Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та своє утримання, вказавши, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З січня 2015 року відповідач проживає окремо, на її утримання та утримання дитини матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку. Відповідач працював менеджером у готелі «Азов», на теперішній час, з його слів, не працює. Тому вона просить стягнути з нього аліменти щомісяця на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання - у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення на позовну заяву, у яких позов визнав частково, зазначив, що згоден платити на утримання сина аліменти у розмірі 500 грн., на утримання дружини - 250 грн., оскільки не працює, на утриманні має матір, якам є пенсіонеркою за віком та інвалідом 3 групи, постійно потребує лікарського нагляду та значних витрат на ліки. Окрім того, зазначив, що позивачка працює в оптиці, а тому має дохід. Справу просив розглянути за його відсутності. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони у справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачкою у справі. Дана обставина визнана відповідачем, а тому не підлягає доказуванню. Згідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, виходячи з матеріального становища сторін, враховуючи, що відповідач не працює, а позивачкою не надано суду доказів протилежного, має на утриманні матір - пенсіонерку - інваліда 3 групи, суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини - у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 13.03.2015р., тобто з дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial