Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач, ПАТ «Альфа - Банк», звернувся в суд із вищезазначеним позовом та просить звільнити з-під арешту та зняти розшук з транспортного засобу марки Fiat Grande Punto, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], №кузова [NUMBER], тип - легковий комбі-В (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане Кіровоград ДАІ ГУ-УМВСУ, 26.07.2007), що накладений в рамках виконавчих проваджень № 21948765 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.11.2010 року; № 40014979 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.10.2013 року та № 38897973 постановою про розшук майна боржника від 12.11.2013 року. Позов обґрунтовує тим, що 26.07.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № 700000653, відповідно до умов якого цільовим використанням даного кредиту зазначено придбання вищезазначеного транспортного засобу, а згідно п. 2.11 основним забезпеченням/предметом застави даного договору є транспортний засіб. Відповідно до діючого законодавства договір застави є підставою виникнення зазначеного виду забезпечення, п.9 визначено, що сторони дійшли згоди, що даний договір містить елементи різних правовідносин та є змішаним договором. На даний час, винесенням постанов від 16.11.2010 року, 11.10.2013 року та 12.11.2013 року порушено право банку, як заставодержателя відповідного майна. Заборгованість [PERSON] перед банком складає 392 009,92 грн., позивач позбавлений права реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет застави. Зазначаючи про пріоритетність права банку на звернення стягнення на вищезазначений автомобіль, але наявність арешту перешкоджає у реалізації цього права, посилаючись на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та просив його задовольнити. Пояснив, що [PERSON] надала банку довіреність на право реалізації транспортного засобу. Представник відповідача Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника банку та відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.07.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № 700000653, відповідно до умов якого цільовим використанням даного кредиту зазначено придбання вищезазначеного транспортного засобу, а згідно п. 2.11 основним забезпеченням/предметом застави даного договору є транспортний засіб. Відповідно до діючого законодавства договір застави є підставою виникнення зазначеного виду забезпечення, п.9 визначено, що сторони дійшли згоди, що даний договір містить елементи різних правовідносин та є змішаним договором. Відповідно до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заборгованість [PERSON] перед банком складає 392 009,92 грн., вартість заставного майна визначена в сумі 103 406,00 грн. В рамках виконавчого провадження № 21948765 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 16.11.2010 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], у тому числі і на транспортний засіб марки Fiat Grande Punto, 2007 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], №кузова [NUMBER], тип - легковий комбі-В (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане Кіровоград ДАІ ГУ-УМВСУ, 26.07.2007). Крім того, в рамках виконавчого провадження № 40014979 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження тим же відділом ВДВС від 11.10.2013 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], у тому числі і на транспортний засіб; в рамках виконавчого провадження № 38897973 постановою про розшук майна боржника від 12.11.2013 року того ж відділу оголошено в розшук майно [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Таким чином, згідно норм чинного законодавства, правом звернення стягнення на предмет застави наділений лише банк. Проте у зв'язку з наявністю арештів, накладених державним виконавцем, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право. Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ «Альфа-Банк». Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність підстав для задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, суд відносить за рахунок позивача. На підставі викладеного і ст. 572 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved