Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO], вказавши в позові, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.04.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена, в позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник третьої особи За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30.05.2005 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. /а.с.6/ Згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.04.2013 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 р. до досягнення дитиною повнолітнього віку /а.с. 8/. Відповідно до довідки - розрахунку від 07.04.2016 р. В-17, відповідач має заборгованість по аліментам на утримання дитини станом на 01.04.2016 року складає 42452,00 грн. /а.с.43-44/. Постановою слідчого СВ Центрального відділення поліції Маріупольського відділу поліції ГУНП в Донецькій області (Жовтневого РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області Портного М.І. кримінальне провадження передбачене ч.1 ст.164 КК України відносно [PERSON] закрито, оскільки [PERSON] не був повідомлений при прийнятті судом рішення./а.с.37-38/ Орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради 21.03.2016р. розглянув питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] не прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та залишив це питання на розгляд суду./а.с.41/ Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. Прийшовши до переконання про те, що відповідач [PERSON] протягом декількох останніх років явно недостатньо приділяє уваги участі у вихованні сина, як це передбачено ст. 150 СК України, не звертався до органів опіки та піклування за сприянням у здійсненні своїх батьківських прав і виконанні батьківських обов'язків, суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, виходить із інтересів дітей. Допитана в судовому засіданні у якості свідка мати відповідача [PERSON] пояснила, що позивачка не надає їй можливості бачити онука. Але, з огляду на це та те, що позивач до органу опіки та піклування, тощо з приводу невиконання або неналежного виконання батьківських прав для реагування, притягнення до адміністративної відповідальності за це не зверталась; сам орган опіки та піклування не контролював це питання, не вживав заходів реагування, попередження, профілактики до відповідача з метою корегування його ставлення до виконання обов'язку по вихованню та розвитку дитини; відповідач до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягувався; суд вважає необхідним надати відповідачу можливість змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків, тому достатніх підстав для задоволення позову на даний час не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed