Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 4 695,79 гривень; судові витрати в розмірі 1600,00 гривень покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 жовтня 2015 року о 22 годині 20 хвилин на Ленінградській площі в м. Києві, сталося ДТП за участі автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «HYUNDAI», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у справі № 755/22307/15-п, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті ДТП з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль «HYUNDAI», державний номер [NUMBER], що на праві власності належить ТОВ «АФ «Київська аудиторська група», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7022283, терміном дії від 05 лютого 2015 року по 04 лютого 2016 року. Згідно звіту № 9434 про оцінку автомобіля «HYUNDAI», державний номер [NUMBER], складеного ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI», державний номер [NUMBER] з урахуванням зносу, становить 5010,94 гривень. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 2964 від 19 квітня 2016 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та перераховано на рахунок ТОВ «АФ «Київська аудиторська група» грошові кошти в розмірі 4175,79 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2964рв від 21 квітня 2016 року. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 520,00 гривень за послуги аварійного комісара, що підтверджується платіжним дорученням № 296рв від 29 грудня 2015 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника на підставі тих документів, що є в матеріалах справи, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Пояснив суду, що дійсно мало місце ДТП, на момент настання якого він не мав полісу обов'язкового страхування, у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2015 року о 22-20 годині на Ленінградській площі в м. Києві між автомобілем «BMW», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки про пошкодження транспортних засобів, виданої Управлінням патрульної служби МВС України в м. Києві, автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER] отримав внаслідок ДТП, що мала місце 30 жовтня 2015 року о 22-20 годині на Ленінградській площі в м. Києві між автомобілем «BMW», державний номер [NUMBER], механічні пошкодження (а.с.11). Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року, на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 340 гривень (а.с. 16). На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року не скасована та набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER] належить на праві приватної власності ТОВ «Аудиторській фірмі «Київська аудиторська група» (а.с.12). При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське» відповідно до полісу № АІ/7022283 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії з 05 лютого 2015 року по 04 лютого 2016 року включно (а.с.14). При цьому, згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW», державний номер [NUMBER] станом на 30 жовтня 2015 року застрахована не була. 03 листопада 2015 року ТОВ «АФ «Київська аудиторська група» звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 30 жовтня 2015 року на Ленінградській площі в м. Києві між автомобілем «BMW», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Звіту № 9434 про оцінку автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER], складеного 13 листопада 2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «HYUNDAI SONATA», державний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 5010,94 гривень (а.с.17-20). 15 січня 2016 року ТОВ «АФ «Київська аудиторська група» звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.26). В подальшому, наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 2964 від 19 квітня 2016 року, позивачем було прийнято рішення про виплату ТОВ «АФ «Київська аудиторська група» суми страхового відшкодування у розмірі 4 175,79 гривень (а.с.27), яка була сплачена на рахунок ТОВ «АФ «Київська аудиторська група» на підставі платіжного дорученням № 2964рв від 21 квітня 2016 року (а.с.28). Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 520,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 296рв від 29 грудня 2015 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальний розмір відшкодування, який підлягає до стягнення з відповідача, становить 4 695,79 гривень. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 20 квітня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено листа щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 4 695,79 гривень, який залишився поза увагою відповідача та вказане відшкодування сплачено не було (а.с.30). Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 600 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved