Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивачка звернулася із вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 12 вересня 2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть. Проживають окремо. Просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка спрямувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 8 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ) сторони з 12 вересня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській обласлі зроблено відповідний актовий запис № 1023. Між сторонами склалися відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім`ї, в цій ситуації не представляється за можливе. Відповідно до статті 104 частини 2 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до статті 105 частини 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 частини 2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до статті 114 частини 2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджет 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов. Відтак позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, що складає 454 грн. Інша частина судового збору, яка дорівнює 454 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved