Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 19.05.2009 року відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на припинення шлюбних відносин з відповідачем через несумісність характерів просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та просила справу розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, що дає суду право розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у заочному порядку, в порядку ст. 197 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах у відсутність не зявившихся сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області від 19.05.2009 року, актовий запис № 23. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 26.08.2009 року відділом РАЦС Володарського РУЮ Донецької області, актовий запис № 56. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розп алася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя, крім того, неявка відповідача до судового засідання, не надання ним заперечень до позову свідчить про його байдужість щодо збереження шлюбу, тому суд вважає, що його розірвання не буде суперечити закону та не порушить законних прав та свобод осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved