Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивачка у червні 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що в період перебування з відповідачем у шлюбних відносинах, народила сина - [PERSON], [INFO] Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, Відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню сина не виконує, коштів не надає, вихованням сина не займається, а тому просить стягнути відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності , підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (ас. 14). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивачки та її представника. Відповідача у судове засідання не з'явився, який про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (ас. 12), а тому суд, на підставі ст. 280 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2008 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 3). В шлюбі у сторін народився син -[PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені, неповнолітній син проживає з матір'ю - [PERSON], знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню сина на позивачку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, позовні вимоги доведені в судовому засіданні, які знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved