Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивачка у червні 2020 року звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Одесі, Суворовський район, Одеська область, Україна, на день своєї смерті (час відкриття спадщини) постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Ст-Шали Пурдошанського району Мордовії, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, щодо якої вона заповіт не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги були тільки її діти, з яких тільки мати відповідача та сестра позивачки [PERSON] зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у зв`язку зі смертю її не оформила. Спадкодавець була зареєстрована за місцем проживання в селі Поліно-Осипенкове Великомихайлівського району Одеської області, а фактично з 2006 року по день своєї смерті постійно проживала разом з позивачкою, що вона і просить встановити у судовому порядку для подальшого підтвердження прийняття нею спадщини та оформлення права на неї. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву від 14.07.2020 року із засвідченим підписом, в якій просить справу розглядати за його відсутності, визнає обставини щодо постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на день її смерті та не заперечує проти встановлення даного факту. Виходячи з повного визнання позову відповідачем, яке не порушує його права і свободи, та на підставі положень ч.ч. 3 і 4 ст. 200 і ст. 206 ЦПК, суд приходить до висновку про наявність законних підстав та можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. За результатами дослідження наданих позивачкою та витребуваних за її клопотанням доказів судом встановлені наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 1498 складеного 09 березня 2009 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, [PERSON] (далі - спадкодавець) померла [INFO] у місті Одесі (Суворовський район) Одеської області. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 486098, виданого 26.09.2002 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 29 липня 2002 року № 252 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 125, спадкодавцю належало право власності на земельну ділянку площею 5,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. У повторному свідоцтві про народження [PERSON] , виданому на підставі запису за № 35 зробленого 10 листопада 1950 року в книзі записів актів громадянського стану про народження Морд -Коринської сільради Пурдошанського району Мордовської АРСР , її матір`ю вказана спадкодавець. У свідоцтві про одруження, виданому на підставі запису за № 11 зробленого 07 травня 1971 року Сирівською сільрадою Врадіївського району Миколаївської області, зазначено, що після одруження [PERSON] з [PERSON] дружині було присвоєне прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису за № 11 зробленого в Книзі реєстрації смертей 10 вересня 2009 року виконкомом Цибулівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Поліно-Осипенкове Великомихайлівського району Одеської області. У спадковій справі № 367/09 до майна спадкодавця, заведеній 12.05.2009 року Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, крім вказаних вище свідоцтв про смерть, народження і одруження та державного акта наявні наступні документи: інформаційні довідки станом на 12.05.2009 року зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів, спадкових договорів і спадкових справ до майна спадкодавця; заява від 12.05.2009 року [PERSON] про прийняття спадщини; заяви [PERSON] від 23.07.2011 року та [PERSON] від 29.10.2018 року про неприйняття ними спадщини матері та відсутність претензій на неї; лист від 24.09.2018 року за № 1791/02-14/367/2009 на адресу позивачки від вказаної нотаріальної контори про неможливість прийняти від неї заяву про прийняття спадщини спадкодавця через пропуск нею шестимісячного терміну для прийняття спадщини. За інформацією цієї нотаріальної контори та наданих інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, відсутні заповіти і спадкові договори [PERSON] , померлої [INFO] , а також відсутні спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до її майна. У паспорті спадкодавця [NUMBER] , виданому 28.03.1996 року Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області, наявна відмітка про її реєстрацію з 05 квітня 1996 року за місцем проживання в селі Поліно-Осипенкове Великомихайлівського району Одеської області. В акті від 12 липня 2019 року, підписаному проживаючими у цьому ж будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких посвідчені товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Суворовський», зазначено, що спадкодавець фактично з 2006 року по день своєї смерті, яка настала [INFO] без реєстрації постійно проживала разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. У паспорті позивачки КК 016920, виданому 22.05.1998 року Суворовським РВ ОМ УМВС України в Одеській області, наявна відмітка про її реєстрацію з 01.07.1992 року за вказаною вище адресою. Оцінюючи описані вище і встановлені судом обставини та правовідносини, що виникли між сторонами, суд виходить з наступних положень законодавства. Частина 1 статті 1268 Цивільного кодексу України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а частина 1 статті 1270 цього Кодексу передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 3 і 5 статті 1268 цього Кодексу визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У пункті 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування міститься роз`яснення про те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки, із заявою про прийняття цієї ж спадщини зверталась сестра позивачки [PERSON] , правонаступником якої є відповідач, то існують інші спадкоємці щодо цієї ж спадщини і встановлення позивачкою факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно здійснювати за правилами позовного провадження. Від встановлення цього факту залежить виникнення у позивачки права на спадкування за законом майна спадкодавця і законом не визначено іншого порядку його встановлення. Суд вважає доведеним вказаний факт на підставі наданих позивачкою належних та допустимих доказів (копії паспортів спадкодавця і позивачки, свідоцтво про смерть спадкодавця, акт від 12.07.2019 року щодо постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), які повністю узгоджуються між собою щодо місця реєстрації спадкодавця та фактичного місця її постійного проживання на день смерті разом з позивачкою за адресою реєстрації її місця проживання. Враховується судом і повне визнання цього факту зі сторони відповідача.

Outcome: approved