Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач - орган опіки і піклування в особі Богуславської районної державної адміністрації, звернувшись до суду із даним позовом, просить відібрати у відповідача [PERSON] його дитину - сина [PERSON], [INFO], і передати дитину органу опіки і піклування для її подальшого влаштування згідно чинного законодавства, а також просить стягнути із відповідача аліменти на користь установи чи особи, якій буде передана дитина, в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що дитина [PERSON] народився в шлюбі, який було зареєстровано 18.01.2003 року виконкомом Дибинецької сільської ради Богуславського району, Київської області між громадянами [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між батьками дитини було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданим 30.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції, Київської області. На підставі рішення Подільського районного суду міста Києва від 17.02.2011 року у справі №2-782/2011 за позовом органу опіки та піклування Подільської в м. Києві райдержадміністрації, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до акту про факт передачі дитини від 26.04.2011 року малолітнього [PERSON] було передано батькові [PERSON], як законному представнику. З того часу батько дитини свідомо ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина, а саме не забезпечує дитину достатнім харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Протягом останніх місяців проживає окремо від сина і взагалі не займається його утриманням та вихованням. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив суд прийняти рішення про відібрання у [PERSON] його сина [PERSON], [INFO], без позбавлення відповідача батьківських прав та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав і пояснив, що він на даний час не має нормальних житлово-побутових умов, а також в зв'язку з роботою в іншій місцевості не може бути постійно із своїм сином, як наслідок не займається вихованням та навчанням дитини. Він не заперечує, щоб дитина була передана органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Прокурор Борсук О.В. висловила думку про необхідність задоволення позову, оскільки позивач обґрунтовано звернувся з даним позовом до суду на підставі достатніх доказів, які підтверджують факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню сина [PERSON]. Суд вважає, що оскільки відповідач визнав позов, то рішення по справі з урахуванням думки представника позивача та прокурора, можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Мати дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2011 року позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON]. Відповідно до 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Позивачем до позовної заяви додано докази, які підтверджують факт ухилення відповідача від виховання свого сина та створення ним несприятливих умов для проживання і навчання дитини. За вказаних обставин та зважаючи на те, що відповідач не виконує своїх обов'язків по вихованню дитини, не створив належних умов для проживання, що становить загрозу для здоров'я дитини, суд приходить до переконання, що необхідно постановити рішення про відібрання малолітнього [PERSON] у відповідача [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. У відповідності до ч.4 ст. 170 СК України необхідно стягнути із відповідача аліменти на користь установи чи особи, якій буде передана дитина, на її утримання у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved