Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що 03.02.2014 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги з [PERSON] 24.02.2014 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області відмовлено в прийнятті заяви про видачу судового наказу. Відповідач є власником квартири [ADDRESS], і якому позивач в період з 01 травня 2008 року по 01 вересня 2013 року надавав житлово-комунальні послуги. В результаті порушення своїх обов*язків, сплачувати вартість житлово - комунальних послуг, які йому надавалися, відповідач має заборгованість за період з 01 травня 2008 року по 01 вересня 2013 року у розмірі 5996 гривень 43 копійки, індексу інфляції 2278 гривень 64 копійки, три відсотка річних 1005 гривень 43 копійни. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01 травня 2008 року по 01 вересня 2013 року у зазначеному розмірі та судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, який був сплачений при подачі позову до суду. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог на підставах викладених у позовній заяві та зазначив, що оскільки відповідачем своєчасно, в строки передбачені законодавством до КП «АККЖКП» не було надано документи про те, що квартира [ADDRESS] введена в експлуатацію як нежитлове приміщення, та не було своєчасно укладено відповідний договір на участь у витратах по утриманню будинків, споруд та прибудинкової території, заборгованість була нарахована виходячи з того, що квартира відповідача відноситься до житлового фонду. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в межах строку позовної давності. Уточнивши позовні вимоги, з урахуванням визнання позову відповідачем в межах строку позовної давності, представник позивача Андрєєв А.А. зазначив, що в межах строку позовної давності за період з 03.02.2011 року по 01.09.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 3750,50 гривень. Дана сума була визнана відповідачем в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статею 67 Житлового Кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст. 68 ЖК України, відповідач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач, погодившись з позовом, визнав обставини, якими позивач обґрунтував свої вимоги, та приймає їх, що не буде суперечити положенням частини 4 статті 174 ЦПК України. Статтею 257 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 Цивільного Кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідач заявив клопотання клопотання про застосування строку позовної давності до заборгованості, яка утворилась у нього за період з 01 травня 2008 року по 01 вересня 2013 року, суд вважає, що необхідно застосувати строк позовної давності до зазначеної заборгованості. Позивач 03.02.2014 року звертався до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу по стягненню заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача за період з 01.05.2008 року по 31.12.2013 року. Ухвалою Артемівського міськрайсуду Донецької області було відмовлено в прийнятті зазначеної заяви про видачу судового наказу. Таким чином строк позовної давності слід обчислювати з 03.02.2011 року і станом на 1 вересня 2013 року заборгованість відповідача складає 3750 гривень 50 копійок, тому суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача заборгованість саме у зазначеному розмірі, що підтверджується витягом з особистого рахунку відповідача. Таким чином судом встановлено, що відповідач дійсно не виконував своїх обов'язків по оплаті отриманих послуг і має заборгованість, яка виникла за період з 03 лютого 2011 року по 01 вересня 2013 року у розмірі 3750 гривні 50 копійок. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243 гривень, 60 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями, то в рахунок часткового повернення сплаченого судового збору з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 97 гривень 44 копійки.

Outcome: approved