Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Херсон» Державне підприємство «Одеська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що 04.04.2007 року вона була прийнята на роботу відповідачем на посаду молодшої медичної сестри. 01 лютого 2016 року була звільнена з роботи за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у звязку зі скороченням штату, про що внесено запис до трудової книжки. На день звільнення з роботи ДЗ «Відділкова лікарня станції Херсон» ДП «Одеська залізниця» нарахувало позивачці заробітну плату в сумі 4867,61 грн., але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилося, в порушення вимог статті 116 КЗпП України з нею не було проведено остаточного розрахунку. Просить стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Херсон» ДП «Одеська залізниця» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4867,61 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5835 грн. 72 коп. В судове засідання позивачка не зявилася, в поданій до суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги зменшила, просила стягнути з Державного закладу «Відділкова лікарня станції Херсон» ДП «Одеська залізниця» на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за лютий-березень 2016 року в сумі 1840,14 грн. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнає частково, просив справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з Державним закладом «Відділкова лікарня станції Херсон» Державне підприємство «Одеська залізниця», звільнена 01.02.2016 року на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України за скороченням штату. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Згідно із ст. 21 КзпП України, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст.115 КзпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з довідки про доходи ДЗ «Відділкова лікарня станції Херсон» ДП «Одеська залізниця» від 25.04.2016 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] в сумі 4042,45 грн., була виплачена позивачці 25.04.2016 року, середній заробіток за час затримки розрахунку за лютий-березень 2016 року складає 1840,14 грн. Враховуючи те, що з позивачкою на день звільнення не було проведено остаточного розрахунку за період роботи на підприємстві, що стало підставою для нарахування їй середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який складає 1840,14 грн., тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, ст.3 п.1 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за лютий-березень 2016 року у сумі 1840,14 грн., підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, п.8 Постанови КМУ №100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»,

Outcome: approved