Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивачка просить визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Свої вимоги мотивує тим, що сторони мешкали разом без укладення шлюбу, в результаті чого у сторін народилася дитина-дочка [PERSON], 17.07.2009р.н. Коли дитині виповнилось 4 місяці між ними склалися неприязнені стосунки, після чого вони розійшлись. Оскільки шлюб між ними не був зареєстрований, а відповідач ухилявся від того, щоб його було вказано у свідоцтві про народження дитини, то позивачка була змушена вказати своє прізвище. По цей час відповідач не приймає участі у виховані та утриманні дитини, у звязку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати відповідача [PERSON] батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти у розмірі 1\~000 грн. З уточнюючої позовної заяви вбачається, що позивачка також просить суд зобовязати Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області вказати у графі «батько» [PERSON], та стягнути аліменти з відповідача у розмірі ? частки від усіх видів заробітку та доходу щомісячно. Представник позивачки надав заяву, у якій позов підтримав, просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе заочно розглянути справу у відсутності відповідача. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 284799 від 10.08.2009 р., батьками дитини [PERSON], яка народилась 17.07.2009р., зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Отже імя по батькові відповідача співпадає. У відповідності до п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. \~Статтею 128 СК України визначено, що підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст.135 цього Кодексу. Частиною 2 ст.3, ст.ст.7, 8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою ВР України від 27.02.1991 р. №789-12, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці зобовязуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, імя та сімейні звязки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. З матеріалів справи вбачається, що у графі «Відомості про родину» медичної картки первинного патронажу новонародженого батьком дитини [PERSON], яка народилась 17.07.2009 р., зазначений [PERSON], [INFO] Відповідно до історії розвитку дитини, анкетні дані дитини вказано за прізвищем батька, а саме - [PERSON] (а.с.29). Беручи до уваги, що надані медичні документи з Пологового відділення міської лікарні №2 підтверджують той факт, що батьком дитини є [PERSON], а інших доказів, які б доводили протилежне, відповідачем не надано, суд вважає, що є достатньо підстав для встановлення факту батьківства. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], у звязку з чим відповідач повиене нести обовязок з утримання дитини. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини і відповідача, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідач повинен надавати допомогу позивачці на утримання дитини в розмірі ? частки його заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць. З відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved