Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначила, що в період часу з лютого 2011 року до 27 квітня 2019 року вона проживала разом із [PERSON] однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. У зв`язку із цим, позивачка вважає, що набута ними за час спільного проживання квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності, а тому просить: -встановити факт її проживання разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний період часу; - визнати недійсними видані приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. на ім`я спадкоємців померлого [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену квартиру; -визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов та просили задовольнити його вимоги з викладених у заяві підстав. Позивачка повідомила суду, що вона познайомилась із [PERSON] в 2001 році. Після того, як він розірвав свій шлюб з іншою жінкою, вони почали особисті відносини та з лютого 2011 року почали винаймати в оренду квартиру у будинку [ADDRESS] . Надалі, вони придбали в кредит квартиру [ADDRESS] та з квітня 2012 року почали у ній проживати разом. Зазначила, що вони вели спільний побут, вона займалась домашнім господарством, залишила свою роботу і допомагала робити ремонт нової квартири. Також, пояснила суду, що вона працювала не офіційно на базарі та у закладах громадської торгівлі, у зв`язку із чим мала середньомісячний дохід 4 000 - 5 000 гривень. Представник позивачки в судовому засіданні пояснив, що за наведених позивачкою обставин, остання має право на половину нерухомого майна, що вони набули за час їх спільного проживання із [PERSON] як одна сім`я. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні не визнали позов та просили відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомі обставини проживання його батька [PERSON] із жінкою на ім`я [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , яку він вперше побачив у 2008 - 2009 роках. При цьому, його батько [PERSON] ніколи не представляв їм і не висловлював наміру із нею одружитись. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що йому відомі обставини проживання його сина [PERSON] із жінкою на ім`я [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , яку він вперше побачив у 2004 році. При цьому, його син [PERSON] ніколи не представляв їм і не висловлював наміру із нею одружитись, а говорив, що вона його знайома. Представник відповідачів в судовому засіданні повідомила суду, що [PERSON] самостійно утримував себе і саме за його особисті кошти було придбано спірну квартиру. При цьому, [PERSON] не мав наміру створити сім`ю разом із позивачкою. Свідок [PERSON] , допитана під час розгляду справи пояснила суду, що з 2011 року вона разом із позивачкою працювала в торгівельній мережі магазину «Фуршет» у місті Василькові Київської області. Так вони познайомились і між ними склались дружні відносини. Зокрема, повідомила, що [PERSON] представила [PERSON] як свого чоловіка і він цього не заперечив. Також, повідомила, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] як сім`я спочатку в орендованому житлі з лютого 2011 року, а після того, у 2012 році вони придбали для себе квартиру [ADDRESS] . Свідок зазначила, що [PERSON] і [PERSON] вели спільне господарство та придбавали побутову техніку в нову квартиру, здійснювали спільно ремонтні роботи по облаштуванню придбаної квартири. Також, зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ходила в гості до [PERSON] і [PERSON] , де бачили родичів останнього, а саме: його батька і сина. При цьому, на запитання головуючого в судовому засіданні відповідачі повідомили, що вони жодного разу не бачили вказаного свідка. Допитана під час розгляду справи в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою [PERSON] і має із нею дружні відносини. Повідомила суду, що вона знайома із [PERSON] і [PERSON] з 2012 року, відтоді як вони почали разом проживати у квартирі [ADDRESS] . Свідок зазначила, що [PERSON] і [PERSON] були дружньою і чудовою сім`єю, що не мала жодних негативних проявів. [PERSON] і [PERSON] робили все разом. Також, вони говорили свідку про спільне придбання цієї квартири. На цікавість свідка щодо особистих відносин [PERSON] і [PERSON] , остання відповіла свідку, що вони перебували у стосунках чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Свідок [PERSON] під час розгляду справи пояснила суду, що з 2014 року вона є сусідкою [PERSON] та приблизно з 2015 року між ними склались дружні відносини; також, у неї були дружні відносини і з [PERSON] та вони дружили разом сім`ями; зокрема, [PERSON] хрестив її сина. Свідок пояснила суду, що [PERSON] і [PERSON] проживали саме як одна сім`я та складали враження чоловіка і дружини. Насамперед, свідок зазначила про дуже хорошу якість відносин [PERSON] і [PERSON] , а останній щиро кохав [PERSON] .. Так, [PERSON] повністю покладався на думку [PERSON] при здійсненні ремонту і облаштування їх квартири. При цьому, свідок повідомила, що за особистими словами [PERSON] і [PERSON] під час їх спільних вечерь, вони говорили про своє одруження і наміри подати заяву про реєстрацію шлюбу. Свідок повідомила суду про бажання [PERSON] оформити закордонний паспорт, однак [PERSON] закликав її почекати із цим, щоб замовити вказаний документ вже на нове прізвище. Також, свідок повідомила про спільне проведення [PERSON] і [PERSON] їх дозвілля, відвідування кінотеатрів та інших громадських закладів; за показаннями свідка, [PERSON] і [PERSON] спільно купували товари домашнього вжитку. Свідок повідомила, що [PERSON] на вихідні дні їздив у село до батька; також, разом із ним в село до батьків [PERSON] їздила і [PERSON] , але доти, поки була жива матір [PERSON] ; після смерті матері [PERSON] , [PERSON] припинила свої поїздки в село до батька [PERSON] і останній їздив самостійно. Свідок підтвердила той факт, батько і сина [PERSON] були присутніми вдома на святах у [PERSON] і [PERSON] , як то день народження [PERSON] ; при цьому, свідок зазначила про існування нейтральних відносин між [PERSON] та батьком і сином [PERSON] .. