Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, яким просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстровано 27.10.2005 року у Мостиському відділі РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом № 49. Заявлені вимоги мотивувала тим, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося. Останнім часом між ними дуже часто виникали сварки та скандали, а тому вони припинили подружні відносини. Майже рік проживають окремо. Стверджувала, що їхній шлюб існує лише формально. Сімя розпалася остаточно. Залишатися й надалі в такому шлюбі наміру не має. Примирення не бажає. Вказувала, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначала, що після розірвання шлюбу бажає й надалі іменуватися прізвищем «Швець» та діти залишаться проживати з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала в суд заяву з прохання розглянути дану справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву, вказавши, що проти позову не заперечує та просить суд слухати дану справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку даний позов задоволити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області за актовим записом № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 026772 від 24.11.2005 року. Під час сімейного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-СГ № 265159 від 21.01.2011 року та серії І-СГ № 408949 від 10.06.2014 року. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сімейне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, на даний час їх шлюб існує лише формально, подружніх відносин протягом тривалого часу ними не підтримується, проживають окремо. Примирення не бажають. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, які є свідками конфліктів між батьками, що негативно впливає на їхній психологічний розвиток та ставлення до батьків, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Крім того, у відповідності до ст.113 СК України є всі підстави для залишення позивачці за її вимогою прізвища «Швець», яке вона обрала при укладенні даного шлюбу.

Outcome: approved