Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася з заявою до суду про зняття арешту та заборони відчуження з належного їй всього майна, накладених 05.06.2013 року ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області постановою №35492653. В позовній заяві вона вказала, що в липні поточного року випадково дізналася про існування судового наказу виданого 22.06.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області за яким 05.06.2013 року відповідачем було відкрите виконавче провадження про примусове стягнення з неї заборгованості на користь КП «Чугуївтепло» та накладено арешт та заборону відчуження на все належне їй майно. Не зважаючи на те, що виконавчий документ, який було повернуто стягувачу, не пред'являвся для повторного виконання та відсутністтю на даний час будь-якої заборгованості перед вищезазначеним комунальним підприємством, питання про зняття арешту з належного їй всього майна відповідачем і досі не вирішено. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивачка - про підтримку позовних вимог та проханням розглянути справу за її відсутності; відповідач та третя особа - про визнання позову та проханням розглянути справу та ухвалити рішення без участі їх представників. Вивчивши докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 05.06.2013 року постановою ВДВС Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №35492653 було накладено арешт та заборону відчуження на все майно належне [PERSON], що підтверджується інформацією про державну реєстрацію обтяжень за довідкою №95040714 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованою 19.09.2017 року КП «Чугуївське МБТІ» Харківської області. Підставою виникнення даного обтяження став судовий наказ №2-н-601/2011 від 22.06.2011 року виданий Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з позивачки на користь комунального підприємства «Чугуївтепло» суми заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до повідомлення №14.15-36/1333 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та по місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2017 року вищезазначений виконавчий документ не було фактично виконано, суму боргу не стягнуто, а сам виконавчий документ з копією постанови про повернення виконавчого документу стягувачу були направлені до КП «Чугуївтепло». На даний час [PERSON] заборгованості перед КП «Чугуївтепло» не має, що підтверджується довідкою останнього від 22.08.2017 року за №77. Відповідно до ч.1,2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності відповідно до норм ЦК України є право особина річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Outcome: approved