Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 02 травня 2016 року померла її бабуся [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою [INFO]. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з квартири № 104. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] в селищі міського типу Коцюбинському, місто Ірпінь, Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Київською КЕЧ району 14 червня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09 червня 1994 року за № 265 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, 22 грудня 2008 року за реєстровим № 1-2939 та зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2009 року за записом № 61 книга 5-28. Спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] немає, оскільки її дочка і мати позивачки [PERSON] померла 16 лютого 2016 року. Відповідно до ст.1266 ЦК України за умови, якщо спадкоємець першої третьої черг спадкування помер до відкриття спадщини, має місце спадкування за правом представлення. Тобто, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, як належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачка вказує, що на час смерті [PERSON] у неї залишилося двоє внуків вона та її брат [PERSON]. Таким чином, вона та її брат [PERSON] є спадкоємцями за законом за правом представлення на майно померлої бабусі [PERSON]. Спадщину після померлої бабусі вона прийняла, оскільки у встановлений законом 6-місячний строк (ст. 1270 ЦК України) звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та особисто подала заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріус завела спадкову справу 4/2016. Її брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, що підтверджується його особистою заявою про відмову від спадщини, яка зберігається у спадковій справі, заведеній у нотаріуса. Після спливу шести місяців вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, проте нотаріус видала їй Свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.06.2017 року за реєстровим № 669 лише на 1/2 частку вищезазначеної квартири. На іншу 1/2 частку квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю частку квартири, нотаріус видала постанову № 1 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 червня 2017 року. Дійсно, для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру нею було подано лише Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON], державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, 22 грудня 2008 року за реєстровим № 1-2939, на імя померлої [PERSON] та зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2009 року за записом № 61 книга 5-28. Другим документом, на підставі якого спадкодавець володіла іншою 1/2 часткою квартири є Свідоцтво про право власності на житло, видане Київською КЕЧ району 14 червня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09 червня 1994 року за № 265. Дана інформація також підтверджується Інформаційною довідкою, виданою Комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» від 11 травня 2017 року за № 410 та за наданими нотаріусом відомостями Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.06.2017 року, індексний № 90879682. Проте, оригінал вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло у неї відсутній ( наявна лише ксерокопія), оскільки був втрачений спадкодавцем. Під час ведення спадкової справи після померлої [PERSON], нотаріус для можливості видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частку квартири, намагалася знайти орган, який міг би видати їй, спадкоємиці за законом, дублікат вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, у звязку з чим надавала відповідні запити до Київського квартирно-експлуатаційного управління та Управління житлово-комунального господарства «Біличі». Проте, відповідно до відповідей на запити нотаріуса, наданих вищевказаними підприємствами, в даних управліннях Свідоцтво про право власності на житло та будь-які відомості про нього відсутні. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається абутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, вона прийняла спадщину в порядку, передбаченому ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, але не має можливості оформити в установленому законодавством порядку спадщину в нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яким є 1/2 частка квартири [ADDRESS], оскільки відсутній оригінал Свідоцтва про право власності на житло, який був втрачений спадкодавцем, що є перешкодою для набуття права власності на обєкт нерухомого майна. В звязку з викладеними обставинами позивач просить визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в селищі міського типу Коцюбинське, місто Ірпінь, Київської області в порядку спадкування за законом після [PERSON], котра померла 02 травня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника Коцюбинскої селищної ради та ухвалити рішення відповідно до закону. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2016 року померла бабуся позивачки [PERSON], [INFO], яка постійно проживала за адресою [INFO]. На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] в селищі міського типу Коцюбинському, місто Ірпінь, Київської області, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Київською КЕЧ району 14 червня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09 червня 1994 року за № 265 та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON], державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, 22 грудня 2008 року за реєстровим № 1-2939 та зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2009 року за записом № 61 книга 5-28. Спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] немає, оскільки її дочка і мати позивачки [PERSON] померла 16 лютого 2016 року. Відповідно до ст. 1266 ЦК України за умови, якщо спадкоємець першої третьої черг спадкування помер до відкриття спадщини, має місце спадкування за правом представлення. Тобто, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, як належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На час смерті [PERSON] у неї залишилося двоє внуків позивачка та її брат [PERSON]. Таким чином, позивачка та її брат [PERSON] є спадкоємцями за законом за правом представлення на майно померлої бабусі [PERSON]. Спадщину після померлої бабусі позивачка прийняла, оскільки у встановлений законом 6-місячний строк (ст. 1270 ЦК України) звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та особисто подала заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу 4/2016. Її брат [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, що підтверджується його особистою заявою про відмову від спадщини, яка зберігається у спадковій справі, заведеній у нотаріуса. Після спливу шести місяців позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, проте нотаріус видала їй Свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.06.2017 року за реєстровим № 669 лише на 1/2 частку вищезазначеної квартири. На іншу 1/2 частку квартири у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на цю частку квартири, нотаріус видала постанову № 1 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 червня 2017 року. Дійсно, для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру позивачкою було подано лише Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON], державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області, 22 грудня 2008 року за реєстровим № 1-2939, на імя померлої [PERSON] та зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 13.03.2009 року за записом № 61 книга 5-28. Другим документом, на підставі якого спадкодавець володіла іншою 1/2 часткою квартири є Свідоцтво про право власності на житло, видане Київською КЕЧ району 14 червня 1994 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09 червня 1994 року за № 265. Дана інформація також підтверджується Інформаційною довідкою, виданою Комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» від 11 травня 2017 року за № 410 та за наданими нотаріусом відомостями Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.06.2017 року, індексний № 90879682. Проте, оригінал вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло у позивача відсутній ( наявна лише ксерокопія), оскільки був втрачений спадкодавцем. Під час ведення спадкової справи після померлої [PERSON], нотаріус для можливості видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу 1/2 частку квартири, намагалася знайти орган, який міг би видати їй, спадкоємиці за законом, дублікат вищевказаного Свідоцтва про право власності на житло, у звязку з чим надавала відповідні запити до Київського квартирно-експлуатаційного управління та Управління житлово-комунального господарства «Біличі». Проте, відповідно до відповідей на запити нотаріуса, наданих вищевказаними підприємствами, в даних управліннях Свідоцтво про право власності на житло та будь-які відомості про нього відсутні. Також в судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2018 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що 30 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 184 та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 244808, виданим 30 квітня 2018 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON], яка померла 02 травня 2016 року, інший спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, слід визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в селищі міського типу Коцюбинське, місто Ірпінь, Київської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 02 травня 2016 року. Таким чином суд задовольняє заявлений позов. На підставі ст. ст. 15, 16, 23, 328, 386, 392, 1217, 1223, 1241, 1258, 1261-1262, 1266, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved