Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого Законом. Стягнути з відповідача на її користь витрати на надання правової допомоги. Свої вимоги мотивує тим, що за час спільного проживання у них з [PERSON] народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] і дочка - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач покинув сім?ю , тому вона змушена самостійно, власними силами матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї Законом та які необхідні для належного утримання дітей. На даний час у неї недостатньо коштів для забезпечення мінімального життєвого рівня дітей Відповідач на даний час не працює. Їх діти повинні бути забезпечені належним рівнем життя необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму. Відповідач, який проживає окремо від них, ухиляється від виконання свого обов`язку , що зокрема виявляється як у відсутності стабільного і доступного матеріального утримання їх дітей так і в відмові від участі у їх вихованні. Він є молодим, цілком здоровим чоловіком, тому може і зобов`язаний допомагати своїм дітям матеріально, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ј частки усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовчому судовому засідання позовні вимоги уточнила, просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Відповідач [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення. Згідний сплачувати аліменти , в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття . Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечать закону, не порушує права, свободи та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому 5судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов з врахуванням уточнених позовних вимог, належить до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено в судовому засіданні, у сторін за час спільного проживання народилися: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.07.2015 року (а.с.7), копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13.05.2016 року (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї, їх діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач по справі на даний час не працевлаштований та не має стабільного доходу, про що ствердила позивачка та не заперечив відповідач. Позивачка у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивачка бажає скористатися такою можливістю. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком батьків, а відповідач [PERSON] , добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов [PERSON] , про стягнення аліментів, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення. Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки [PERSON] , матеріальне становище відповідача [PERSON] , те що він не працевлаштований, не має постійного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивачки знаходиться двоє дітей , з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому , суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Окрім цього, позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved