Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2000 року по 17.08.2015 рік, від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON],\~ [INFO]., Костика дениса [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, а самій важко належним чином без додаткової допомоги утримувати дітей, а тому просила суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, оскільки відповідач офіційно працює та має постійний заробіток. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю просить їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди наданої у письмовій заяві позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.180, п.3 ст.181, п.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а аліменти на утримання дитини можуть присуджуються у твердій грошовій сумі, або в частці від доходу(заробітку). В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 17.08.2015 року позивачка та відповідач розірвали шлюб. З копії свідоцтв про народження серії І-ТП №301427 виданого 15.05.2001 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, серії І-ТП №173651 виданого 08.08.2012 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, серії І-ТП №210754 виданого 27.02.2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, вбачається, що сторони є батьками [PERSON],\~ [INFO]., Костика дениса [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач заперечень щодо позову суду не надав, виходячи з вищевикладеного суд приходить до впевненості, що відповідач не тільки може, але і зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки по утриманню неповнолітнього сина, а саме: сплачувати аліменти в частці від доходів, оскільки є молодою працездатною людиною, не являється інвалідом, інших боргових зобов»язань не має, аліментів на утримання інших дітей не сплачує, за станом здоров»я може працювати і платити аліменти, а не перекладати цей тягар на державу. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved