Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Замостянські електричні мережі» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення збитків, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між сторонами склалися фактичні правові відносини, що підтверджується наявністю особового рахунку [NUMBER], який відкрито відносно споживача за адресою: [ADDRESS], та відповідно до якого відповідач як споживач користується електричною енергією, яку постачає позивач (постачальник). Споживач зобов'язаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та дотримуватись вимог закону при її споживанні. 27.09.2013 року представниками позивача при проведенні технічної перевірки електрообладнання в помешканні відповідача за адресою: [ADDRESS], в присутності відповідача було встановлено грубе порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року, №1357 (надалі - ПКЕЕН, Правила), а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, що здійснене за допомогою змонтованої розетки з прихованою електропроводкою. При ввімкненні навантаження в дану розетку електричні прилади працюють, лічильник не працює, при відключенні запобіжників напруга в розетці є. Спожита таким чином енергія розрахунковим приладом не обліковувалась та її кількість не сплачувалась. Електричний лічильник знаходиться в будинку, межа балансової належності - на ізоляторах опори б/н ПЛ-0,4 кВ. Під час зняття показників електричного лічильника порушення виявити не можливо. Дане безоблікове підключення продемонстровано відповідачу. По факту виявленого правопорушення представниками позивача було складено акт №2252 від 17.09.2013 року про порушення ПКЕЕН. 16.10.2013 року на засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце її проведення був повідомлений належним чином. На засіданні комісії, яке відбулось 25.12.2013 року без участі споживача, з розгляду актів про порушення Правил на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562 (надалі - Методика), а саме: п. 3.1 п.п.5. добовий обсяг споживання визначений по пропускній здатності проводу мінімального перерізу алюміній - 2,5 мм. кв., період нарахування визначений згідно п.3.3 п.п. «а» - за три роки з 27.09.2010 року по день складання акту 27.09.2013 року, визначено розмір збитків, завданих відповідачем позивачу, який склав 13 004,95 грн., протокол №67 від 25.12.2013 року, про що було повідомлено відповідача листом-повідомленням від 25.07.2014 року. Проте, відповідач станом на день звернення позивача до суду з даним позовом завдані збитки у розмірі 13 004,95 грн. не оплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Полюга І.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, однак в матеріалах справи містяться письмові заперечення останнього проти позову. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно з вимогами пункту 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357 (надалі - ПКЕЕН, Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1 до ПКЕЕН) і укладається на три роки. Згідно отриманої судом довідки з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області від 18.02.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). Окрім того, з детальної довідки споживача станом на 09.02.2015 року вбачається, що особовий рахунок [NUMBER] відкрито на ім'я [PERSON] (а.с.6). Верховний Суд України у своїй постанові від 08.07.2009 року у справі №6-10354св8 зазначив, що підключення електричної енергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357. Таким чином, з огляду на вищенаведене, між сторонами склалися фактичні правові відносини, що підтверджується наявністю особового рахунку [NUMBER], який відкрито на ім'я відповідача за адресою: [ADDRESS], та відповідно до якого відповідач як споживач користується електричною енергією, яку постачає позивач (постачальник), а відтак доводи та міркування відповідача з приводу того, що він не являється власником ні будинку, ні квартири, а відтак не є споживачем, суд не приймає до уваги. Згідно ч.2 ст.26 Законом України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Відповідно до п.37 Правил енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку. У відповідності до п.53 вказаних Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису, акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. 27.09.2013 року представниками позивача при проведенні технічної перевірки електрообладнання в помешканні відповідача за адресою: [ADDRESS], в присутності відповідача було встановлено грубе порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року, №1357 (надалі - ПКЕЕН, Правила), а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, що здійснене за допомогою змонтованої розетки з прихованою електропроводкою. При ввімкненні навантаження в дану розетку електричні прилади працюють, лічильник не працює, при відключенні запобіжників напруга в розетці є. Спожита таким чином енергія розрахунковим приладом не обліковувалась та її кількість не сплачувалась. Електричний лічильник знаходиться в будинку, межа балансової належності - на ізоляторах опори б/н ПЛ-0,4 кВ. Під час зняття показників електричного лічильника порушення виявити не можливо. По факту виявленого правопорушення представниками позивача було складено акт №2252 від 17.09.2013 року про порушення ПКЕЕН (а.с.10-12). Дане безоблікове підключення було продемонстровано відповідачу, сфотографовано, про що також свідчать фото із зображенням порушення, що містяться в матеріалах справи (а.с.13-14). Зі змісту вищезазначеного акту про порушення ПКЕЕН також встановлено, що відповідач фактично порушення визнав, однак пояснив, що не знав, що дана розетка підключена поза лічильником, так як будинок був комунальною квартирою, про що свідчить запис відповідача та його підпис в акті (а.с.11). Будь-яких інших зауважень з приводу складання акта з боку споживача не було. Отже, з огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що дії енергопостачальника щодо процедури складення акта не суперечать вимогам ПКЕЕН і є правомірними. Відповідно до п.3.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року №562 (надалі - Методика), вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається, відповідно до передбаченої Правилами процедури. 16.10.2013 року на засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце її проведення був повідомлений належним чином. На засіданні комісії, яке відбулось 25.12.2013 року без участі споживача, з розгляду актів про порушення Правил на підставі Методики, а саме: п. 3.1 п.п.5. добовий обсяг споживання визначений по пропускній здатності проводу мінімального перерізу алюміній - 2,5 мм. кв., період нарахування визначений згідно п.3.3 п.п. «а» - за три роки з 27.09.2010 року по день складання акту 27.09.2013 року, визначено розмір збитків, завданих відповідачем позивачу, який склав 13 004,95 грн., протокол №67 від 25.12.2013 року (а.с.15-16), про що й було повідомлено відповідача листом-повідомленням від 25.07.2014 року (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ч.3 ст.714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п.42 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору. Відповідно до п.19 вказаних Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до п.п. 20, 48 Правил споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Частиною 1 та 2 статті 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що за правопорушення в електроенергетиці встановлено законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Відповідно до норми ст.1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України). З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відповідачем порушено вимоги ст.26 Закону України «Про електроенергетику» та п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, згідно яких споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Враховуючи вище викладене, а також положення ст.16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави для захисту прав позивача, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 13 004,95 грн. збитків, завданих шляхом порушення Правил. Окрім того, суд звертає увагу, що порушення вищезазначених Правил відповідачем тягнуть за собою зниження рівня енергетичної безпеки держави, незабезпечення ефективного функціонування та розвитку енергетичного комплексу, що безпосередньо впливає на державні інтереси. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Судовий збір, понесений позивачем у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №218 від 10.02.2015 року (а.с.1), також підлягає стягненню з відповідача, так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved