Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, з первісними вимогами до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. В позові просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по [ADDRESS], а також на земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену за цією ж адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документі на спадкову нерухомість, оскільки спадкодавець втратив оригінал державного акту на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на будинок зареєстровано вже після його смерті. Посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті батька і прийняв спадщину, але через зазначені обставини не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча будинок і ділянка належали спадкодавцю на праві власності, тому просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року за заявою позивача, первісного відповідача було замінено на належного - [PERSON], яка була дружиною померлого спадкодавця. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. На останнє засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, раніше ним була подана заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити, розповівши, що її чоловік [PERSON] в кінці життя тяжко хворів і в 2015 році поїхав на лікування до Росії, де він і помер в жовтні 2015 року. Вона останнім часом постійно проживала в [ADDRESS]. Суд, вважаючи за можливе здійснити завершення розгляду справи за відсутності позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] року помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді будинку за адресою: [ADDRESS], та на земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого по цій же адресі. Земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого 19 листопада 2007 року Галицинівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На час відкриття спадщини (час смерті) [PERSON] з ним проживав син [PERSON] - позивач у справі, який відноситься до спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України), тобто він прийняв спадщину. Далі, під час оформлення спадщини на будинок та земельну ділянку після смерті батька позивач отримав роз'яснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в такому порядку, оскільки не представив належним чином оформлені оригінали правовстановлюючих документу на вказану нерухомість. Так, було з'ясовано, що первісний власник будинку [PERSON] не встиг зареєструвати будинок за свого життя, і cвідоцтво про право власності на будинок вже було оформлено після його смерті - [INFO] року. За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Однак це не скасовує належність йому будинку, оскільки він його побудував за свого життя належним чином. Державний акт про право власності на земельну ділянку був ним втрачений за невідомих обставин. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Крім того формальною перепоною в нотаріальному оформленні спадщини в цілому за позивачем є і той факт, що на час смерті спадкодавця з ним була зареєстрована його дружина [PERSON], яка була залучена до участі в справі як відповідачка. В той же час, в судовому засіданні вона пояснила, що не заперечує проти оформлення спадщини сином і не претендує на неї, оскільки на час смерті чоловіка постійно проживала за іншою адресою. Таким чином дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та земельна ділянка належали [PERSON] і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу [PERSON], як спадкоємцю першої черги, який прийняв спадщину після його смерті. В позасудовому порядку вирішити це питання позивачка не взмозі через зміни в законодавстві щодо реєстрації права власності на нерухоме майно та неналежне оформлення правовстановлюючих документів. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved