Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним вище позовом, який обґрунтовано тим, що позивачка, починаючи з 2008 року, перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбу, від якого у них є спільна малолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано 11.03.2010р. Після припинення шлюбних відносин відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їх спільної дитини, перестав підтримувати з дитиною будь-які стосунки, не приймає ніякої участі у його вихованні, не цікавиться його життям, станом здоров`я та рівнем розвитку, не надаючи ніякої матеріальної допомоги на утримання свого сина. У зв`язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду. 22.02.2021, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.06.2021. Відзив відповідачем не подано. 23.06.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 29.09.2021, яке відкладено на 25.10.2021 у зв`язку з неявкою сторін. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки надала заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, заяв по суті чи з процесуальних питань не подав, тому суд, зі згоди позивачки та її представника, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.03.2010, актовий запис №25 (а.с.4) Відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З довідки від 21.01.2021 вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , з нею проживають протягом останніх п`яти років син [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З довідки Виконавчого комітету Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області про ступінь участі батьків у вихованні дітей від 05.02.2021 вбачається, що [PERSON] виховує дітей сама , приділяє належну увагу вихованню. Батько участі у вихованні не приймає, на території селища не проживав і не проживає (а.с.11). З відповіді Попаснянського РВДВС СМУМЮ (м.Харків) від 02.07.2021 №12897 вбачається, що аліменти з відповідача були утриманні по 30.11.2013 і виконавчий документ необхідно було направити до Микитівського ВДВС Горлівського МУЮ для подальшого виконання. Строк зберігання архівних справ сплив, архів було знищено, тому надати більш детальну інформацію немає можливості (а.с.40). З відповіді Микитівського ВДВС у місті Горлівці СМУМЮ (м.Харків) від 12.07.2021 №55-17-21 вбачається, що станом на 12.07.2021 виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває (а.с.42) Із рішення №252 виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області вбачається, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.52) Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] : не забезпечує належного виховання, умов проживання, медичного догляду, матеріального забезпечення, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що негативно впливає на його фізичний та духовний розвиток, що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Наведеними вище обставинами, які підтверджено дослідженими судом доказами, доведено факт активної винної поведінки відповідача [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Судові витрати по сплаті судового збору, згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved