Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, у якому просила суд усунути перешкоди в користуванні будинком [ADDRESS]. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила такі обставини: Позивачка на підставі договору дарування є власником житлового будинку [ADDRESS]. У будинку зареєстрована, але не проживає [PERSON]. Позивачці відомо, що відповідачка ще у 1993 році виїхала з будинку на постійне місце проживання в Карачаївську-Черкеську республіку. Відповідачка не є власником будинку, не має права користуватися ним на інших правових підставах, а тому зі сторони останньої чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила суду визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, направила до суду телеграму, у якій просила суд розглянути справу без її участі, задовільнити позов (а.с.16). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачка на підставі договору дарування від 24 червня 1998 року є власником 37/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Позивачка пояснила, що хоч вона є власником частини будинку, але фактично її частина складається з окремого житлового будинку, а інший співвласник користується також окремим житловим будинком, а тому співвласники мають окремі будинкові книги для реєстрації громадян. Згідно будинкової книги та довідки ВАДР УДМС України в Херсонській області за адресою: [ADDRESS], зареєстрована відповідачка (а.с.10,11). Відповідачка у будинку не проживає, що підтверджується поясненнями позивачки та відомостями, зазначеними у телеграмі відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Згідно вказаних норм закону у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. Реєстрація відповідачки у будинку позивачки є формальним підтвердженням місця проживання відповідачки у будинку, а відповідно і підставою для нарахування всіх платежів, як на особу, яка проживає у будинку. Крім того, реєстрація відповідачки у будинку є перешкодою у праві розпорядження позивачкою належним їй будинком. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст.4, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Судом встановлено, що права позивачки реєстрацією у будинку відповідачки порушуються. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у заявлений позивачкою спосіб, оскільки відповідно до ст.7 Закону України від11 грудня 2013 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved