Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, в якому просить суд визначити, що частки кожного із співвласників [PERSON] та [PERSON] у приватній спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] є рівними і становлять по 1/2 частці за кожним. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 01 лютого 1994року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності - їй - [PERSON] та її чоловікові - [PERSON]. Позивачка зазначає, що [INFO] помер її чоловік, співвласник вказаної квартири - [PERSON]. Як вказує позивач, вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого чоловіка та звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Третя Одеська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, оскільки у правовстановлюючому документі не визначені розміри часток у кожного із співвласників у спірній квартирі. Вищевикладені обставини зумовили звернення позивачки до суду із відповідним позовом. Позивачка - [PERSON] у судове засідання 20.02.2014року не з'явилась, але її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Департаменту міського господарства Одеської міської ради у судове засідання 20.02.2014року не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що ДМГ ОМР позов не визнає, оскільки приватизація спірної квартири була зроблена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в заяві на приватизацію наймачами квартири форма власності вибрана спільна сумісна, що і було вказано в свідоцтві про право власності на житло №19-1032 від 01.02.1994р. та у розпорядженні органу приватизації №35503 від 01.02.1994р., а також просив розглянути справу у відсутності представника Департаменту міського господарства Одеської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] з 10.05.1984року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 5). 01.02.1994року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації №35503 від 01.02.1994року, [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Зазначене свідоцтво було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 04.07.1994року під №215 стр. 40 книга 90пр. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.08.2013року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №7479 (а.с. 8). Після смерті [PERSON], [PERSON] звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на частину квартири не може бути видане, оскільки у свідоцтві про право власності на житло, виданому Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру під [ADDRESS], не визначені частки, які належать кожному з них. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності р.№19-1032 від 01.02.1994року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 04.07.1994року під №215 стр. 40 книга 90пр., суд зазначає, що розмір часток співвласників у приватній спільній сумісній власності на час смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS], є рівними, тобто належало по 1/2 квартири кожному. Таким чином, судом встановлено, що розмір часток [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/2 квартири, а тому позовні вимоги про визначення розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача, разом з тим суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved