Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі- МТСБУ), звернувся до суду 29 березня 2016 року з вищезгаданим позовом, в якому просить стягнути з відповідача 36739,69 грн. як відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначив, що 07.03.2013 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем\~\~марки «Дачія Логан», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Димитрова з боку вул.Костенко в напрямку вул.Блюхера у м. Кривому Розі Дніпропетровської області , порушив\~Правила дорожнього руху України, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21104», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2013 року відповідач був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого\~ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована. МТСБУ виплатив потерпілому суму відшкодування в розмірі 35699,69 грн. Крім того, позивачем сплачено послуги аварійного комісара за огляд автомобіля та збір документів по ДТП у розмірі 520,00 грн. Позивач направив на адресу відповідача лист про добровільне врегулювання спору, які було залишено без відповіді. Згідно з п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право пред'явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальністі. Представник позивача [PERSON] ( довіреність №166 від 28.12.2015 року, дійсна до 31.12.2016 року) /а.с.5/ в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, просила розглядати справу за її відсутності. В заяві, що надійшла до суду 09.06.2016 року підтримала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованою в установленому порядку адресою: [ADDRESS] ( за відомостями адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 17.05.2016р.), судова повістка повернулася до суду з позначкою «у звязку з закінченням терміну зберігання», заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило. У звязку з неявкою представника позивача та відповідача суд розглядає справу без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані суду докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 60 ЦПК України\~на сторін покладено обов'язок доказування обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що автомобілем\~\~марки «Дачія Логан», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Димитрова з боку вул.Костенко в напрямку вул.Блюхера у м. Кривому Розі Дніпропетровської області , порушив\~Правила дорожнього руху України, у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21104», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] , автомобілі отримали механічні пошкодження, що підтверджується вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.07.2013 року, яким [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого\~ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. /а.с.13,14/. Відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~\~\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт вини відповідача, та наслідки його протиправних дій, а саме - завдання механічних пошкоджень транспортному засобу «ВАЗ-21104», державний номерний знак [NUMBER], доведенню не підлягає. Згідно п. 22.1.\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами, в порушення вимог чинного законодавства України, не була застрахована на момент скоєння ДТП, 18.03.2013 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с.8,9/. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до висновку авто-товарознавчого дослідження№Д38/04/13 від 05.04.2013 року виконаного СПД [PERSON], матеріальна шкода, завдана власнику автомобілю «ВАЗ-21104», державний номерний знак [NUMBER], ідентифікаційний номер XTA2110407L022125 складає 44125,25 грн /а.с.17-20// Згідно з довідкою № 1 від 19.09.2013 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих /а.с.25,25 зворот/ та наказу МТСБУ №3543 від 08.10.2013 року /а.с.25/ на рахунок представника потерпілого [PERSON] 09.10.2013 року перераховано компенсаційні витрати страхового відшкодування в сумі 35699,69 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням №11-20361 від 09.10.2013 року /а.с.26/. Крім того, відповідно акту виконаних робіт за Дорученням МТСБУ №20361 від 22.03.2013 р. по справі МТСБУ №20361 , який є підставою для проведення розрахунку з аварійним комісаром в сумі 520,00 грн. ТзОВ Дніпропетровський регіональний центр М перераховано 520,00 грн., що підтверджується копією платіжного дорученням №89 від 09.06.2015 року /а.с.27/. На адресу відповідача [PERSON] 14.10.2013 року позивач надіслав лист про добровільне врегулювання спору, які було залишено без відповіді /а.с.28/. Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються\~главою 82 ЦК України\~та\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ч. 1\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. При цьому шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст.1187 ЦК України). Відповідно до п. 41.1.\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: автотранспортним\~\~засобом,\~\~власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову\~\~відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Таким чином, позивачем сплачено суму страхового відшкодування, відповідач в добровільному порядку не відшкодував завданну шкоду, тому позовні вимоги МСТБУ є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. \~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн слід стягнути з відповідача. \~

Outcome: approved