Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 6356,89 грн. заборгованості за кредитним договором №IСКGMCUI.184660.005 від 23.10.2013 року, яка складається із: поточної заборгованості по тілу кредиту - 2782,18 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1745,36 грн., поточної заборгованості за процентами - 134,63 грн., простроченої заборгованості за процентами - 1387,55 грн., пені - 307,17 грн., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору та не повернення коштів у повному обсязі. Представник позивача Косенко І.О. в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належно. Подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Тому суд вважає можливим слухати справу за її відсутності на підставі ст. 158 ЦПК України. З урахуванням ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та у зв'язку з неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень, зокрема судових повісток про виклик на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасового окупованих територіях, що підтверджується листом підприємства зв'язку (УДППЗ «Укрпошта») відповідач [PERSON] про день, місце та час розгляду справи повідомлявся через офіційний веб-сайт Подільського районного суду м. Києва (офіційний веб-портал судова влада України). Проте, в судове засідання відповідач не з'явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків. 23.10.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IСКGMCUI.184660.005, згідно якого банк зобов'язався, протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредит, у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок [NUMBER], який відритий на підставі приєднання позичальника до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідно до п. 2.3. кредитного договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Згідно п.п. 2.4., 2.5. договору нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою (а.с. 7). Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором. [PERSON] надав згоду, що відповідно до п.п. 6.1., 6.2. кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п. 2.3. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Однак, відповідач свої зобов'язання по договору не виконує, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства, а саме ст. 526, 1054 ЦК України. Відповідач своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також не сплатив пеню відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості. Станом на 10.02.2015 р. загальна сума заборгованості позичальника перед банком становить 6356,89 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (поточна заборгованість по тілу кредиту - 2782,18 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту - 1745,36 грн., поточна заборгованість за процентами - 134,63 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1387,55 грн., пеня - 307,17 грн.) (а.с. 3-6). Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, процентів та пені, на стягнення якої позивач має право. А тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Outcome: approved