Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування Середино-Будської міської ради звернувся до суду з даним позовом, в якому просить відібрати у [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; відібрати у [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку. В подальшому позивач змінив позовні вимоги, та просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей та стягнути аліменти на їх утримання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей, [PERSON] , а [PERSON] , відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] . Відповідачі разом не проживають, спільний побут не ведуть. [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , зловживає спиртними напоями. Малолітні діти були відібрані від матері та влаштовані до державних установ на підставі рішення виконавчого комітету Середино-Будської міської ради. [PERSON] також не виконує своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої [PERSON] , проживає з іншою родиною, не цікавиться життям доньки та матеріально її не утримує. Зважаючи на викладене, позивач вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачка, [PERSON] , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , запевнила суд, що змінить свій спосіб життя, перестане зловживати спиртними напоями, влаштується на роботу та належним чином виховуватиме власних дітей. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно малолітньої доньки, [PERSON] , посилаючись на те, що він цікавиться життям дитини, надає матеріальну допомогу на її утримання, привозить продукти харчування та одяг. Запевнив суд, що має змогу та бажання спілкуватися з донькою, в подальшому допомагатиме їй матеріально. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка, [PERSON] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Середино-Будської міської ради Сумської області від 06.01.2017, та копією довідки Середино-Будської міської ради Сумської області від 06.01.2017 №02-05-12 /а.с.7, 13/. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ямпільському та Середино-Будському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 08.12.2020 /а.с.6/. Відповідачі з 24.03.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Жихівської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 24.03.2017 /а.с.12/. З висновку органу опіки та піклування Середино-Будської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який підписано міським головою Середино-Будської міської ради від 22.03.2021 №02-14/475, встановлено, що [PERSON] , мати малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, періодично зловживає спиртними напоями, через що двічі проходила лікування проти алкогольної залежності, перебуває на обліку у службі у справах дітей, з останньою неодноразово проводились профілактичні бесіди та виносились попередження. [PERSON] , батько малолітньої [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, проживає з іншою родиною, не цікавиться життям доньки та матеріально її не забезпечує. Малолітні діти відібрані від батьків та тимчасово влаштовані до спеціалізованих державних закладів. З огляду на викладене, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей /а.с.37-39/. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Середино-Будської міської ради №13 від 04.03.2021 від [PERSON] відібрані малолітні діти, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю /а.с.16/. З копії рішення виконавчого комітету Середино-Будської міської ради №14 від 04.03.2021 малолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення /а.с.17/. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей з 05.03.2021 /а.с.18/. Судом також встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , з 28.12.2019 перебуває на обліку у службі у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, та з 10.12.2019 по 17.08.2020 перебував на утриманні в обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей /а.с.21-23/. Відповідно до копії довідки Пигарівської сільської ради від 01.02.2021 №24, адресованої начальнику служби у справах дітей, сільська рада повідомляє, що в с.Пигарівка Середино-Будського району Сумської області проживає одинока мати, [PERSON] , яка вживає алкогольні напої, залишає дітей без нагляду /а.с.24/. З копій довідок КНП «Середино-Будська ЦРЛ» від 17.01.2021 та 11.03.2021 вбачається, що [PERSON] двічі пройшла алкогольну кодировку в даному закладі /а.с.20/. З акту обстеження умов проживання від 04.03.2021 встановлено, що малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] , проживають разом зі своєю матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови для проживання дітей не створені, відсутній запас продуктів харчування, діти недоглянуті, мати мала ознаки алкогольного сп`яніння. Через виниклу загрозу для життя та здоров`я дітей було вирішено їх відібрати від матері та тимчасово влаштувати до спеціалізованого закладу /а.с.14/. Факт перебування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння на момент проведення обстеження умов проживання (04.03.2021) підтверджується копією висновку КНП «Середино-Будська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а.с.15/. Суд вважає, що досліджені у справі докази не підтверджують позицію позивача щодо ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно їх малолітніх дітей з огляду на наступне. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). В постанові КЦС ВС від 06.05.2020 у справі №753/2025/19 висвітлена правова позиція, в якій зазначено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України»). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти позбавлення їх батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та запевняли суд, що змінять своє ставлення до виховання дітей та забезпечуватимуть належні умови для їх проживання. Суд розцінює таку позицію відповідачів як бажання виховувати дітей та проявляти інтерес до їх життя, виховання та матеріального забезпечення. Крім того, матеріалами справи не доведено, що сім`я, в якій проживають малолітні діти, є неблагополучною, та поведінка батьків малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ними своїх батьківських обов`язків та створює загрозу життю та здоров`ю дітей. Висновок органу опіки та піклування Середино-Будської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, від 22.03.2021 №02-14/475 не є обов`язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України), такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. З огляду на викладене, суд не може покласти в основу доказів про свідоме ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків вказаний висновок. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Представником позивача також не доведено, що позбавлення відповідачів батьківських прав, як крайній захід впливу на останніх, слугуватиме якнайкращому забезпеченню інтересів малолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, однак, враховуючи поведінку відповідачів щодо ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, останніх слід попередити, що в разі продовження вказаної поведінки вони будуть позбавлені батьківських прав.

Outcome: dismissed