Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), мотивуючи свої вимоги тим, що за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2020 р. загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих відповідачам на адресу надання послуг [ADDRESS] складає 28 654,88 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги Косякова З.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме просила задовольнити позовні вимоги за період з квітня 2017 року по 31 січня 2020 року, яка складає 14 401,60 грн., через те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Судом встановлено, що за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2020 р. загальна сума заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, наданих відповідачам на адресу надання послуг [ADDRESS] складає 28 654,88 грн. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обовязок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність укладеного договору з відповідачами, як споживачами комунальних послуг, не звільняє відповідачів від сплати за фактично надані послуги. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви позивачем, не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, містить нарахування окремо по кожній складовій наданих позивачем послуг. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов?язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч.3,4,5 ст. 267ЦК). Позовна заява за даною справою подана позивачем до суду 06.04.2020 р. При цьому, заборгованість нарахована за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2020 р. Між тим, позивачем не доведено поважність причин пропуску строку позовної давності за період з 01.02.2015 року по квітень 2017 р. включно. Представник відповідача в судовому засіданні заявила про пропуск строку позовної давності. Отже, період, за який відповідачі повинні сплатити позивачеві кошти на погашення заборгованості за виниклих правовідносин, слід вважати з квітня 2017 р. по 31 січня 2020р. включно. Таким чином, за результатами розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідачів на користь Концерну «Міські теплові мережі» борг по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з квітня 2017 р. по 31січня 2020р. включно в розмірі 14 401,60 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі задоволення позову частково судові витрати пов?язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Outcome: partial