Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2018 р. між нею та фізичною особою - підприємцем [PERSON] був укладений договір надання послуг, за умовами якого відповідач як виконавець зобов`язався прийняти замовлення на виготовлення металопластикових виробів, забезпечити їх виготовлення, доставки та монтаж цих виробів в її квартирі, а вона зобов`язалася прийняти виготовлені вироби та монтаж їх, та оплатити ці послуги. При цьому в момент підписання договору вона відповідно до п. 2.2 договору, виконала передоплату в розмірі 10000 грн. Після місяця очікування вона спробувала звернутися до відповідача з метою дізнатися про стан виконання договору та строки доставки та встановлення виробів, але на телефонні дзвінки не відповідач не його представник не відповідали. За адресою укладання договору відповідача також не було. 19.10.2018 р. вона звернулася із заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області. За результатами звернення була проведена перевірка та встановлено, що відповідач за місцем попереднього розташування офісу не знаходиться, а зареєстрований в м. Запоріжжя. Запропоновано звернутися до суду для вирішення цивільно-правового спору. Зазначає, що вона намагалася вчинити заходи досудового врегулювання спору, але відповідач повністю ігнорує її звернення, не відповідає на дзвінки, кореспонденція повертається не отриманою, та не намагається жодним чином врегулювати ситуацію, тому просить суд розірвати договір оплатного надання послуг від 31.08.2018 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь борг за договором оплатного надання послуг в розмірі 10000 грн., та 5000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; \~відповідач не\~подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено під час розгляду справи, 31.08.2018 р. між замовником [PERSON] та виконавцем ФОП [PERSON] укладено договір про надання послуг, за умовами якого відповідач як виконавець зобов`язався прийняти замовлення на виготовлення металопластикових виробів, забезпечити їх виготовлення, доставки та монтаж цих виробів в квартирі замовника, а замовник зобов`язалася прийняти виготовлені вироби та монтаж їх, та оплатити ці послуги (а.с. 5-8). За умовами договору загальна вартість послуг складає 12000 грн. (п. 2.1.); передплата - 10000 грн. (п. 2.2.); сума, що залишилась - 2000 грн. (п. 2.3.). На виконання умов договору, [PERSON] 31.08.2018 р. сплатила ФОП [PERSON] передплату в розмірі 10000 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивачка 19.10.2018 р. звернулася із заявою до Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області, на яку їй був наданий висновок вирішення всіх спірних питань згідно цивільно-правових відносин підлягає в суді (а.с. 9). 25.11.2018 р. позивачка направила на адресу відповідача письмову претензію щодо врегулювання ситуації та виконання зобов`язань за договором (а.с. 10, 11). Станом на час ухвалення рішення суду зобов`язання за договором про надання послуг від 31.08.2018 р. відповідачем не виконані, доводи позивачки ним спростовані не були. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд зазначає, що згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦK України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не виконав умови договору в строк, встановлений договором, він, відповідно до умов ст.612 ЦК України, є таким, що прострочив виконання зобов`язання; відповідачем не доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання умов договору, тобто не доведено відсутність його вини; порушення відповідачем умов договору є істотним, оскільки позивачка повністю позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме на виготовлення металопластикових виробів, забезпечення їх виготовлення, доставки та монтажу цих виробів в її квартирі, а тому наявні правові підстави для розірвання договору укладеного між сторонами. Правові норми, які містяться в ч. 2 ст.693 ЦК України, передбачають, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині відшкодування витрат в сумі 10000 грн. підлягають задоволенню. Крім того, позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, з урахуванням вимог розумності, справедливості, вини відповідача у невиконанні умов договору, доказів позивачки, наданих на підтвердження вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає достатнім та справедливим стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди в розмірі 5000 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що права [PERSON] , як споживача, були порушені, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір та покладається на сторони. У зв`язку з тим, що позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір підлягає стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved