Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом, яким просить визнати недійсним та скасувати договір дарування 69/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , укладений 17 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Добриніною Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за № 133. Також, позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на 69/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , підстава виникнення права власності: договір дарування, серія та номер: 133, виданий 17.04.2010 року, видавник приватний нотаріус ХМНО Добриніна Ю.М., номер запису про право власності 5293577, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 12306943 від 09.04.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину у встановлений законом строк прийняла та набула право на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2009 року заповіт від імені [PERSON] визнано недійсним, за [PERSON] визнано право власності на 69/100 часток спірного житлового будинку. Рішенням Верховного Суду України від 03 березня 2020 року вищевказані рішення були скасовані. Вже після скасування рішень про визнання за [PERSON] права власності на вищевказане нерухоме майно, стосовно нього було вчинено декілька угод щодо відчуження. 17 березня 2010 року - укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] ; 07 квітня 2010 року укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] ; 17 квітня 2010 року укладено договір дарування між [PERSON] та [PERSON] . Проте, право власності на 69/100 часток спірного житлового будинку за [PERSON] в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» - не реєструвалося, відомості про право власності на набуте за договором майно до Реєстру прав власності на нерухоме майно - не вносились. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2010 року вищевказані договори були визнані недійсними, 69/100 часток житлового будинку за вказаною адресою витребувані з чужого незаконного володіння. Рішення набрало законної сили. На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала своє право власності на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за № 18159877 та отримала відповідний витяг з Реєстру речових прав речових прав. Згодом було з`ясовано, що 09 квітня 2014 року до Державного реєстру речових прав внесено запис про право власності [PERSON] на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування. Посилаючись на наступні обставини, позивач просила визнати недійсним договір дарування та скасувати запис про право власності, зроблений на його підставі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача надала суду заяву, якою підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу у її відсутність та надає згоду га ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину за заповітом та набула право на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . У липні 2006 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання недійсним заповіту від імені [PERSON] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2009 року за позовом [PERSON] визнано недійсним заповіт від імені [PERSON] , за [PERSON] визнано право власності на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням Верховного Суду України від 03 березня 2010 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2009 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 20 жовтня 2009 року скасовані. Вказаним рішенням у задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту а визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування - відмовлено. В ході судового розгляд справи встановлено, що після скасування підстави реєстрації права власності за [PERSON] на спірне майно, останньою 17 березня 2010 року укладено договір купівлі продажу, за яким [PERSON] набула право власності на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] ; 07 квітня 2010 року укладено договір купівлі-продажу вказаного майна між [PERSON] та [PERSON] ; Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2010 року вищевказані договори були визнані недійсними, 69/100 часток житлового будинку за вказаною адресою витребувані з чужого незаконного володіння, право власності на вказане майно було визнано за [PERSON] .. Рішення набрало законної сили. Під час розгляду вказаної справи судом досліджувалася довідка КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № р602 від 05 липня 2010 року, відповідно до якої право власності на спірне майно станом на час розгляду справи було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від листопада д 07 квітня 2010 року. На підставі судового рішення від [PERSON] зареєструвала своє право власності на року 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за № 18159877 та отримала відповідний витяг з Реєстру речових прав речових прав. Після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було з`ясовано, що 09 квітня 2014 року до Державного реєстру речових прав внесено запис № 5293577 про право власності [PERSON] на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування № 133 від 17.04.2010 року. Судом встановлено, що оспорюваний договір дарування укладений 17 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , право власності на 69/100 часток спірного житлового будинку за [PERSON] в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» - не реєструвалося, відомості про право власності на набуте за договором майно до Реєстру прав власності на нерухоме майно - не вносились. При таких обставинах, відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України, враховуючі, що на час укладення оспорюваного договору дарування Дарувальник [PERSON] не мав повноважень на відчуження спірного майна, суд вважає законними та обґрунтованими позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Наслідком недійсності договору дарування є припинення речового права та внесення відомостей про це у державний реєстр прав, змін та їх скасування. Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином, суд, задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсним договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 17 квітня 2010 року одночасно скасовує рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності відповідача на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . До того ж, суд зазначає, що згідно Витягу про державну реєстрацію прав КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», державна реєстрація права власності [PERSON] на спірне майно була проведена 19 січня 2011 року, відомості про це внесені до Реєстру речових прав на нерухоме майно, який діяв до 01 січня 2013 року. Відповідно до п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв /запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав. Державним реєстратором, внесено відомості до Державного реєстру про право власності [PERSON] на 69/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] , за наявності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на вказане майно за [PERSON] , а також за наявності зареєстрованого обтяження - арешту зазначеного майна, накладеного постановою про арешт СВ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 10.10.2008 року. Судовий збір суд стягує з відповідача у дохід держави, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved