Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що у кожного з них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. При таких обставинах вона вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того, відповідач кошти на утримання дітей не надає. Позивачка проживає разом з дітьми окремо від відповідача і знаходиться в тяжкому матеріальному становищі. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, повідомлення про причини неявки від нього не надходило, а тому за згодою позивачки суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 04.10.2002 року Нерубайською сільською радою Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 43, згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] Шлюб у сторін перший. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] Позивачка зі слів працює майстром манікюра ЧП «Таіс», отримує заробітну плату 3500 гривень. Відповідач зі слів позивачки працює експедитором в ЧП «Альянс», отримує заробітну плату 3500 гривень. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного суд вважає, що позов [PERSON] законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Оскільки подружнє життя сторін не склалося і вони не проживають однією сім'єю понад вісім місяців, що підтвердила позивачка у судовому засіданні, а також оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved