Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона зіслалася на те, що з відповідачем уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 139563, виданим виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 27.04.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 10. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З вересня 2018 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного. Між ними часто відбуваються безпідставні сварки і непорозуміння, постійні розбіжності у всьому, через які склалися неприязні відносини. Нічого спільного між ними як членами подружжя не залишилося. Спільне господарство припинили вести також з вересня 2018 року. Спроби примирення не дали позитивних наслідків. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, що має істотне значення. У звязку з чим, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення та вважає, що відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В звязку з чим, позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 139563, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.04.2009 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 10. Після реєстрації шлюбу [PERSON] залишила своє прізвище «Дзюба» (а.с.8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 227711, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ № 324530, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серії I-КИ № 547703, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved