Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2001 року, від якого мають двох дітей, сина, який на даний час вже є повнолітнім та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] ; -вважає, що причина розірвання шлюбу в тому, що з відповідачем вони проживають окремо більше трьох років, фактично припинили шлюбні відносини; -відповідач постійно виїжджає за межі України на заробітки, більшість часу його немає вдома і лише раз на рік вони бачать один одного; -фактично їх шлюб існує формально, тому підстав для примирення між ними немає; -питання щодо матеріального утримання неповнолітньої доньки вони вирішать в позасудовому порядку, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.15/, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином /а.с.17-18/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності позивача та відповідача, без фіксування судового процесу. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2001 року, від якого мають двох дітей, сина, який на даний час вже є повнолітнім та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.6/, та свідоцтвом про народження дитини /а.с.7/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивачка у своєму позові посилається на те, що причина розірвання шлюбу в тому, що вони з відповідачем разом не проживають три роки, припинили шлюбні відносини; відповідач постійно виїжджає за межі України на заробітки, більшість часу його немає вдома, лише раз на рік вони бачать один одного; фактично їх шлюб існує формально, тому підстав для примирення між ними немає; питання щодо матеріального утримання неповнолітньої доньки вони вирішать в позасудовому порядку, Відповідач відзиву на позов та ніяких доказів по суті позову суду не надав. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує лише формально, свого призначення не виконує, сторони проживають окремо, примиритися не бажають, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивачки. Спору про спільно нажите майно та місце проживання неповнолітньої дитини сторони не заявляють.

Outcome: approved