Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк Форвард» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між ПАТ «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого стало ПАТ «Банк Форвард», та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання та використання платіжної картки №98346579, в результаті чого на імя останнього було випущено та видано платіжну картку. 11.07.2012 року [PERSON] звернувся до банку з підписаною заявою № 98346579, яка в пункті 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 11.07.2012 акцептував (прийняв) пропозицію (оферту) викладену в заяві відповідача та уклав з відповідачем кредитний договір № 98346579 шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 4 Заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а сам відкрив відповідачу поточний рахунок № 26257002053877. Таким чином відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України наслідком акцепту (прийняття) банком оферти (пропозиції) викладеної в п. 1 заяви відповідача став факт укладення кредитного договору. Відповідно до п. 1 підписаної відповідачем заяви кредитний договір укладений на умовах викладених в цій заяві та умовах надання та обслуговування лояльних кредитів банку. Відповідно до п. 6 заяви клієнт розуміє і підтверджує те, що він ознайомлений і згоден зі всіма фінансовими умовами кредитного договору, згідно ж п. 6 заяви складовою та невідємною частиною кредитного договору є зокрема заява, графік платежів та Умови по кредитам. Позивач свої зобовязання щодо надання кредиту виконав повністю, однак відповідач неналежним чином виконував обовязки з погашення боргу, 11 травня 2015 року та 28 липня 2016 року банк направив відповідачу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 19674,50 грн. Станом на 12.12.2016 р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 19674,50 грн., з яких:сума заборгованості за договором 19503,45 грн.;3% річних в сумі 171,05 грн. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав, просить врахувати при ухваленні рішення його матеріальний стан, перебування на утриманні неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення з нього за рішенням суду аліментів у розмірі 1/6 та 1/6 частини. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до заяви від 11.07.2012 року ПАТ «[PERSON] стандарт» відкрив відповідачу картковий рахунок відповідно до умов надання та обслуговування платіжних карток (а.с. 5-6,7-15). ПАТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «[PERSON] стандарт» (а.с. 71-74). Внаслідок здійснення позивачем кредитування рахунку у відповідача станом на 12.12.2016 року виникла заборгованість у розмірі 19503,45 грн. (а.с. 63-67). Крім того, заборгованість по сплаті 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання складає 171,05 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за договором станом на 12.12.2016 року становить 19674,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору щодо належного виконання грошового зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Що стосується наданих відповідачем копій документів на підтвердження його матеріального стану, суд, оглянувши ці документи, не знаходить підстав для застосування норм ст. 217, 373 ЦПК України в частині відстрочки або розстрочення виконання рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved