Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу відповідача до доягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1 550,00 грн., до досягнення дитиною шести років, а також додаткові витрати за минулий час в розмірі 4 686,95 грн., та додаткові витрати на лікування в розмірі 3 000,00 грн. В обгрунтування вимог позивачка посилалася на те, що з 29.11.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Відповідач є батьком дитини але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, крім того на даний час вона не працює доглядаючи за дитиною яка є дитиною-інвалідом (синдром Дауна), таким чином потребує допомоги на своє утримання. Розмір допомоги на своє утримання (аліменти) та розмір аліментів на дитину, визначила обгрунтовуючи тим, що відповідач має великі заробітки, придбав автомобіль, квартиру, отже є достатньо забезпеченною людиною, а тому має можливість надавати допомогу в зазначеному нею розмірі. Крім того, в частині додаткових витрат пояснила, що дитина народилася із вадами серця, на лікування хвороби після народження вже було витрачено 4 686,95 грн., а в подальшому дитині необхідно робити операцію на серце, проводити реабілітацію та інші процедури. Відповідач вимоги позову визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його доходу, в решті вимог позов не винав. В обгрунтування заперечень посилався на те, що у нього є дитина від першого шлюбу, яка зхнаходиться на його утриманні, крім того, на його утриманні перебуває його батько, який є інвалідом ІІ групи, а тому отримувана ним заробітна плата не дає можливості виплачувати кошти у розмірі визначеному позивачкою. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2014 року (а.с. 6). Подружжя від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], (а.с. 5). Відповідач є батьком дитини але допомоги на утримання сина не надає, позивачка не працює здійснюючи догляд за дитиною-інвалідом (а.с. 63) та також потребує допомоги на утримання. Крім того, встановлено, що [PERSON] [INFO], народився з синдромом Дауна (а.с. 9, 10), має вроджений порок серця: - «Дефект міжпередсердної перегородки І-го ступеня» у зв'язку із чим потребує лікування та проведення оперативного втручання ( а.с. 11-14). Також встановлено, що батько дитини [PERSON], працює експидитором в ПП «Розан Броксервіс» та отримує заробітну плату в розмірі 5 000,00 грн., (а.с. 55). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, утримання інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч. 3 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» щодо прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача. В частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд вважає, що вимоги позову також підлягають задоволенню частково, з урахуванням матеріального становища платника аліментів, в розмірі 500 грн. В частині стягнення додаткових витрат пов'язаних із хворобою дитини, суд вважає. що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою та її представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вже понесених витрат в сумі 4 686,95 грн., (рецепт лікаря та придбання ліків згідно до рецепту), а також не надано доказів на підтвердження стягнення наперед додаткових витрат в сумі 3 000 грн., щомісяця. надані до суду квитанції про оплату ліків, суд до уваги не приймає, оскільки щодо їх придбання рецепт відсутній, а суд не є фахівцем в галузі медицини для встановлення належності придбаних ліків до лікування певної хвороби, в тому числі і лікування пороку серця. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що на його утриманні перебувають його дитина від першого шлюбу та його батько, який є інвалідом ІІ групи, оскільки, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин (рішення суду про стягнення аліментів, добровільна виплата аліментів через бухгалтерію підприємства, грошові перекази, тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 182, 184, 185 191,

Outcome: partial