Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільних з відповідачем неповнолітніх дітей – сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], зазначивши на обґрунтування позовних вимог на те, що з 28 жовтня 2006 року знаходиться з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №137, але на даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини, а діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, при цьому домовленості щодо участі відповідача в утримані дітей між ними не досягнуто, в зв’язку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду, оскільки відповідач в добровільному порядку не допомагає матеріально утримувати спільних неповнолітніх дітей. Відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі щомісячно у сумі 605 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO] та 486 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дітьми повноліття, що становитиме 12 частину мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01 січня 2013 року встановлено для дитини віком до 6 років в розмірі 972 гривні, а віком від 6 до 18 років – в розмірі 1210 гривень, оскільки для нормальної життєдіяльності людини такого віку, фізичного та духовного розвитку щомісячно необхідно витрачати не менше вказаної суми. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.20), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала її задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.19), у судове засідання не з’явився, надавши суду письмову заяву (а.с.21-22), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в зазначеному в позові розмірі. В зв’язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), які народилися у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №137 (а.с.4). Сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та проживають окремо, а неповнолітні діти згідно довідки ТОВ «УпрЖилФонд» Солонянського району Дніпропетровської області проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.7-8), а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, в зв’язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред’явлення позову до досягнення неповнолітніми дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує визнання позову відповідачем (а.с.21-22), матеріальне становище платника аліментів, який згідно наявних у матеріалах справи доказів не має обмежень в працездатності за станом здоров’я, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, стан здоров’я як неповнолітніх дітей, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 605 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO], та 486 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дітей на рівні 12 частини встановленого Законом України “Про державний бюджет України на 2013 рік ” прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки права та обов’язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров’я як відносно дітей, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання дітей сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від сплати цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved