Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк професійного фінансування» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.03.2013 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ТОВ «Оілгруп» був укладений Кредитний договір № 2/1/2013 із змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Оілгруп» було відкрито відновлювальну кредитну лінію і надано кредит у розмірі 5 000 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 02.03.2015 року зі сплатою 32,00% за користування кредитом та сплатою щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 1 154,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 06.03.2013 року між ПАТ «Банк професійного фінансування», відповідачем [PERSON] та ТОВ «Оілгруп» був укладений Договір поруки № п2/2/1/2013 із змінами та доповненнями, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та надав кредитні кошти, але позичальник свої зобов`язання по поверненню кредиту, комісії за управління кредитом та процентів за користування ним не виконав. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 8 467 138,30 грн. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» заборгованість за Кредитним договором № 2/1/2013 від 06.03.2013 року у розмірі 8 467 138,30 грн. 28.10.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він дізнавшись про розгляд зазначеної цивільної справи відразу направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач зазначає, що не знаю про винесення заочного рішення. Також зазначає про те, що висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають дійсним обставинам справи. На підставі викладеного відповідач просить скасувати заочне рішення суду від 04.02.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.12.2019 року задоволено заяву відповідача і заочне рішення суду від 04.02.2016 року скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2020 року задоволено заяву представника Товариства та замінено позивача у цивільній справі за позовом ПАТ «Профін Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості з ПАТ «Профін Банк» на ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 06.03.2013 року між ПАТ «Банк професійного фінансування», з однієї сторони, та ТОВ «Оілгруп», з другої сторони, був укладений Кредитний договір № 2/1/2013 із змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Оілгруп» було відкрито відновлювальну кредитну лінію і надано кредит у розмірі 5 000 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредитних коштів 02.03.2015 року зі сплатою 32,00% за користування кредитом та сплатою щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 1 154,00 грн. Згідно п. 2.2 Кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, відкритий у ПАТ «Профін Банк». Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну заборгованість за кредитом, за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/365-366), при цьому враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Нарахування комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно в повній сумі в останній робочий день місяця протягом строку дії кредитного договору та не залежить від кількості днів у календарному місяці (в тому числі за неповний місяць) та наявності заборгованості за кредитною лінією. Згідно п. 1.4 Кредитного договору сплата процентів за користування кредитною лінією здійснюється щомісячно протягом 5 (п`яти) банківських днів після закінчення календарного місяця, в якому позичальником було отримано суму кредиту. Проценти сплачуються позичальником відповідно до рахунку на оплату, який позичальник отримує від кредитора. Неотримання рахунку на оплату процентів з вини позичальника не є підставою для не сплати процентів за кредитом. Сума кредиту підлягає поверненню у строк, передбачений пунктом 1.1 кредитного договору. Пунктом 1.3 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на умовах його повернення, платності, терміновості, забезпечення. Відповідно до підпунктів 4.3.2, 4.3.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався забезпечити належне та своєчасне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, а саме повернути Банку кредит в повному обсязі із нарахованою комісією за управління кредитом, нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями (неустойкою) в порядку, визначеному кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 06.03.2013 року між ПАТ «Банк професійного фінансування», ТОВ «Оілгруп» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір поруки № п2/2/1/2013 із змінами та доповненнями. Відповідно п.1.1 Договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Пунктом 6.1 Договору поруки визначено, що Договір поруки діє з дати його підписання та припиняє свою дію тільки після повного виконання зобов`язань за цим договором, при цьому у будь-якому випадку дія Договору поруки встановлюється на строк 10 років з дати його укладення (п.4 ст.559 ЦК України). Як вбачається з письмових матеріалів справи, станом на день подання позовної заяви зобов`язання позичальника ТОВ «Оілгруп» за Кредитним договором не виконані. Так, станом на 17.08.2015 року згідно Розрахунку заборгованості ТОВ «Оілгруп», загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 8 467 138,30 грн., з яких: - 6 036 509,01 грн. - сума простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції; - 2 318 417,83 грн. - сума прострочених, непогашених процентів з урахуванням індексу інфляції; - 20 139,16 грн. - сума простроченої, непогашеної комісії за управління кредитом з урахуванням індексу інфляції; - 64 967,61 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту; - 26 852,54 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів; - 252,15 грн. - 3% річних від суми простроченої, непогашеної комісії за управління кредитом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (Субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 22.07.2019 року були проведені електронні торги по лоту № EPCU072019, до складу якого входили: право вимоги за кредитним договором № 2/1/2013 від 06.03.2013 року, який укладений між ПАТ «Профін Банк» та ТОВ «Оілгруп» забезпеченням згідно Договору поруки №п2/2/1/2013 від 06.03.2013 року. За результатами проведення електронний торгів по лоту № EPCU072019 було оголошено переможцем ТОВ «Кредит Інвестмент Груп», що підтверджується протоколом електронних торгів № 02/2019 від 22.07.2019 року. 12.09.2019 року між ПАТ «Профін Банк» та ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп» був укладений Договір про відступлення права вимоги № 0912/2019. 21.08.2015 року ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп» було направлено відповідачу Повідомлення про стягнення кредиту №544 з вимогою повного погашення заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, який відповідно до п. 22 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то згідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 6890,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved