Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка у зазначеному будинку зареєстрована з 2011 року, однак не проживає у вказаному будинку з часу реєстрації. Просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, власником якого є позивачка. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник за довіреністю подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №136865052, підстава набуття права власності: свідоцтво про право на спадщину від 05.09.2018. Як вбачається з копії домової книги, акту №646 від 07.11.2019 щодо перевірки факту проживання в житловому приміщенні та довідки Новонаталівської сільської ради №431 від 07.11.2019 відповідачка зареєстрована у зазначеному будинку з 14.02.2011, тобто до набуття позивачкою права власності на вищевказаний будинок. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником, аналогічне положення також міститься в ст. 405 ЦК України. З урахуванням того, що відповідачка зареєстрована у будинку [ADDRESS] , і після набуття права власності на нього позивачкою у 2018 році, відповідачка не знялася з реєстраційного обліку за вказаним будинком, суд приходить до того, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок у особи, членами сім`ї якої вони є, із припиненням права власності особи на жиле приміщення втрачається право користування цим приміщенням і у членів його сім`ї (Правова позиція ВСУ від 05 листопада 2014 року у справі №6-158цс14). На підставі вищевикладеного є всі підстави визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком розташованого за адресою: [ADDRESS] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved