Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, в якому зазначила, що з 07.08.2009 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2016 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти мешкають з нею, вона несе усі витрати на їх утримання самостійно, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], до їх повноліття, в розмірі 60% від всіх доходів відповідача, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить про його задоволення, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, просив стягнути 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 33 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку . Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У ст. 150 СК України зазначені обов'язки батьків по вихованню і розвитку дитини «Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину». Згідно ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року і ратифікованої 27.02.1991 року «Держави-сторони визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батько(и) чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) стягуються у частині від доходу батька (чи) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину при будь-яких обставинах не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також стан його здоров'я та відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). В судовому засіданні встановлено, що 07.08.2009 року позивач та відповідач перебували у шлюбі, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2016 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти мешкають з нею, вона несе усі витрати на їх утримання самостійно, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Отже, аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 33 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 14.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн.

Outcome: partial