Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 11.01.2013 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачу повідомили, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: вул. Віті Проценка, 68, в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області. За таких обставин вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно житловий будинок, житловою площею 27,8 кв.м., загальною площею 47,3 кв.м., та господарські будівлі: літня кухня бутова (літ. Г), сарай бутовий (літ. Д), гараж бутовий (літ. Е), літній душ цегла (літ. Ж), погріб бутовий (літ. В), що знаходяться в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області по вул. Віті Проценка, 68, яке при житті належало [PERSON], яка померла 11.01.2013 року. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності. [PERSON], народилася 11.07.1954 року в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області (а.с. 7-8). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11.01.2013 року в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області (а.с. 10). Згідно заповіту від 09.08.2001 року, складеного в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області, [PERSON] залишила заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки виконавчого комітету Тальнівської міської ради від 12.06.2017 року за № 430, будинок по вул. Віті Проценка, 68, в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області рахується за покійною [PERSON] згідно даних погосподарської книги. Як вбачається з довідки № 130 від 18.05.2017 року, на житловий будинок, який знаходиться по вул. Віті Проценка, 68, в с. Соколівочка Тальнівського району Черкаської області, станом на 01.01.2013 року право власності не оформлено та не зареєстровано (а.с. 18). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але за відсутності у неї свідоцтва про право власності на будинок покійної не може оформити свої спадкові права (а.с. 23). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та доведеними, і є всі підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved