Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач, КП «Харківводоканал», інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить з урахуванням уточнень стягнути на його користь з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 22.04.2014 року по 23.01.2017 року в розмірі 2811,70 грн., та водовідведення за період з 22.04.2014 року по 23.01.2017 року в розмірі 1583,17 грн., з урахуванням інфляційних витрат в сумі 781,43 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 204,41 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1762.00 грн., та завдані підприємству збитки у сумі 3016,48 грн. В обґрунтування позову зазначено, що у період з 22.04.2014 по 24.01.2017 [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , а саме: 1/2 частка квартири - з 22.04.2014, інша 1/2 частка квартири - з 24.01.2016, у зв`язку з чим, у [PERSON] виник обов`язок щодо сплати нарахувань за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення пропорційно частці у праві спільної часткової власності на зазначену квартиру. Тобто за період з 22.04.2014 по 23.01.2016 [PERSON] зобов`язаний сплатити КП «Харківводоканал» 1/2 частку нарахувань за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , а за період з 24.01.2016 по 23.01.2017 сплатити такі нарахування у повному обсязі. В обґрунтування вимоги про стягнення завданих підприємству збитків у сумі 3016,48 грн., зазначено, що інформація відносно того, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , була отримана підприємством при перегляді Апеляційним судом Харківської області рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2017, винесеного по справі № 640/7862/17 за позовом КП «Харківводоканал» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка утворилася за адресою: [ADDRESS] . Так, Апеляційним судом Харківської області встановлено, що [PERSON] була власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] в період з 03.12.2002 по 25.02.2004, а потім з 04.03.2015 по 24.01.2016. Право власності [PERSON] на вказану квартиру виникло з 24.01.2017. У зв`язку з чим, 21.05.2018 Апеляційним судом Харківської області винесена постанова, якою стягнуто з [PERSON] на користь КП «Харківводоканал» 1/2 частину заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 по 25.02.2014 та з 04.03.2015 по 24.01.2016, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції на загальну суму 1812,11 грн. Окрім цього, за результатом перегляду рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 по справі № 640/7862/17 з КП «Харківводоканал» було стягнуто судовий збір на загальну суму 3016,48 грн. Вищевказані втрати були покладені на підприємство у зв`язку з відмовою у задоволені позову, в частині стягнення заборгованості, яка утворилася в період, коли квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] До встановлення вищевказаної обставини Апеляційним судом Харківської області у підприємства була відсутня будь-яка інформація з приводу того, що [PERSON] на праві власності певний час належала квартира [ADDRESS] , оскільки відповідач знехтував обов`язками споживача, зокрема щодо своєчасної оплати наданих послуг, укладення договору про надання послуг, належне виконання яких дозволило уникнути судового розгляду спору, надало б можливість вірно визначити коло споживачів за наданою при укладенні договору інформацією про власника. У зв`язку з чим, підприємство з об`єктивних причин, не вірно визначило коло відповідачів по справі № 640/7862/17, що стало причиною понесення збитків у вигляді стягнення з підприємства судового збору у сумі 3016,48 грн. Таким чином, да думку позивача збитки, завдані підприємству у сумі 3016,48 грн, підлягають стягненню з [PERSON] на користь КП «Харківводоканал». Представник позивача\~Хрипко А.О., подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила проводити розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не скористався правом на подачу відзиву. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06.02.2019 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За наявності одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 24.01.2017 року вбачається, що у період з 22.04.2014 по 24.01.2017 року [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , а саме: 1/2 частка квартири - з 22.04.2014, інша 1/2 частка квартири - з 24.01.2016. Облік нарахувань та оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавались за адресою: [ADDRESS] , здійснювався за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У зв`язку наведеним, на [PERSON] було покладено обов`язок по сплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , в період з 22.04.2014 по 24.01.2017, як власника майна. В Законі України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року\~та Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~зазначено, що послуги водопостачання та водовідведення належать до житлово-комунальних послуг. Згідно ст.ст.64, 67, 68\~Житлового кодексу\~України плата за комунальні послуги вноситься своєчасно, за затвердженими в установленому порядку тарифами, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що виплавають з договору найму жилого приміщення. \~Відповідно до ч. 2\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~22\~Закону України\~«Про питну\~воду та\~питне водопостачання»\~№2918\~від 10\~січня 2002\~року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ст.\~526\~ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджується розрахунком про стан заборгованості. Так, з уточненого розрахунку заборгованості за період з 22.04.2014 по 23.01.2016 за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що проведено нарахування за послуги з централізованого водопостачання на суму 2324,58 грн та за послуги з централізованого водовідведення на суму 1314,91 грн. Тобто обов`язок по сплаті 1/2 від даної суми заборгованості покладено на [PERSON] як власника Ѕ частини квартири у цей період, що становить: за послуги з централізованого водопостачання - 1162,29 грн та за послуги з централізованого водовідведення - 657,46 грн. За період з 24.01.2016 по 23.01.2017 за адресою: [ADDRESS] відповідно до розрахунку заборгованості з [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість за послуги з централізованого водопостачання на суму 1649.41 грн та за послуги з централізованого водовідведення на суму 926,25 грн., оскільки в цей період відповідач був єдиним власником квартири. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних витрат за час прострочення у розмірі 781 грн. 43 коп., та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 204 грн. 41 коп. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині повному обсязі. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача завданих підприємству збитків у сумі 3016,48 грн., які були покладені на підприємство у зв`язку з відмовою у задоволені позову, в частині стягнення заборгованості, яка утворилася в період, коли квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] слід зазначити наступне. За результатом перегляду рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 по справі № 640/7862/17 з КП «Харківводоканал» було стягнуто судовий збір на загальну суму 3016,48 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Тобто судовий збір який був стягнений з КП «Харківводоканал» при перегляді рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2017 року не є збитками в понятті ЦК України, а відноситься до судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Позивач зазначає, що у підприємства була відсутня будь-яка інформація з приводу того, що [PERSON] на праві власності певний час належала квартира [ADDRESS] . Однак, при зверненні до суду з позовом, саме позивач визначає предмет та підставу позову, свої вимоги та їх обґрунтування, збирає докази, а також визначає відповідачів, якими на думку позивача порушено його права. Тобто, даному випадку при зверненні до суду про стягнення заборгованості позивач, самостійно визначив предмет, підстави позову та відповідачів. Посилання на те, що у підприємства була відсутня будь-яка інформація з приводу того, що [PERSON] на праві власності певний час належала квартира [ADDRESS] є безпідставним, оскільки позивач не був позбавлений можливості звернутись до відповідних органів, з метою перевірки інформації, щодо власників майна, а у випадку відмови у наданні такої інформації, міг звернутись до суду з клопотанням про витребування такої інформації для встановлення належних відповідачів. Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача завданих підприємству збитків у сумі 3016,48 грн., у зв`язку з необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial