.09.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням №141 від 23.09.2008 року (том 1 а.с.13). 03 жовтня 2008 року між Комунальним унітарним підприємством «Комунальник», в особі виконуючого обов`язки директора Овадюк Людмилою Станіславівною, яка діє на підставі Статуту підприємства (Замовник) та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] (Виконавець) підписано зміни та доповнення до договору №09-8/1 від 19.09.2008 року. Зокрема, внесено наступні зміни в Предмет договору: Виготовити архітектурно-планувальне завдання та іншу проектно-кошторисну документацію. Наразі затримки фінансування, вартість Договору підлягає перегляду та перезатвердженню (том 1 а.с.124). Згідно акту виконаних робіт від 31.10.2008 року, Виконавцем [PERSON] . виконано розробку індивідуального проекту, робочих креслень по виготовленню башти на загальну вартість 33 697, 20 грн. Вказаний акт прийнятий та підписаний Замовником [PERSON] (том 1 а.с.11). Згідно акту №1 приймання виконаних підрядних робіт за жовтень 2008 року: виготовлення викопіровки архітектурно-планувального завдання та вихідних даних на будівництво водонапірної башти в м.Вижниця в сумі 696,00 гривень. Виготовлення індивідуального проекту з робочими кресленнями в сумі 34 384 гривень. Загальна сума згідно даного акту становить 35 050,00 грн. Вказаний акт прийнятий та підписаний Замовником [PERSON] (том 1 а.с.207). Також на виконання умов договору, Позивачем перераховано на рахунок Відповідача 30 000 гривень, як попередня оплата для робіт по відновленню та проведенню капітального ремонту башти «Рожновського», згідно рахунку-фактури Відповідача [PERSON] . №Ю/13-4 від 25.11.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням №196 від 25.11.2008 року (том 1 а.с.16). Згідно акту №1 приймання виконаних підрядних робіт другий етап за листопад 2008 року за роботу: виготовлення водонапірної башти (виконані заготівельні та зварювальні роботи окремих вузлів. Процент виконання робіт з виготовлення конструкції башти складає 26%. Витрати по акту складають 29 304,00 гривень. Вказаний акт прийнятий та підписаний Замовником [PERSON] (том 1 а.с.208). Таким чином, підсумовуючи вартість виконаних робіт Виконавцем [PERSON] згідно актів виконаних робіт, загальна вартість складає 93 697,20 грн. 10 серпня 2016 року між КУП «Комунальник» Вижницької міської ради та [PERSON] , підписано угоду про розірвання договору №09-8/1 від 19.09.2008 року (том 1 а.с.23). Пунктом 2 Угоди про розірвання договору передбачено, що з моменту набрання чинності цієї Угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами і обов`язками. Угода набирає чинності з моменту підписання (том 1 а.с.23). Позивач зазначає, що правовими підставами для звернення до суду з даним позовом є порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно Договору №09-8/1 по закупівлі та встановленню башти «Рожновського». Зокрема, посилаються на ст.ст.526, 536, 612, 623, 625 ЦК України. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що посилання представника позивача на наявність у відповідача боргу та порушення зобов`язань, не підтвердженні належними та достовірними доказами. Матеріали даної цивільної справи підтверджується повне виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань по Договору №09-8/1 від 19.09.2008 року, зі змінами та доповненнями до Договору №09-8/1 від 19.09.2008 року, зокрема Актами приймання виконаних робіт, прийнятими та підписаними виконуючим обов`язків КУП «Комунальник» [PERSON] (Замовником). Підписання вище вказаних Актів приймання виконаних робіт Замовником, підтвердила в судовому засіданні представник позивача Клим Н.І. Крім цього, фактична передача відповідачем в 2009 році башти «Рожновського» на відповідальне зберігання до Чернівецького емальзаводу «Карпати» також свідчить про повне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань, в межах профінансованого КУП «Комунальник» Договору №09-8/1 від 19.09.2008 року. Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині повернення позивачу 30 000грн. прямої суми неповернутих грошових коштів згідно Договору №09-8/1 від 19.09.2008 року, не підлягає задоволенню. Крім того, оскільки відсутні підстави для стягнення з відповідача основного боргу за договором, то відсутні правові підстави відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання у відповідності до правил ст. 625 ЦК України. Щодо заявлених відповідачем вимог про відмову у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності, то суд дійшов наступних висновків. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову особою, право якої порушене, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Оскільки матеріалами даної цивільної справи не встановлено порушення прав та охоронюваний законом інтересів позивача, тому відсутні правові для застосування строку позовної давності. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову Комунального унітарного підприємства КУП «Комунальник» Вижницької міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ВАТ «Чернівецький емальзавод «Карпати» про стягнення грошових коштів та нарахувань за безпідставне їх використання - необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed