Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та жінки, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку,за наступними підставами. [PERSON], до весни 2016 року проживала однією сім'єю з [PERSON]. Шлюб було укладено 22 серпня 2013 року. У шлюбі з відповідачем 12 січня 2014 року народилася дочка [PERSON]. На теперішній час сторони проживають окремо у зв'язку з ускладненням стосунків між ними. Позивачка проживає з дитиною, яка знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 2678 від 13 травня 2016 року, виданою Якимівською селищною радою Запорізької області. Позивачка в теперішній час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання їх дитини та на утримання позивачки не надає, інших утримань по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Відповідач постійного місця роботи не має у зв'язку з чим позивачка вважає, що згідно з вимогами ст.. 184 СК України, має право вимагати від відповідача надання аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік «№ 928-VIII від 25.12.2015 року, з 01.05.2016 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років у розмірі 1228 грн. на місяць. Дитина підпадає під дану категорію. Згідно з вимогами глави 15 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та приймати участь у вихованні та розвитку дитини. Тому позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти для утримання їх дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 614 грн. щомісячно (1/2 частина прожиткового мінімуму, другу частину повинна забезпечити позивачка, як мати дитини). Крім того, відповідно до вимог ст.. 84 Сімейного Кодексу України жінка, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною 3-річного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік « № 928-УІП від 15.12.2015 року, з 01.05.2016 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1450 грн. на місяць. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати на її утримання грошову суму у розмірі 600 грн. на місяць (прожитковий мінімум для працездатних осіб) як жінці, з якою проживає дитина до досягнення нею 3-річного віку. Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та на задоволенні позову наполягає. Відповідач, будучі належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 197ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянув матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 255979, виданого 22.08.2013 року (а.с. 6) 22 серпня 2013 року між позивачкою і відповідачем було укладено шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 7) від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні було встановлено, що позивачка з відповідачем мешкають окремо один від одного, малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці факти не оспорювалися сторонами, підтверджені наданою довідкою з місця проживання позивачки, тому суд, на підставі ст. 61 ЦПК України, вважає їх достовірно встановленими. З тих же підстав достовірно встановленим є факт працездатності відповідача та відсутності в нього інших утримань за виконавчими листами, оскільки їх спільна з позивачкою донька [PERSON] є його єдиною дитиною. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Однак, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, суд виходить з того, що у відповідача, як у батька, є такий самий обов'язок утримувати свою дитину. Крім того, він є працездатною особою, хворобами, які перешкоджали б йому працевлаштуватися, не страждає, однак не приймає будь-яких мір для пошуку роботи. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач має змогу працевлаштуватися, мати самостійний дохід та сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі, що дорівнює половині прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. На утримання позивачки, на думку суду, відповідач має сплачувати аліменти у розмірі, що дорівнює половині прожиткового мінімуму для дорослої працездатної людини, але позивачка просить суму аліментів на її утримання в розмірі 600 грн., що є менше половини прожиткового мінімуму для дорослої працездатної людини. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлений у сумі 1450 гривень, на дитину віком до шести років у сумі 1228 гривень. Таким чином, підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 614,00 гривень, на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved