Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивачка звернулися до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, в котрій зазначено, що позивачці на праві приватної власноті належить Ѕ частини житлового будинку, господарських будівель та споруд та Ѕ частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Відповідачці по справі належить решта Ѕ частини зазначеного будинку та земельної ділянки. Разом з тим дійти згоди щодо порядку користування житловим будинку та земельною ділянкою з відповідачкою вона не може. Таким чином, у позивачки виникла необхідність у виділі в натурі належної їй частки з нерухомого спільного майна, а саме житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] виділивши їй в натурі Ѕ частину будинку відповідно до плану, наступні кімнати: веранда № 1-1, площа 11,30 кв. м.; кухня № 1-2, площа 18,60 кв. м.; ванна № 1-6, площа 4,40 кв. м.; кухня № 1-7, площа 11,50 кв. м.; загальна площа становить 45,80 кв. м.; а також: Ѕ сараю (літ. № Б); Ѕ погреба з шийкою (літ. Під В); Ѕ убиральні (літ. № Г); Ѕ огорожі (літ. № 1); Ѕ воріт з хвірткою (літ. № 2); припинити право спільної часткової власності на житловий будинок який розташований за адресою: [ADDRESS] ; визначити порядок користування земельною ділянкою на якій розташований будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до частки права власності на даний будинок. [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виділ майна в натурі, в якій зазначено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2020 року, за реєстровим номером 1615, [PERSON] являється співвласником Ѕ частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2020 року, за реєстровим номером № 1616, [PERSON] являється співвласником Ѕ частини земельної ділянки площею 0,25 та, кадастровий номер 3225585201.04.007.0035, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . Решта Ѕ частини вищевказаного майна належить позивачу за первісним позовом - [PERSON] . Так, будинок, який перебуває у власності сторін є одноповерховим, загальною площею 90,10 кв.м. та складається з наступних кімнат: веранди № 1-1, площею 11,30 кв.м., кухні № 1-2, площею 18,60 кв.м., житлової кімнати № 1-3, площею 21,80 кв.м., житлової кімнат № 1-4, площею 13,3 кв.м., житлової кімнати № 1-5, площею 9,20 кв.м., ванни № 1-6, площею 4,40 кв.м., кухні № 1-7, площею 11,50 кв.м.. Біля будинку знаходярся господарські будівлі і споруди, а саме: сарай «Б», погріб з шийкою «В», убиральня «Г», огорожа № 1, ворота з хвірткою № 2. Так, ще до отримання у спадок вищевказаної частини житлового будинку, [PERSON] проживала в будинку, користувалась земельною ділянкою, та проживає в ньому по даний час. При цьому, [PERSON] самостійно (без посильної допомоги позивачки за первісним позовом) здійснює обробіток земельної ділянки та підтримує будинок та господарські споруди у належному стані. [PERSON] в даному будинку на даний час не проживає. Отже, враховуючи вищевказане, а також те, що на час розгляду даної справи [PERSON] вже виповнилось 82 роки, та враховуючи наявні в неї хронічні захворювання, то під час виділу приміщень в натурі, позивачка за зустрічни позовом вважає, що саме їй необхідно виділити приміщення із комунікаціями та входом. Такий виділ майна в натурі фактично забезпечить, як найкращі інтереси особи похилого віку, оскільки у разі залишення комунікацій [PERSON] , позивачка за зустрічним позовом буде тривалий час не тільки позбавлена місця свого проживання, а також, з огляду на незначний матеріальний та фізичний її стан здоров`я, вона - [PERSON] - взагалі не зможе в найкоротший термін відокремити приміщення та провести комунікації у відокремлені приміщення будинку. Відтак, з огляду на ці обставини [PERSON] вважає за необхідне виділити їй в натурі наступні приміщення: веранду № 1-1, площею 11,30 кв.м., кухню № 1-2, площею 18,60 кв.м., ванну № 1-6, площею 4,4 кв.м., кухню № 1-7, площею 11,50 кв.м.. Доречно зауважити, що [PERSON] не заперечує проти (як зазначила позивачка за первісним позовом) виділу Ѕ частини господарських будівель та споруд, а саме: сарай «Б», погріб з шийкою «В», убиральню «Г», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2. Вказаний варіант розподілу було запропоновано судовим експертом Кизько О.І. у 1 варіанті висновку судової будівельно-технічної експертизи від 14.12.2020 за №07-СЕ/2020. Даний варіант розподілу є найбільш вигідним для сторін, оскільки за його розподілом відхилення від ідеальних часток є мінімальним. Враховуючи викладене, просила поділити в натурі житловий будинок [ADDRESS] , та передати - [PERSON] - у власність наступні приміщення: коридор № 1-1, площею 11,30 кв.м., кухню № 1-2, площею 18,60 кв.м., ванну № 1-6, площею 4,40 кв.м., кухню № 1-7, площею 11,50 кв.м., загальна площа приміщень по будинку складає 45,80 кв.м., серед господарських будівель та споруд виділити [PERSON] Ѕ частину сараю «Б», Ѕ частину погріб з шийкою «В»,Ѕ частину убиральні «Г», Ѕ частину огорожі № 1, Ѕ частину воріт з хвірткою № 2, припинити спільну часткову власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивачки за первісним позовом підтримав заявлені вимоги та заперечував проти зустрічного позову в частині виділу в натурі саме варіанту розподілу будинку. Відповідачка за первісним позовом в судовому засіданні підтримала зустрічний позов та заперечувала проти первісного позову в частині виділу в натурі саме варіанту розподілу будинку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Європейського суду з прав людини зазначив, що ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] (а.с. 5-7) є власником Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 8-9, 13-15) та Ѕ частини земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] та призначена для будівництва та обслуговування житлового буднку та господарських будівель та споруд (а.с. 10-12). [PERSON] (а.с. 104-105, 113-114) є власником Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а.с. 106-108, 109, 112) та Ѕ частини земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] та призначена для будівництва та обслуговування житлового буднку та господарських будівель та споруд (а.с. 110-111). З Інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 128-131), вбачається реєстр належного на праві власності нерухомого майна [PERSON] . На виконання ухвали Яготинського районного суду Київської області від 29.10.2020 року судовим експертом Кизько О.І. надано висновок від 14.12.2020 року за № 07-СЕ/2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 46-93). Із вищевказаного висновку експерта вбачається, що сторонам запропоновано чотири варіанти поділу будинку [ADDRESS] . Щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, у висновку зазначено, що здійснити розподіл земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] та визначити можливі варіанти встановлення порядку користування даною земельною ділянкою неможливо, оскільки експерту на його клопотання не було надано геодезичний план земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] з нанесеними будівлями і спорудами та з зазначенням координат поворотних точок. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція № 55). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Системний аналіз ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 1622/16834/12 (касаційне провадження № 61-4936св18). Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши усі обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, а також враховуючи вік, стан здоров`я та фізичну і матеріальну можливість [PERSON] , 1938 року народження, з врахованням того, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою:[ADDRESS] , суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] з врахуванням варіанту 1 висновку експерта від 14.12.2020 року № 07-СЕ/2020, де виділяється позивачу за зустрічним позовом та частина будинку, яка має вже наявний вхід до частину будинку, при цьому враховуючи визначені експертом обставини неможливості проведення розподілу вказаної земельної ділянки.

Outcome: partial