Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Сватківського споживчого товариства про визнання договору дійсним та визнання права власності, в якому прохає визнати укладений між нею та відповідачем договір дійсним та визнати за нею право власності на нежитлову будівлю магазину «[INFO]», що знаходиться по [ADDRESS] У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Сватківського споживчого товариства у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти позовних вимог не заперечують та просять визнати право власності за позивачем на вказаний магазин. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в 1989 році на замовлення Гадяцької райспоживспілки колгоспом ім.Леніна в с.Великі Будища Гадяцького району був збудований магазин «[INFO]» за адресою [ADDRESS]. 22 грудня 1989 року державною приймальною комісією магазин був прийнятий в експлуатацію, про що був складений відповідний акт (а.с.8-10) та 26.12.1989 року згідно акту прийому-передачі магазину «[INFO]» за яким колгосп ім.Леніна передав, а райспоживспілка прийняла приміщення магазину (а.с.11). 27 грудня 1989 року рішенням виконавчого комітету Гадяцької районної ради введено в експлуатацію магазини, в тому числі і магазин «[INFO]» в с.Великі Будища Гадяцького району. Згідно акту прийому-передачі основних засобів від 31.12.1989 року магазин «[INFO]» в с.Великі Будища Гадяцького району переданий Гадяцькою райспоживспілкою на баланс Сватківського споживчого товариства (а.с.13-14). 16 січня 1998 року відповідно до рішення Великобудищанської сільської ради народних депутатів від 18.08.1998 року №24 виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою розташованою під магазином площею 0,24 га для виробничих потреб, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.15-21). Згідно довідок Великобудищанської сільської ради від 08.11.2013 року та 11.07.2016 року нежитловій будівлі (магазин «[INFO]» Сватківського споживчого товариства) присвоєна поштова адреса : [ADDRESS] та згідно рішення 2 сесії сільської ради сьомого скликання від 23.12.2015 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.22-23). Реєстрація права власності по [ADDRESS] не проводилась, що підтверджено довідкою Полтавського БТІ «Інвентаризатор» від 27.11.2014 року (а.с.28). Технічна інвентаризація проведена 12.08.2013 року, що підтверджується копією технічного паспорта на громадський будинок по [ADDRESS] виготовленого КП «Контур», згідно якого вартість будівлі становить 16236 грн (а.с.24-27). Згідно договору оренди об'єкта нерухомого майна від 01.05.2016 року магазин «[INFO]» було передано в оренду [PERSON] (а.с.29), яка 12.05.2017 року вказаний магазин придбала за 25000 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №33 (а.с.30). Договір купівлі-продажу на магазин, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] оформити не можливо, в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів , що підтверджується довідкою Сватківського споживчого товариства від 27.10.2018 року №9 (а.с.31). Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.10 додатку 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно , затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Що стосується визнання права власності на нерухоме майно, то згідно ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Таким чином, судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу магазину «[INFO]» в с.Великі Будища, на що відповідач не заперечував і тому позовні вимоги [PERSON] доведені і підлягають до задоволення.

Outcome: approved