Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року в розмірі 800 грн. щомісяця. Свої вимоги мотивує тим, що 28.11.2008 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, який укладено 07.05.2006 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син. З часу розірвання шлюбу відповідач не займається вихованням сина, жодну матеріальну допомогу на його утримання не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Вона зверталась до суду з приводу стягнення аліментів, її вимоги були задоволені і з відповідача були присуджені до стягнення аліменти в сумі 250 грн. на місяць, які ним не вчасно сплачувались, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Висновком органу опіки та піклування було визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно їх дитини. Оскільки сума аліментів, які були присуджені раніше судом до стягнення недостатня для утримання дитини, тому вона змушена звернутись до суду за збільшенням розміру аліментів. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог і пояснила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, у зв'язку з чим вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав. Також пояснила, що батько не бачив сина близько 10 років, за цей час він ніяким чином не виявляв турботу про дитину, взагалі не цікавився ним. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, пояснивши при цьому, що не працює та сплачує аліменти на утримання іншої дитини. Також, визнавши, що не зустрічався з дитиною на протязі всього часу після розлучення, пояснив, що йому не надавали можливості це робити. Прокурор у судовому засіданні позовну заяву підтримав і пояснив, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини, оскільки життям та розвитком останнього батько не цікавиться протягом тривалого часу, дитина позбавлена турботи та піклування зі сторони батька. Представник органу опіки та піклування Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що заперечень проти позову не має. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], виданого 01 грудня 2006 року Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області. Подружжя розірвало шлюб 28.11.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], виданим Відділом РАЦС Біляївського МУЮ Одеської області 28.11.2008 року, відповідний актовий запис - 392. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]. Довідкою №927 від 03.11.2016 року виданою виконкомом Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області зазначається, що син [PERSON] - [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] З акту обстеження житлово-побутових умов від 21 листопада 2016 року вбачається, що у будинку по [ADDRESS] проживає [PERSON] та [PERSON], разом з ними проживають діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у кожного з них окрема кімната, створені всі умови для належного розвитку та виховання діток. На час обстеження біологічного батька [PERSON] - [PERSON] не було, зі слів матері з 2008 року вони разом не мешкають, батько не приймає участь у вихованні дитини. Зважаючи на довідку № 414 видану фельдшером Березанської фельдшерсько-акушерським пунктом [PERSON] під час планових оглядів і отримання профілактичних прививок, участь у цих заходах приймала тільки мати, батько станом здоров'я дитини не цікавився. В характеристиці на [PERSON] №154/05-02 від 03.11.2016 року наданої Березанською ЗОШ І-ІІІ ступенів відзначено, що дитина навчається в школі з 1 класу (з 2013 року) має хороший фізичний та моральний розвиток, до відвідування школи ставиться відповідально, без поважних причин заняття не пропускає, Зовнішній вигляд учня охайний, шкільним приладдям забезпечений. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. За роки навчання в школі батько не цікавився навчанням сина, на батьківські збори не з'являвся, загалом не приймав участь у шкільному житті дитини. Висновком органу опіки та піклування Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.11.2016 року в інтересах малолітнього [PERSON] вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це захист інтересів дітей і санкція за протиправну поведінку батьків. Відповідно до Постанови №3 від 30 березня 2007 року Пленуму ВСУ «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виховання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складу виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року було вирішено стягувати аліменти з відповідача на користь неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 250 грн. щомісяця, починаючи з 24.09.2008 року до повноліття дитини - [INFO]. Вказане рішення було пред'явлено до виконання. З рішення Саратського районного суду Одеської області від 25.07.2013 року вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], які народились [INFO] року у розмірі 1/3 частин з усіх видів його заробітку, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17.06.2013 року до повноліття дітей, тобто до [INFO] Зі слів відповідача в судовому засіданні встановлено, що він не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. В ч.2 ст. 166 СК України передбачено - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Стаття 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В ст. 3 Конвенції про права дитини відзначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині має бути забезпечений такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Зокрема в ст. 9 Конвенції зазначено - має бути забезпечено щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина - не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Відповідач до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався, тому суд не бере до уваги його твердження про наявність вказаних перешкод. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стосовно збільшення розміру аліментів судом визначено за доцільне призначити стягнення аліментів не у твердій грошовій сумі, а у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, враховуючи ті обставини, що ця сума і так безумовно буде вищою за раніше присуджену та враховуючи, що відповідач не працює, постійного доходу немає, натомість має на утриманні інших неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти.

Outcome: partial