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив, що в лютому 2011 року він проживав у будинку [ADDRESS] та познайомився із сусідами [PERSON] і [PERSON] , які також в той період проживали у вказаному будинку в квартирі [NUMBER] . Повідомив суду, що надалі, в грудні 2012 року [PERSON] і [PERSON] переїхали проживати у свою власну квартиру та він був у них в гостях. Свідок повідомив, що [PERSON] і [PERSON] проживали як чоловік і жінка, як одна сім`я, разом ходили до магазину. Також, свідку відомі обставини роботи [PERSON] в магазині мережі «Фуршет» та роботи [PERSON] на СТО. Свідок зазначив, що потім йому стало відомо про те, що [PERSON] і [PERSON] не були у шлюбі, однак [PERSON] говорила про їх намір одружитися. [PERSON] допитаний в якості свідка під час розгляду справи, повідомив суду, що із [PERSON] він має дружні відносини, так само як із батьком і сином [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] .. Свідок повідомив суду, що з 2012 року він знайомий із [PERSON] ; свідку особисто відомо, що з 2012 року [PERSON] і [PERSON] проживали разом та він також проживав із ними в квартирі [ADDRESS] у період часу з літа 2017 року до квітня 2018 року. [PERSON] був його рідним дядьком, а тому, у зв`язку із щирими добрими відносинами між ними і між [PERSON] і [PERSON] , він вважає останню тіткою, хоча вона йому такою не є. Свідок повідомив, що у [PERSON] і [PERSON] був спільний бюджет, проживали вони як сім`я і вели спільний побут. Також, він був присутній при спільній купівлі [PERSON] і [PERSON] побутової техніки в їх квартиру. Вислухавши вступне слово сторін і їх представників, показання свідків та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 22 грудня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07 березня 2012 року (а.с. 13). За договором купівлі-продажу квартири від 17 квітня 20212 року [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с. 29). Витягом про державну реєстрацію прав від 20.04.2012 року підтверджується факт набуття [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно (а.с. 28). Для придбання зазначеної квартири, [PERSON] було укладено із ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитний договір № 1740 від 95 липня 2012 року з іпотекою квартири [ADDRESS] (а.с. 30 - 31). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2019 року (а.с. 32). В порядку спадкування після померлого, на підставі виданих його спадкоємцям батьку і сини приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. свідоцтв №№ 321 і 322 від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом, [PERSON] і [PERSON] набули права власності на зазначене нерухоме майно в рівних частках по 1/2 частині, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2020 року (а.с. 34 - 35). Також, під час розгляду справи в судовому засіданні на підставі наданих сторонами письмових доказів, судом встановлено наступні обставини. Згідно із довідкою ЖБК «Маяк-3» Вих. № 20/04 від 14.04.2020 року, в період часу з лютого 2011 року по листопад 2012 року в квартирі [ADDRESS] спільно проживали [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] спільно здійснювали комунальні платежі та надання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою (а.с. 153). За змістом довідки № 574 від 07 червня 2019 року депутата Васильківської міської ради Бурсової Л.П. , [PERSON] разом із [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Також, факт проживання [PERSON] без реєстрації разом із [PERSON] за вказаною адресою підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради № 1425 від 08 лютого 2019 року та заявкою від імені [PERSON] на підключення Інтернету до зазначеної квартири (а.с. 37, 38). Н аркушах справи №№ 50 - 85 містяться додані до позову копії фіскальних чеків, видаткових накладних, товарних чеків та інших документів фінансового характеру щодо придбання будівельних матеріалів, які підтверджують обставини здійснення ремонту квартири [ADDRESS] . Про обставини участі [PERSON] у веденні спільного побуту разом із [PERSON] також свідчить зміст довідки ТОВ «ВЗХ-Стар» від 13.03.2020 року № 5, за яким повідомлено про укладення між даним товариством і [PERSON] договору № 97 від 17.04.2012 року «Про надання послуг» та про здійснення [PERSON] оплати послуг по утримання будинку і прибудинкової території, з холодного водопостачання і водовідведення квартири [ADDRESS] (а.с. 151). Відповідно до довідки ОСББ «Благодать» № 7 від 16.04.2020 року, в період часу з 16.12.2016 року по 27.04.2019 року в квартирі [ADDRESS] спільно проживали [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] та оплачували внески співвласників (а.