Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно на кожну дитину по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, добровільної допомоги на їх утримання не надає. Крім того, позивачка просила суд розірвати її шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 836. У судове засідання позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.224,225 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 836. Відповідач приходиться батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін відсутній. Діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У відповідності до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін і шлюб може бути розірваний. Також, приймаючи до уваги: те, що батьки в рівних частках зобовязані утримувати дітей, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей щомісячно на кожну дитину по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень, та на користь позивачки судовий збір у розмірі 640,00 гривень. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.110-112,180,181,182, 91 СК України,

Outcome: approved