Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 лютого 1996 року вони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Холмської сільської ради народних депутатів Арцизького району Одеської області. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, різними поглядами на життя, з квітня 2019 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом про розірвання шлюбу. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, але представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 27.02.1996 року вбачається, що 27 лютого 1996 року Виконкомом Холмської сільської ради народних депутатів Арцизького району Одеської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 3 (а. с. 30). Згідно довідки № 26 від 22.01.2020 року, виданої Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області [PERSON] позивачка у справі, проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі співмешканцем [PERSON] (а. с. 12), що також підтверджується актом від 22.01.2020 року (а. с. 13). Сторони неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер, його відновлення неможливе за обставин, зазначених позивачкою у позовній заяві. Подальше спільне життя чоловіка [PERSON] , та дружини [PERSON] , збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає. Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Враховуючи вищевикладене, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до\~уваги,\~що позивачка\~не подала\~заяви до\~суду про\~зміну свого\~наявного прізвище\~на дошлюбне,\~суд не вбачає підстав для зміни прізвища. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абз. 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору, відповідно до квитанції (а. с. 1). На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115 СК України,

Outcome: approved