с. 152). Встановивши на підставі зазначених доказів фактичні обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, що склались між сторонами, суд застосовує наступні положення законодавства. Відповідно до норми частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Згідно із частиною третьою статті 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Норми частини першої і другої статті 301 Цивільного кодексу України передбачають, що фізична особа має право на особисте життя та сама визначає своє особисте життя. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України, сім`я охороняється державою. Відповідно до частини першої статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення Глави 8 СК України. Зокрема, за змістом досліджених судом письмових доказів та показань свідків, під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що [PERSON] і [PERSON] спільно проживали в одному житловому приміщенні, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, піклувались один про одного, спільно дбали про утримання свого житла, мали спільний бюджет, за взаємною згодою вирішували побутові питання, придбання майна, а їх відносини були усталеними і притаманними відносинам подружжя. Отже, на підставі аналізу наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про існування факту проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2011 року по 27 квітня 2019 року. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідачів стосовно обставин зазначення [PERSON] в укладеному із ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитному договорі № 1740 від 95 липня 2012 року, договорі купівлі-продажу квартири від 17 квітня 20212 року та інших письмових документах від імені загиблого, у стверджувальній формі про те, що «він ( [PERSON] не перебуває в зареєстрованому шлюбі та у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу», оскільки вони суперечать показанням допитаних свідків та у зв`язку із смертю [PERSON] станом на дату ухвалення даного рішення неможливо встановити причини з яких він вчиняв застереження саме такого змісту. Також, суд не приймає до уваги довідку Кодаківської сільської ради № 121 від 29.04.2020 року, відповідно до якої [PERSON] фактично проживав по грудень 2012 року за місцем своєї реєстрації в селі Кодаки Васильківського району Київської області, оскільки зміст вказаної довідки прямо суперечать показанням допитаних по справі свідків (т.с. 1, а.с. 171). Згідно із частиною четвертою статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Тобто, вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна необхідно встановити факт придбання такого майна, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, час придбання, джерело набуття, мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Як встановлено під час розгляду справи в судовому засіданні, кредит на придбання квартири [ADDRESS] було виплачено за життя [PERSON] , під час його спільного проживання разом із [PERSON] однією сім`ю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. У зв`язку з цим, суд вважає, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] .. Натомість, позивачка не заявила позовних вимог про визнання квартири [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності. Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності позивача на 1/2 частину спірної квартири. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання недійсними виданих відповідачам свідоцтв про право на спадщину за законом, що були їм видані після смерті [PERSON] , суд враховує наступне. Відповідно до положень Книги шостої ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його син [PERSON] і батько [PERSON] .. Так, відповідно до виданих приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Є.В. на ім`я спадкоємців померлого [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачі по справі успадкували в рівних частках квартиру [ADDRESS] по 1/2 частині. Натомість, при видачі нотаріусом зазначених свідоцтв про право на спадщину за законом після [PERSON] на квартиру, не було враховано обставини набуття зазначеного нерухомого майна [PERSON] в період його проживання разом із [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У зв`язку з цим, слід зробити висновок, що видача спірних свідоцтв на право на спадщину за законом на ім`я відповідачів, проведена із порушенням встановлених цивіьним законом правил спадкування без урахування факту перебування вказаного нерухомого майна у статусі обєкта спільного сумісного майна. Згідно із нормою частини першої статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, а також той факт, що успадкована відповідачами після [PERSON] квартира [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності у якій позивач має 1/2 частку, суд приходить до висновку, що видані на ім`я відповідачів свідоцтва від 24 лютого 2020 року про право на спадщину за законом після [PERSON] на дану квартиру необхідно визнати недійсними. За таких обставин, позов підлягає задоволенню лише в частині, що є обґрунтованою. Одночасно, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідачів у рівних частках пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial