Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом мотивуючи тим, що вона є власницею однокімнатної квартири [ADDRESS] . З метою реалізації свого права власності (продажу) квартири вона звернулася до приватного нотаріуса, яка у ході вивчення документів встановила, що у договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому 13.05.1997 року державним нотаріусом Черниш Д.М. помилково вказано номер будинку, в якому знаходиться квартира, [ADDRESS] . У зв`язку із вказаними розбіжностями вона неспроможна належно реалізувати своє право власності на квартиру. Просила визнати за нею право власності на вищевказану житлову квартиру. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що у зв`язку з допущеною нотаріусом помилкою вона не може розпоряджатися своєю квартирою. Представник відповідача в задоволенні позову заперечень не мав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив до суду письмовою заявою. Вислухавши доводи позивачки, безпосередньо дослідивши надані докази і давши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 13.05.1997 року державним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори Черниш Д.М. був посвідчений договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за №688, та реєстрація в БТІ якого була проведена за №11 27.05.1997 року, за умовами якого [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , продав, а [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , купила однокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] (а.с.6). В пункті 2 вказаного Договору зазначено, що квартира належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Буринською державною нотаріальною конторою 28.07.1994 року за №1257, зареєстрованому в Конотопському МБТІ в 1994 році за №11. З копії згаданого договору купівлі-продажу вбачається, що 28.07.1994 року [PERSON] придбав квартиру під [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «Буринське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.05.1997 року нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори за №688, зареєстрована на праві власності квартира [ADDRESS] . Квартира розміщена на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку (а.с.9). Ці обставини також підтверджуються технічним паспортом на квартиру та довідкою Буринської міської ради (а.с.10-14). Відповідно до рішення Буринської міської ради від 15.07.2014 року вулицю Леніна в місті Буринь було перейменовано на вулицю Незалежності (а.с.15). Встановлене свідчить, що державний нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу 13.05.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №688, допустив помилку, вказавши, що придбана [PERSON] квартира [ADDRESS] , який насправді мав №18. Нотаріальна палата України у своєму інформаційному листі щодо виправлення технічних помилок у тексті нотаріальних документів від 02.09.2019 року вказала, що за загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку. Буринська районна державна нотаріальна контора була ліквідована згідно наказу Міністерства юстиції України №1906/5 від 12.07.2016 року. Листом приватного нотаріуса Буринського нотаріального округу Головенської Л.В. відмовлено [PERSON] у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, оскільки були встановлені вищевказані розбіжності (а.с.16). За таких обставин вбачається, що позивачка не спроможна захистити свої права в позасудовому порядку шляхом внесення змін чи виправлень до договору купівлі продажу квартири від 13.05.1997 року, зареєстрованому в реєстрі за №688. Натомість, її право власності на житлову квартиру [ADDRESS] , у суду жодних сумнівів не викликає і підтверджується наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до\~ст.316\~ЦК України\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 321 цього Кодексу встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328\~ЦК право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «майном» може бути «наявне майно», або активи, включно з вимогами, стосовно яких заявник здатен довести, що він мав принаймні «правомірне очікування» дієвої реалізації його майнового права» (Див.: Malhous v. Czech Republic (dec.) [GC], no. 33071/96, ECHR 2000-XII; Draon v. France [GC], no. 1513/03, ECHR 2006-IX; Pressos Compania Naviera\~S.\~A. and Others v. Belgium, no. 17849/91, §§ 29-31, ECHR A332). Отже придбавши на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.1997 року квартиру, позивачка мала розумне сподівання, що нотаріусом вірно, без помилок та відповідно до вимог закону оформлений правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, в тому числі, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи наведені обставини, очевидну необхідність дотримання балансу індивідуального та публічного інтересу, суд вважає, що доводи позивачки є обґрунтованими і її позов підлягає до задоволенню в повному обсязі. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved