Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач ПАТ « Банк Камбіо» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява мотивована тим, що 16 квітня 2007 року між ТОВ « Універсальний комерційний банк «Камбіо» та ТОВ «Мультисервіс» було укладено кредитний договір № 70-2007 про відкриття кредитної лінії на поповнення обігових коштів. 08 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов договору [PERSON] набув від позивача права вимоги до боржника ТОВ « Мультисервіс» та став кредитором за кредитним договором № 70-2007 від 16 квітня 2007 року. Згідно з п. 13 Договору про відступлення права вимоги [PERSON] повинен сплатити позивачу суму в розмірі 7 000 000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок позивача або внесення готівки в касу позивача. Пунктом 1.5 Договору встановлено, якщо протягом дії Договору Боржник виконав своє зобов'язання за кредитним договором перед первісним кредитором, зобов'язання нового кредитора перед первісним кредитором зменшується на суму такого виконання. В цьому випадку виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. Однак борг повністю погашений не був, окрім того, що ТОВ « Мультисервіс» було сплачено 1 272 378,16 грн. , що зменшило борг у відповідній сумі. У зв'язку із цим Банк звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості та отримав рішення Селидівського міського суду Донецької області про стягнення боргу у розмірі 6 045 559,10 грн. за Договором про відступлення права вимоги від 08 серпня 2012 року. Рішення суду третя особа не виконує. Станом на 28 грудня 2016 року утворилась заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та штрафу за прострочення [PERSON] за договором про відступлення права вимоги за кредитним договором, яка складається з наступного: -Залишок заборгованості за договором - 5 727 621,84 грн.; -Інфляційні витрати за весь час прострочення - 1 173305,48 грн.; -Штраф за прострочення платежу ( три проценти річних від простроченої суми) -254 560,02 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між Банком та [PERSON] було укладено два іпотечних договори: -Іптечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1107 , відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором про відступлення права вимоги та передала в іпотеку наступне майно: трикімнатну квартиру загальною площею 67,6 кв. м, житловою площею 42,0 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] -Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1109, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором про відступлення права вимоги та передала в іпотеку наступне майно: [ADDRESS] Відповідно до умов п. 2.2 Іпотечного договору , за рахунок предмету іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями ( щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та всі інші суми , передбачені кредитним договором), а також відшкодувати повному обсязі всі свої витрати, пов'язані з реалізацією прав, що випливають з Іпотечного договору. Пункт 7.1 Іпотечного договору передбачає право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки іпотекодавця , в тому числі у випадку повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань , що забезпечені іпотекою. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про відступлення права вимоги від 08 серпня 2012 року за кредитним договором № 70-2007 від 16 квітня 2007 року в загальному розмірі 7 155 487,34 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 67,6 кв. м, житловою площею 42,0 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], із встановленням початкової ціни в розмірі 480 000,00 грн. ; гараж [ADDRESS] із встановленням початкової ціни в розмірі 30 000,00 грн., що належать [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження , передбаченої Законом України « Про виконавче провадження» , з дотриманням вимог Закону України « Про іпотеку». Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про дату та час судового засідання , не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2007 року між ТОВ « Універсальний комерційний банк « Камбіо» та ТОВ « Мультисервіс» було укладено кредитний договір № 70-2007 про відкриття кредитної лінії на поповнення обігових коштів. 08 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов договору [PERSON] набув від позивача права вимоги до боржника ТОВ «Мультисервіс» та став кредитором за кредитним договором № 70-2007 від 16 квітня 2007 року. Згідно з п. 13 Договору про відступлення права вимоги [PERSON] повинен сплатити позивачу суму в розмірі 7 000 000,00 грн. шляхом перерахування на рахунок позивача або внесення готівки в касу позивача. Пунктом 1.5 Договору встановлено, якщо протягом дії Договору Боржник виконав своє зобов'язання за кредитним договором перед Первісним кредитором, зобов'язання Нового кредитора перед Первісним кредитором зменшується на суму такого виконання. В цьому випадку виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] між Банком та [PERSON] було укладено два іпотечних договори: -Іптечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1107 , відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором про відступлення права вимоги та передала в іпотеку наступне майно: трикімнатну квартиру загальною площею 67,6 кв. м, житловою площею 42,0 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 08 червня 2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тюріною В. Б., за реєстровим № 1881; -Іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1109, відповідно до якого [PERSON] поручилась перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань за договором про відступлення права вимоги та передала в іпотеку наступне майно: [ADDRESS] Даний гараж належить [PERSON] на підставі до говору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 08 червня 2012 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тюріною В. Б., за реєстровим № 1896. Відповідно до умов п. 2.2 Іпотечного договору , за рахунок предмету іпотеки позивач має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями ( щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та всі інші суми , передбачені кредитним договором), а також відшкодувати повному обсязі всі свої витрати, пов'язані з реалізацією прав, що випливають з Іпотечного договору. Пункт 7.1 Іпотечного договору передбачає право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету іпотеки іпотекодавця , в тому числі у випадку повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань , що забезпечені іпотекою. Як вбачається з наданого розрахунку , заборгованість [PERSON] за Договором про відступлення права вимоги від 08 серпня 2012 року, станом на 26 грудня 2016 року становить 7 155 487,34 грн., та складається з наступного: -Залишок заборгованості за договором - 5 727 621,84 грн.; -Інфляційні витрати за весь час прострочення - 1 173305,48 грн.; -Штраф за прострочення платежу ( три проценти річних від простроченої суми) -254 560,02 грн. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 вересня 2015 року за позовом ПАТ «Банк Камбіо» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Камбіо» стягнуто суму заборгованості в розмірі 6 045 559,10 грн. та суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 630,00 грн. Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положення ст. 38 Закону надають іпотекодержателю право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі та передбачають порядок продажу предмета іпотеки іпотекодержателем. Крім того, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Враховуючи той факт, що позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, а договором іпотеки передбачено право Банку на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими , а тому такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1 378,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved