Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. [PERSON] , [INFO] , - є спільною з відповідачем дочкою, проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області, від 27 жовтня 2002 року. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Починаючи з 12 серпня 2019 року вона навчається в Одеському національному морському університеті, на підставі контракту, за номером [NUMBER] . Плата за навчання становить 75 870 грн., в тому числі: 1 курс - 16 300грн., 2 курс - 18 000 грн., З курс - 19 770 грн., 4 курс - 21 800 грн. Розмір витрат за навчання по контракту на останні три роки складає: 59 570грн. Половина вказаної суми, - 29 785грн., розподіляється на 36 місяців. Таким чином, розмір щомісячного утримання, який підлягає стягненню з відповідача - 827 грн. Статтею 199 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 ст.200 СК України, суд вправі встановити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі. За перший учбовий рік (вересень 2019 - червень 2020) відповідач сплатив частину витрат добровільно. Починаючи з другого учбового року він відмовився брати участь у навчанні дочки. Приймаючи до уваги, положення частини 2 ст.199 СК України про те, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, - позивачка надає оригінал довідки Одеського національного морського університету. Позивачка у судове засідання надала заяву що на позовних вимогах наполягає, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позову частково та згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини починаючи з дня подання позову, просив справу слухати у його відсутність. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , - є спільною з відповідачем дочкою, проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на її утримання на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області, від 27 жовтня 2002 року. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Починаючи з 12 серпня 2019 року вона навчається в Одеському національному морському університеті, на підставі контракту, за номером [NUMBER] . За перший учбовий рік (вересень 2019 - червень 2020) відповідач сплатив частину витрат добровільно. Починаючи з другого учбового року він відмовився брати участь у навчанні дочки. В зв`язку цим вона просить у судовому порядку стягувати з [PERSON] , 1966 року народження, на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON] у твердій грошовій сумі - 827 грн., за період: с 01 вересня 2020 року по 31 травня 2023 року, включно. Як вбачається відповідач не заперечує факт добровільної несплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, проте визнає позовні вимоги лише в частині сплати починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ч. 9, 10 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач потребує матеріальної допомоги під час навчання повнолітньої дитини. Проте, суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки стосовно періоду стягнення аліментів, а саме період до подання позову до суду. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 908,00 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial