Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив виселити [PERSON], [INFO] та всіх осіб, які зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку в Управлінні державної міграційної служби України у Кіровоградській області,зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 29.11.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір № 03-101137107-Ф, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29000,00 доларів США на строк з 29.11.2007 року по 28.11.2027 рік, або по день визначений в п. 3.3.11. зазначеного Договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29.11.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки без оформлення заставної, посвідчений нотаріально, реєстровий номер 3576. Зазначив, що за умовами п. 2.1 договору іпотеки та п. 2.1 кредитного договору, в забезпечення виконання кредитного договору, Банку в іпотеку передано нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 29.11.2007 року за реєстром № 3547. Зазначив, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати процентів, суми кредиту не виконувала, в зв'язку з чим, рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25.12.2013 року стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 30972,71 доларів США та 7360,00 грн. та виконавчий лист про стягнення боргу був поданий до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, однак [PERSON] перешкоджала проведенню виконавчих дій, добровільно виконати рішення суду відмовилася. Також позивач зазначив, що відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та статей 47, 49 Закону України «Про іпотеку» АБ «Укргазбанк» скористався своїм правом та залишив за собою в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором № 03-101137107-Ф від 29.11.2007 року, майно, що належало [PERSON] на праві власності, а саме: однокімнатна квартира, загальною площею 33,55 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке (майно) на підставі акту державного виконавця від 28.09.2016 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Подільського відділу ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Донцовим О.С., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. зареєстровано право власності АБ «Укргазбанк» на однокімнатну квартиру та видано свідоцтво від 08.11.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 5739. Поряд з цим, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представнику Банку стало відомо, що в квартирі [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією довідки ЖЕО №2 (довідка № 705 від 05.05.2015 року). З огляду на зазначене, посилаючись на ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, а також враховуючи, що власником квартири [ADDRESS] є ПАТ АБ «Укргазбанк», позивач просив виселити [PERSON] та всіх осіб, які зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку вУправлінні державної міграційної служби України в Кіровоградській області. Ухвалою від 13.03.2017 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та справа призначена до судового розгляду. Ухвалою від 24.05.2017 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження по цивільній справі № 405/1086/17 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області про виселення з предмету іпотеки, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 405/8498/16-ц за позовом [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, яка розглядалася в порядку цивільного судочинства. Крім того, до початку розгляду судом справи по суті представником позивача за довіреністю начальником юридичного відділу Кіровоградської обласної дирекції АБ «Укгазбанк» Кузнєцовим О.В. до суду подано заяву про зміну предмету позову від 09.11.2017 року вих. № 512/531/2017 (512/532/2017), зареєстровану в суді 09.11.2017 року за вх. № 26817, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, додатково до обставин викладених у позовній заяві, що право власності ПАТ АБ «Укргазбанк» на вищевказану квартиру зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 17338995, що підтверджується витягом з реєстру № 72560781 від 08.11.2016 року, таким чином, після переходу права власності на квартиру від [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно припинилося і право користування [PERSON] вказаною квартирою, при цьому, позивач, як власник майна не надавав згоду на проживання відповідача та направив відповідачу вимогу про добровільне звільнення квартири протягом одного місяця, яку відповідач не виконав, чим порушується право позивача на користування та розпорядження своєю власністю (квартирою). З огляду на зазначене, позивач просив суд, усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном - квартирою [ADDRESS], яка на праві приватної власності належить ПАТ АБ «Укргазбанк», шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Представником позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» за довіреністю Кузнєцовим О.В. подано до суду заяву, зареєстровану в суді 30.05.2018 року за вх. № 13751, в якій останній просив розглянути дану справу без участі представника позивача ПАТ АБ «Укргазбанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, судом повідомлялась про час та місце судового розгляду справи, при цьому, представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду 16.04.2018 року подавалося клопотання, зареєстроване в суді 16.04.2018 року за вх. № ЕП-1649/18Вх, в якому представник відповідача просила відкласти розгляд справи, у зв'язку з наміром відповідача вирішити даний спір мирним шляхом та укласти відповідну угоду. В свою чергу судом відзначається, що на час судового розгляду сторонами не врегульовано спір в позасудовому порядку, що є підставою для продовження судового розгляду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління державної міграційної служби України у Кіровоградській області, повідомлена про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується підписом представника третьої особи Титаренко від 26.04.2018 року у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, - в судове засідання не з'явилась, причини не явки суду не відомі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] 29.11.2007 року було укладено кредитний договір № 03-101137107-Ф, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29000 доларів США на строк з 29.11.2007 року по 28.11.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12.9 % річних, який (кредит) було забезпечено договором іпотеки від29.11.2007 року та за яким в іпотеку банку [PERSON] було передано нерухоме майно, а саме: квартира [ADDRESS]. Відповідно до Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 28.09.2016 року, затвердженого начальником Подільського відділу ДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області О.С. Донцовим 28.09.2016 року, однокімнатна квартира, розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку за адресою: [ADDRESS], яка має технічні характеристики: загальна площа: 33,55 кв.м (з урахуванням знижувального коефіцієнту балкону); житлова площа: 17,2 кв.м, складається з: кімнати пл. 17,2 кв.м, коридора пл. 6,7 кв.м, вбиральні пл. 2,8 кв.м, кухні пл. 6,0 кв.м, балкона (з урахуванням знижувального коефіцієнту) пл. 0,85 кв.м,, та належить [PERSON], [INFO], код [NUMBER], що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 29.11.2007 року за реєстром № 3547, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29.11.2007 року (витяг № 5045430); право власності зареєстроване в обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 29.11.2007 року, реєстраційний № 996476, номер запису 21281 в книзі 130, - 07.04.2016 року на підставі акту опису й арешту майна описана та арештована державним виконавцем з метою виконання зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 405/6877/13-ц, 2/405/1392/13, виданого 26.02.2014 року Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] та користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 03-101137107-Ф від 29.11.2007 року у розмірі 30972,71 доларів США, що відносно гривні еквівалентно 247 564,87 грн., штраф за невиконання умов іпотечного договору у розмірі 7360,00 грн. та понесені судові витрата по справі у розмірі 910,00 грн., та виконавчого листа № 405/2187/15-ц, 2/405/499/15, виданого 05.06.2015 року Ленінськими районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № 03-101137107-Ф від 29.11.2007 року в сумі 4506,51 доларів США, з яких: заборгованість по процентам -149,08 доларів США та прострочена заборгованість та процентами - 4357,43 долари США та 144644,39 грн., з яких: пеня за простроченими процентами в сумі 98985,25 гри. та пеня за простроченим кредитом - 45659,14 грн., а також судовий збір 1827,00 грн. На підставі ст. 62 Закону Україна «Про виконавче провадження» вказане майно передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України та стягувачу запропоновано в 15-денний строк вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна. 28.09.2016 року стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» подав заяву до Подільського відділу ДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області про згоду залишити за собою нереалізоване майно, а саме квартиру [ADDRESS] Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER]) від 08.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5739, приватним нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С., у відповідності до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», статей 47, 49 Закону України «Про іпотеку» на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником Подільського відділу ДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області О.С. Донцовим 28.09.2016 року, посвідчено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» належить на праві власності майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. 29.11.2007 року за реєстром № 3547, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 29.11.2007 року (витяг № 5045430), право власності зареєстроване в обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 29.11.2007 року, реєстраційний № 996476, номер запису 21281 в книзі 130, яка (квартира) має такі характеристики: загальна площа: 33,55 кв.м (з урахуванням знижувального коефіцієнту балкону); житлова площа: 17,2 кв.м, складається з: кімнати пл. 17,2 кв.м, коридора пл. 6,7 кв.м, вбиральні пл. 2,8 кв.м, кухні пл. 6,0 кв.м, балкона (з урахуванням знижувального коефіцієнту) пл. 0,85 кв.м, вартістю 372225,00 грн., оскільки торги не відбулися і стягувач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» виявив бажання залишити за собою непродане (нереалізоване) майно, що раніше належало [PERSON] На підставі вищезазначеного свідоцтва 08.11.2016 року державним реєстратором -приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Панчишиною С.С. проведено державну реєстрацію права власності ПАТ АБ «Укргазбанк» на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 72560781 від 08.11.2016 року (номер запису про право власності: 17338995, форма власності: приватна, власник: ПАТ АБ «Укргазбанк»). Разом з тим, відповідно до довідки КП «ЖЕО №2 КМР» від 22.02.2017 року за адресою: [ADDRESS], проживає та зареєстрована з 08.05.2012 року [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 03.01.2017 року за вих. № 51209/01, в якому вимагав відповідача звільнити протягом місяця житлове приміщення - вищевказану квартиру, посилаючись при цьому на положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Аналізуючи встановлені під час судового розгляду обставини суд відзначає, що позивач звернувся до суду з позовом на захист свого права власності на житлове приміщення - квартиру, яка належить позивачу на праві приватної власності,предметом якого (позову) є вимога володіючого майном власника (позивача) до відповідача про усунення порушень його (позивача) права власності, що перешкоджають позивачу належним чином користуватися та розпоряджатися зазначеним майном, шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням. При цьому, Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Більш того, на підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на зазначені норми закону суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту свого права користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності майном (квартирою), та встановлення судом наявності перешкод позивачу у користуванні зазначеною власністю, шляхом визнання відповідача [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), є обґрунтованим та в повній мірі відповідає чинному законодавству. Поряд з цим, суд не погоджується з позицією позивача в частині посилання на норми Закону України «Про іпотеку», як на правову підставу обґрунтування заявленої вимоги на захист права приватної власності на житлове приміщення, так якна матеріально-правове регулювання спірних відносинпо захисту права приватної власності положення зазначеного Закону не поширюються. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не надано доказів наявності підстав, які б ґрунтувались на положеннях закону чи договору, для продовження права користування відповідачем вищевказаною квартирою після набуття позивачем права власності на неї (квартиру) та державної реєстрації такого права в установленому законом порядку, та беручи до уваги відсутність згоди позивача, як власника житлового приміщення, на проживання в ньому відповідача, суд вважає вимогу позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання відповідача [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), - обґрунтованою та такою, що в повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав юридичної особи, тому така вимога підлягає задоволенню. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тобто, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, на користь позивача слід стягнути з відповідача документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн. (платіжне доручення № 6442-2448 від 23.02.2017 року). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved