Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області звернувся 25.07.2019 року в суд з цим позовом до відповідача, та просив ухвалити рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь особи чи закладу на утриманні яких буде перебувати [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 25.07.2019 року та до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] ; зобов`язати Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а/з №401 від 03.12.2003 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області), відмітку про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] . Підставою цьому зазначав те, що відповідач є матір`ю неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, бродяжить, веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює. Внаслідок невиконання відповідачем свої обов`язків по вихованню дитини створилися умови, які загрожують життю і здоров`ю та шкодять інтересам дитини. В ході розгляду справи в суді представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, де просить суд розглянути справу без її участі, з позовними вимогами повністю згодна. Представник Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився. Надали заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечували та просили розглянути справу у відсутність представника. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка с. Червоний Орач Красноокнянського району Одеської області, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 17 серпня 2019 року. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді Куяльницької сільської ради. Згідно інформації про проведену соціальну роботу із сім`єю [PERSON] , даній сім`ї надавались соціальні послуги, проводились профілактичні бесіди, на що мати ніяк не реагувала. [PERSON] неодноразово попереджали про наслідки невиконання батьківських обов`язків. Згідно характеристики на сім`ю [PERSON] , складеної старостою виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області [PERSON] та діловодом [PERSON] встановлено, що [PERSON] характеризується не досить позитивно, зловживає алкогольними напоями, дитина виховується в неналежних умовах, стосунки та матеріально-побутові умови сім`ї не сприятливі для нормального розвитку та утриманню дитини. Згідно довідок Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за вих. №921 та № 922 від 24.06.2019 року, [PERSON] , [INFO] дійсно проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вона не працювала і не працює по теперішній час. Трудової книжки не має. Згідно акту обстеження умов проживання від 16.05.2019 року, складеного старостою Новоселівського старостинського округу Станіславською Г.Г. та фахівцем КЦССДМ [PERSON] з метою перевірки умов утримання, проживання та виховання дитини встановлено, що будинок потребує капітального ремонту, в будинку пічне опалення, житло забезпечене електроенергією, водопровід та каналізація відсутні, побутові зручності знаходяться на вулиці, для дитини відсутнє окреме спальне місце, чиста постільна білизна, відсутній дитячий одяг, та продуктів харчування в помешканні немає, відсутній запас дров. Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області №01-25/594 від 19.07.2019 року, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки вона ухиляється від участі у їх вихованні та утриманні. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я\~є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. При цьому судом враховується, що відповідач була попереджена органом опіки та піклування про необхідність вжити заходів для забезпечення виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до чинного законодавства, однак на шлях виправлення не стала, своє відношення до виховання дитини не змінила, незважаючи на рекомендації органу опіки та піклування. Також суд враховує, що відповідачка подала заяву до суду в якій з позовними вимогами згодна повністю. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона не створює належних умов для утримання дитини, не піклуються про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дітей, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ч.2 ст.166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 25 липня 2019 року та на період до її повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 1921,00 грн. \~

Outcome: approved