Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернулась з позовом до суду до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Одеська місцева прокуратура №2, Комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідачів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частині з кожного від всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, до досягнення нею повноліття з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини, посилаючись на таке. У [PERSON] від шлюбу з [PERSON] є малолітня донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку служби у справах дітей Одеської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах, тобто яка залишилась без батьківського піклування. Батьки дитини самоусунулись від виховання та утримання дитини, залишивши доньку у хрещеної матері - [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], та зареєстрована: [ADDRESS]. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 22 грудня 2015 року № 654/01-06 малолітня [PERSON], [INFO], тимчасово влаштована до дитячого закладу на повне державне забезпечення. На теперішній час, згідно з направленням управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 30 грудня 2015 року № 173/03, малолітня перебуває у КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради. Малолітня [PERSON] перебуває у закладі - КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» з грудня 2015 року, за весь час перебування дитини у закладі малолітню [PERSON] у будинку дитини ніхто з родичів та близьких не відвідує, станом здоров'я не цікавиться, допомоги у вихованні та утриманні не надає. Адміністрація КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» вважає, що є підстави для порушення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої доньки. Мати дитини, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], 15 червня 2016 року написала заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради про те, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав відносно доньки - [PERSON], але ніяких дій для повернення дитини на виховання та утримання у родину не приймала. Батько дитини - [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS], 15 червня 2016 року написав заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], у зв'язку з тим, що не є біологічним батьком дитини та планує розірвати шлюб з [PERSON]. Відповідачі неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності, в тому числі й за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Позивач вважає за доцільним позбавлення відповідачів батьківських справ, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини для подальшого вирішення питання щодо надання дитині відповідного статусу та форми влаштування дитини. Неможливість вирішення цього питання в іншому порядку ніж судовому, стало підставою для звернення до суду. Треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради у судове засідання з'явились позов підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], та третя особа: Одеська місцева прокуратура №2, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та третіх осіб, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Судом встановлено, що у [PERSON], [INFO], від шлюбу з [PERSON], [INFO], є малолітня донька - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2015 року, запис №4245. Згідно наказу №101 від 12 листопада 2015 року малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Одеської міської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про покинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 27 листопада 2015 року, [PERSON], [INFO], залишилась без батьківського піклування. Батьки дитини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], самоусунулись від виховання та утримання дитини, залишивши [PERSON], [INFO], у хрещеної матері - [PERSON], яка мешкала за адресою: [ADDRESS], та зареєстрована: [ADDRESS]. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 22 грудня 2015 року № 654/01-06 малолітня [PERSON], [INFO], тимчасово влаштована до дитячого закладу на повне державне забезпечення. На теперішній час, згідно з направленням управління охорони здоров'я Одеської обласної державної адміністрації від 30 грудня 2015 року № 173/03, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває у КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради. Згідно з листом КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» від 03 червня 2016 року №435, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває у закладі з грудня 2015 року, за весь час перебування дитини у закладі малолітню [PERSON] у будинку дитини ніхто з родичів та близьких не відвідує, станом здоров'я не цікавиться, допомоги у вихованні та утриманні не надає. Адміністрація КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» вважає, що є підстави для порушення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої доньки. Мати дитини, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], 15 червня 2016 року написала заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради про те, що вона не згодна з позбавленням її батьківських прав відносно доньки - [PERSON], але ніяких дій для повернення дитини на виховання та утримання у родину не приймала. Батько дитини - [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], 15 червня 2016 року написав заяву до служби у справах дітей Одеської міської ради про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], у зв'язку з тим, що не є біологічним батьком дитини та планує розірвати шлюб з [PERSON]. Відповідно до листа Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 16 червня 2016 року №38/3275, [PERSON] та [PERSON], неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності, в тому числі й за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку, дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 10 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідачі по справі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймають, матеріальної допомоги не надають, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не забезпечують необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не сприяють засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умови для отримання нею освіти. Згідно висновку Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 21 липня 2016 року за № 2092/01-20, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідачів щодо оцінки їх фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Виходячи з встановлених обставин у справі, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків з належного виховання доньки, тому позов про позбавлення батьківських прав заявлений Органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, підлягає задоволенню. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги, що згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, визначивши їх розмір по 1/3 частині доходів відповідачів, але не менше мінімальної суми, визначеної законом у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ст. 217 ЦПК України, ч. 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, за якою за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/3 частині з кожного від всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 25 липня 2016 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 17 квітня 2031 року, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved