Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбі, розірваному на підставі рішення суду від 06.10.2011 року, яке набрало законної сили. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Протягом тривалого часу відповідач добровільно брав участь в утриманні дитини, надаючи позивачці для цієї мети 800 грн. щомісяця, проте в теперішній час не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що і зумовило її звернення до суду з цим позовом. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 972 грн. щомісяця до її повноліття, але не меш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2014 року з нього стягуються аліменти на утримання непрацездатної матері у сумі 400 грн. щомісяця. Крім того, він має дружину, яка перебуває на його утриманні, оскільки не працевлаштована, знаходиться на обліку в Правобережному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя. Дружина відповідача проходить курс лікування в клінічній установі «Запорізький обласний центр репродукції людини», що потребує додаткових видатків. Батько відповідача, хоча й працездатний за віком, між тим страждає на хронічне захворювання, лікування якого тягне значні витрати, а відповідач вважає своїм обов'язком надання допомоги і батькові. З урахуванням сімейного, майнового стану, наявності утриманців, просить про часткове задоволення позову і стягнення аліментів у сумі 309 грн. 60 коп. Представник відповідача підтримав доводи свого довірителя. Просить про часткове задоволення позову. Залучена до участі в справі як третя особа [PERSON] пояснила суду, що є дружиною позивача, перебуває на його утриманні. ЇЇ перебування на обліку в центрі зайнятості працевлаштуванням поки не увінчалося, розмір отримуваної нею допомоги з безробіття становить 560 грн. на місяць. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 7), який проживає з позивачкою (а. с. 8), Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, а в силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів; наявність у нього працездатної дружини; наявність непрацездатної за станом здоров'я матері, на утримання якої з відповідача стягнуті аліменти; відсутність інших дітей. Зазначені обставини, які має враховувати суд при вирішенні питання про розмір аліментів, дають підстави дійти висновку, що аліменти у сумі 600 грн. будуть домірними як потребі дитини в утриманні, так майновому стану відповідача. Суд не приймає до уваги твердження відповідача і його представника на користь стягнення аліментів у сумі 309 грн. 60 коп. про те, що з [PERSON] стягнуті грошові кошти на утримання матері-інваліда третьої групи (а. с. 29), а також про захворювання батька, який не є непрацездатним ані за віком, ані за станом здоров'я, оскільки обов'язок утримувати працездатних батьків взагалі не передбачений законом, а обов'язок надавати матеріальну допомогу непрацездатним батькам в силу ст. 202 СК України не є безумовним, тоді як припинення обов'язку з утримання неповнолітніх дітей можливо лише у випадках значного перевищення доходів дитини над доходами батьків, а також у випадках передачі права власності на нерухоме майно. З урахуванням викладеного, а також того факту, що мати відповідача, хоча й непрацездатна, між тим працевлаштована і має постійний дохід, про що свідчить її характеристика з місця роботи (а. с. 58), суд вважає, що розмір аліментів, присуджених матері відповідача, не повинен бути меншим за розмір, аліментів на утримання неповнолітнього сина, обов'язок утримання якого, як зазначено, є абсолютним. Що стосується тверджень про перебування на утриманні дружини відповідача, суд також не бере їх до уваги при вирішенні питання про розмір аліментів, так як законом не передбачений обов'язок з утримання працездатних дружини (чоловіка), а працевлаштованість або відсутність роботи - є проявом волевиявлення особи. При цьому суд враховує наявність у третьої особи доходів у вигляді призначеної їй допомоги з безробіття. Оскільки відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК, тобто випадків присудження аліментів у твердій грошовій сумі, призначаючи аліменти у твердій грошовій сумі, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів у вигляді 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., від попередньої сплати яких звільнено позивачку. На підставі викладеного,

Outcome: partial