Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач Лисичанський міський центр зайнятості звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином посилаючись на те, що вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з застосуванням ст.. 75 КК України з випробуванням на 2 роки, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з застосуванням ст.. 75 КК України з випробуванням на строк 1 рік. Лисичанський міський центр зайнятості був визнаний потерпілим, але цивільний позов до суду не був поданий. В результаті дій відповідачів позивачу було завдано матеріальну шкоду на суму 3704 грн., вартість викраденого комплекту металевих конструкцій огорожі в кількості 8 секцій зі стійкою розміром 3,0 мх1,2 м. - 463 грн. кожна. Майнова шкода відповідачами не відшкодована. Тому просив стягнути з відповідачів просить стягнути завдану майнову шкоду. У судовому засідання представник позивача не був присутнім, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не були присутні, подали заяви до суду про визнання ними позову та розгляду справи без їх участі. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 1190 ч.1 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У судовому засіданні встановлено, що відповідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, з застосуванням ст.. 75 КК України з випробуванням на 2 роки, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з застосуванням ст.. 75 КК України з випробуванням на строк 1 рік.( а.с.2-3). Із довідки Лисичанського міського центра зайнятості від 09.06.2015 року № 1216 вбачається, що вартість вкраденого комплекту металевих конструкцій огорожі в кількості 8 секцій зі стійкою розміром 3,0мх1,2 м -463грн., складає 3704грн. ( а.с.4) Оскільки відповідач [PERSON] та [PERSON] у добровільному порядку не відшкодували позивачу завдану матеріальну шкоду, визнали пред»явлений позов у повному обсязі, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому такий збір підлягає стягненню з відповідачів в сумі 243грн.60 коп. На підставі вищевикладеного, ст. 1166, 1190 ЦК України,

Outcome: approved