Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Причиною припинення сімейних відносин позивачка вказує те, що відповідач не турбується про добробут родини, провокує конфлікти, що призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Сторони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На примирення позивачка не згодна. Малолітній син - [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір своїх вимог та надала суду письмову заяву, просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 08.06.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 361. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не виникло. Причиною припинення сімейних відносин є те, що у сторін різні характери, що призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим, шлюб існує формально. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вказаних обставинах суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], згідно свідоцтва про народження [NUMBER], є [PERSON] та [PERSON]. У теперішній час батьки дитини проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 182 СК України врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Також, суд враховує той факт, що на утриманні [PERSON] не перебувають інші особи. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом врахований той факт, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років від 01.07.2010 року, відповідно до ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», складає 921 грн. Також судом враховано, що батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. На підставі цього суд приймає визнання позову в цій частині відповідачем та задовольняє вимоги позивачки. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved