Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивачки звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що вона з відповідачем з 2001 року проживала у цивільному шлюбі, 14.12.2006 року вони зареєстрували свій шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Під час спільного проживання вони звели домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок «А», загальною площею 160,9 кв.м., житловий будинок «М-1» з мансардою, загальною площею 71 кв.м., веранда «а», літня кухня з підвалом «Е», гараж «Ж», сараї «В», «Г», «Д», «З», «К», туалет-душева «Б», туалет «І» та технічні споруди 1-3. Просить суд розділити між нею та відповідачем зазначене домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій зазначене домоволодіння розташовано. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримала, пояснила, що згодна з розподілом домоволодіння та встановленням порядку користування земельною ділянкою, відповідно до висновку технічної експертизи від 01.07.2014 року, варіант №1. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду поштовим повідомленням повернено конверт з відміткою про те, що адресат вибув. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивачку, представника позивачки, суд встановив слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Згідно пояснень позивачки в судовому засіданні, з осені 2001р. позивачка проживала з відповідачем в цивільному шлюбі. 14.12.2006 року шлюб між позивачкою та відповідачем оформлено в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 14.10.2006 року Стрілківською сільською радою Генічеського району. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.08.2008р., виданого Стрідківською сільською радою Генічеського району на ім'я [PERSON] та свідоцтва про право власності від 26.07.2013р., виданого реєстраційною службою Генічеського районного управління юстиції на ім'я [PERSON] позивачці, відповідачу на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння [ADDRESS]. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 2351,0 кв.м., яка відведена для індивідуального будівництва згідно рішення VІ сесії V скликання Стрілківської сільської ради від 04.07.20006 року та знаходиться в користуванні на підставі договору оренди, укладеному 24.11.2011 року відповідачем [PERSON] та Стрілківською сільською радою Генічеського району, Херсонської області, та зареєстрована в земельному кадастрі 24.07.2012 року за кадастровим №6522185200:21:014:0008. Відповідач в судове засідання не прибув, зазначені обставини справи в судовому засіданні не оспорив. Відповідно до ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ним або шлюбним контрактом. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Для вирішення питання про реальний розподіл житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою судом була призначена технічна експертиза, висновок від 01.07.2014 року за № 04. Вивчивши висновок експерта № 04 від 01.07.2014 року, суд вважає, що можливо розділити домоволодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку від 01.07.2014 року, варіант №1, оскільки цей варіант передбачає можливість вільного користування землею ділянкою та розташованими житловими будинками, господарськими будівлями та спорудами та не порушує прав та інтересів сторін. Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд також вважає, що в зв'язку із розділом домоволодіння та встановленням порядку користування земельною ділянкою, понесенні позивачкою витрати, щодо сплати судового збору, квитанція №140 від 14.01.2014 року, витрати за надання правової допомоги позивачці, квитанція №15 від 04.02.2014 року, які суд вважає належним чином обґрунтованими, слід стягнути з відповідача відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, витрати на оплату судової будівельно-технічної експертизи, квитанції №12844.354.1 від 13.05.2014р., №18 від 05.06.2014р., зі згоди позивачки, можливо компенсувати позивачці в розмірі 1/2 їх частини.

Outcome: approved