Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач - Орган опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації - 06.04.2020 року звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення Сколівського районного суду Львівської області у справі № 453/1132/18 у [PERSON] відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , не позбавляючи її батьківських прав, а також ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення дочкою повноліття. Для повернення дитини відповідач зобов`язана була впродовж року влаштуватись на роботу, створити необхідні умови для проживання дитини, вести здоровий спосіб життя, а через рік звернутись в суд з позовною заявою щодо повернення дитини. Однак жодних дій щодо повернення дитини [PERSON] не здійснила, часто залишає місце проживання, не працює. За час проживання дитини в прийомній сім`ї, мати жодного разу доньку не навідала. Просить на підставі ст. ст. 164-166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позов задоволити. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 15.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Сколівської райдержадміністрації в інтересах дитини, [PERSON] до відповідача - [PERSON] , за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області, Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської районної державної адміністрації, Тухлянської сільської ради про позбавлення батьківських прав, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.05.2020 року. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 16.06.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на09.07.2020 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоч належним чином була повідомлена про розгляд справи на 26.05.2020 року, 16.06.2020 року та 09.07.2020 року. Окрім того, відповідач відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавала, а також, не подавала заяви про визнання нею позовних вимог позивача, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 15.04.2020 року. Таким чином, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у її відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечив представник позивача. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації Львівської області - Коциба Р.Б. просив позов задоволити. Додатково зазначив, що мати не виявила бажання зайнятися вихованням дитини, не зробила жодних дій для повернення дитини з прийомної сім`ї. Представник третьої особи- Районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Сколівської районної державної адміністрації - Чудійович І.Я. поданий позов підтримав, вказав, що мати дитини не бере участь у її житті, не цікавиться дочкою, ухиляється від її виховання, жодного разу не відвідала дочку у прийомній сім`ї. Представник третьої особи - Тухлянської сільської ради - Ткачик А.Х. поданий позов підтримав, зазначив, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не працює, а тому не може забезпечити дитині нормальні умови для проживання та розвитку. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. ( ч. ч.1, 2 ст. 155 СК України) Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27.04.2017 року. Розпорядженням Сколівської районної державної адміністрації № 59 від 04.03.2020 року надано згоду на позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітньої дочки [PERSON] . Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сколівської районної державної адміністрації від 27.02.2020 року № 02/14-397 та рішення комісії з питань захисту прав дитини Сколівської районної державної адміністрації «Про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки» від 28.02.2020 року № 2 відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Згідно з рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 15.01.2019 року у справі № 453/1132/18 у [PERSON] відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] , не позбавляючи її батьківських прав, а також ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.09.2018 року і до досягнення дочкою повноліття. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України. (статті 164-167) Зокрема, відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. (пункт 2 частини першої) Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що відповідач з народження дочки з нею не спілкується, матеріально не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає. Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»). Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною при її бажанні, вона не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, не зверталась в правоохоронні органи для встановлення її місця проживання, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування та надання дитині матеріальної допомоги. Такі обставини свідчать про її не бажання брати участь у вихованні дитини. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що відповідача, яка без поважних на те причин не виявляє щодо власної дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, слід позбавити батьківських прав. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved