Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання укладених між нею, як орендодавцем, та Приватним підприємством «Ніжинські аграрні інвестиції» двох Договорів оренди землі № б/н від 21 вересня 2007 року та Договору оренди землі № б/н від 23 серпня 2016 року, зобов`язання Сільськогосподарське товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» повернути їй земельні ділянки: кадастровий номер 7423381700:02:001:0006, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 7340 га ріллі), кадастровий номер 7423381700:02:001:0007, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 4,7340 га ріллі), кадастровий номер 7423381700:02:001:0008, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 4,7340 га ріллі). В позові зазначила, що вона є власником трьох вищевказаних земельних ділянок з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. Дані земельні ділянки перебувають в оренді ПП «Ніжинські аграрні інвестиції», а саме: земельна ділянка, кадастровий номер 7423381700:02:001:0006, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 4,7340 га ріллі) на підставі договору оренди землі № б/н від 23 серпня 2016 року з визначеним пунктом 3.1. цього договору строком оренди 10 років, земельна ділянка, кадастровий номер 7423381700:02:001:0007, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 4,7340 га ріллі) - згідно Договору оренди землі №б/н від 21 вересня 2007 року зі строком оренди, визначеним в пункті 8 договору, 10 років з продовженням на 5 років, земельна ділянка, кадастровий номер 7423381700:02:001:0008, загальною площею 4,7340 га (у т.ч. 4,7340 га ріллі) - на підставі Договору оренди землі №б/н від 21 вересня 2007 року (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно додаткового Договору від 20.03.2015 року). У квітні 2019 року вона дізналася, що ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» з 20.11.2018 перебуває в стані припинення, а відповідно до вищевказаних договорів оренди землі дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря, а орендар має на підставі актів повернути земельну ділянку орендодавцю. Вказує, що у зв`язку з припиненням юридичної особи-орендаря вона звернулася до ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» з заявою про повернення вищевказаних земельних ділянок, до якої було додано акти приймання-передачі земельних ділянок. Крім того, на початку 2019 року вона зверталася з проханням проведення з нею повного розрахунку за оренду вказаних земель, так як з грудня 2016 року не отримувала орендну плату. Жодної відповіді від ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» вона не отримала, а у травні 2019 року з`ясувала, що її земельні ділянки обробляються іншою організацією і цей факт зафіксовано працівниками правоохоронних органів. Вважає, що укладені з ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» вищезазначені договори оренди земельних ділянок підлягають розірванню в судовому порядку з наступних підстав: припинення юридичної особи-орендаря; наявність у ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» заборгованості перед позивачем з виплати орендної плати; незаконна передача ПП «Ніжинські аграрні інвестиції», як орендарем земельних ділянок, що належать на праві власності позивачу, в користування іншим особам. 20 грудня 2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просить відмовити, мотивуючи тим, що ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» припинило свою діяльність (реорганізувалося) шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова» і останнє є правонаступником всіх прав і обов`язків ПП «Ніжинські аграрні інвестиції». В усіх трьох договорах зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. 13.02.2019 року між сторонами був підписаний передавальний акт, відповідно до якого ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» передало СТОВ «Дружба-Нова», як своєму правонаступнику, все майно, всі права та зобов`язання, в тому числі як вбачається з додатків до передавального акту, і зобов`язання по діючим договорам землі, серед яких, є три оспорювані Договори і незавершене виробництво на полі, на якому розміщені земельні ділянки, які належать позивачу. Твердження позивача про те, що її земельні ділянки передані в суборенду без її згоди спростовується ч.5 ст.8 ЗУ «Про оренду землі», згідно якої договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Орендар щороку в повному обсязі виплачує Орендодавцеві орендну плату за вищевказаними Договорами оренди землі і станом на день підписання відзиву відповідач не виплатив орендну плату лише за 2019 рік по земельним ділянкам 7423381700:02:001:0007 та 7423381700:02:001:0008. Представник позивача - адвокат Панченко А.В. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» ліквідовано, орендна плата за спірними договорами оренди виплачувалася несвоєчасно, існує заборгованість. В травні 2019 року стало відомо, що невідомі особи обробляють земельну ділянку позивача і було викликано працівників поліції. З`ясувалося, що земельні ділянки обробляє СТОВ «Дружба-Нова», з яким договірних відносин у позивачки немає. Представник відповідача - адвокат Литвиненко Д.Г. в судовому засіданні заперечувала задоволення позову, пояснивши, що ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» припинило свою діяльність (реорганізувалося) шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова». Орендар в повному обсязі виплачує орендодавцеві орендну плату, заборгованості перед позивачкою немає. Дослідивши всі надані докази по справі, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що [PERSON] на праві приватної власності належать успадковані після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: з кадастровим номером 7423381700:02:001:0006, загальною площею 4,7340 га, та з кадастровим номером 7423381700:02:001:0007, загальною площею 4,7307 га, які розташовані на території Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, згідно зі свідоцтвами про право на спадщину за законом від 19 серпня 2016 року (а.с.12-14). На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №186258 [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим номером 7423381700:02:001:0008, загальною площею 4,74 га, яка розташована на території Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (а.с.15). Відповідно до Договору оренди землі № б/н від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого у Ніжинському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 26 листопада 2007 року за №20, земельну ділянку загальною площею 4,73 га (у т. ч. 4,73 га ріллі) [PERSON] передано в оренду ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» на 10 років, з продовженням на 5 років (п.1.1 Додаткового Договору від 20 березня 2015 року до Договору оренди землі від 21 вересня 2007 року). Пунктом 40 цього договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи -орендаря не є підставною для зміни умов або розірвання договору. ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» взяло на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки земельної ділянки, що становить 375 грн. 61 коп. Орендна плата вноситься в такі строки: 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року (п.9 , 11 цього договору) (а.с.16-17). Пунктом 1.4 Додаткового договору від 20 березня 2015 року до Договору оренди землі від 21 вересня 2007 року визначена орендну плата в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3357 грн. 73 коп. (а.с.19). Згідно Договору оренди землі № б/н від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого у Ніжинському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 26 листопада 2007 року за №123, земельну ділянку загальною площею 4,74 га (у т. ч. 4,74 га ріллі) [PERSON] передано в оренду ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» на 10 років, з продовженням на 5 років (п.1.1 Додаткового Договору від 20 березня 2015 року до Договору оренди землі від 21 вересня 2007 року). Пунктом 40 цього договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи -орендаря не є підставною для зміни умов або розірвання договору. ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» взяло на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки земельної ділянки, що становить 375 грн. 61 коп. Орендна плата вноситься в такі строки: 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. Згідно Договору оренди землі № б/н від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого у Ніжинському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», земельну ділянку загальною площею 4,73 га (у т. ч. 4,73 га ріллі) [PERSON] передано в оренду ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» на 10 років. Пунктом 40 цього договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи -орендаря не є підставною для зміни умов або розірвання договору. ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» взяло на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 375 грн. 61 коп. Орендна плата вноситься в такі строки: 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року (а.с.24-25). Відповідно до Договору оренди землі № б/н від 23 серпня 2016 року, зареєстрованого в КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 05 жовтня 2016 року №69827123, земельну ділянку, кадастровий номер 7423381700:02:001:0006, загальною площею 4,7340 га, успадковану після смерті [INFO] батька [PERSON] . [PERSON] передано в оренду ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» на 10 років. Пунктом 10.4.5 цього договору встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізації юридичної особи -орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» взяло на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 4029 грн. 28 коп. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня року, за який виплачується орендна плата (п.4.1, 4.5 Договору оренди) (а.с.21-23). Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі». Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, як зазначалося вище, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди земельної ділянки з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що з грудня 2016 року відповідачем не здійснено жодних платежів в рахунок орендної плати за користування належними їй земельними ділянками. Проте, на спростування тверджень позивача про несвоєчасну сплату орендної плати, відповідачем надано відомість на виплату грошей № 00000000100 від 05.09.2016 року, з якої вбачається, що [PERSON] виплачено 8574,52 грн. орендної плати. Згідно відомості № 00000000110 від 12.09.2016 року - виплачено 3382,75 грн., відповідно до відомості № 000000000104 від 31.07.2017 - виплачено 11957,26 гривень. У 2019 році [PERSON] була перерахована орендна плата через відділення Укрпошти за період з 2018 по 2019 роки в сумі 21491 грн., що підтверджується квитанціями від 26.12.2019 та 27.02.2019 року (а.с.101-106). Бухгалтерською довідкою № 21/05-09 від 21.05.2021 року про нарахування та виплату орендної плати за 2016-2020 роки та реєстром перерахунку коштів через «Укрпошту» підтверджується відсутність на даний час заборгованості ТОВ «Дружба Нова» перед [PERSON] . Враховуючи, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, несвоєчасна виплата відповідачем оренди за 2018 рік, як було встановлено судом, систематичного характеру немає (згідно п.11 двох Договорів оренди від 21 вересня 2007 року та п.4.5 Договору оренди від 23 серпня 2016 року орендна плата остаточний розрахунок вноситься до 31 грудня поточного року, проте орендна плата за 2018 рік перерахована 27 лютого 2019 року). Тобто, підстава для розірвання договорів оренди у зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, відсутня. За правилами частини першої ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Заперечуючи проти позову, СТОВ «Дружба-Нова» посилалося на ту обставину, що право оренди перейшло до даного підприємства внаслідок реорганізації ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» та приєднання до СТОВ «Дружба-Нова», яке є правонаступником ПП «Ніжинські аграрні інвестиції», що не є підставою для розірвання договору оренди землі. Так, відповідно до змісту частини четвертої ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Як уже зазначалося вище, аналогічні положення закріплені й у пунктах 40 та пункті 10.4.5 спірних договорів оренди землі. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань вбачається, що СТОВ «Дружба-Нова» (код ЄДРПОУ: 31333767) є правонаступником ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» (код ЄДРПОУ: 35195150) на підставі рішення власника ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» від 19 листопада 2018 року (а.с.80-94). Згідно передавального акту, затвердженого рішенням власника ПП «Ніжинські аграрні інвестиції» від 13 лютого 2019 року, останнє передало права та обов`язки по діючих договорах оренди землі до СТОВ «Дружба - Нова» (а.с.68-79). Вищевказаним спростовується твердження позивача про незаконну передачу ПП «Ніжинські аграрні інвестиції», як орендарем, земельних ділянок в користування іншим особам. Посилання позивача на п.37 Договорів оренди землі від 21 вересня 2007 року та п.10.4.1 Договору оренди землі від 23 серпня 2016 року, якими передбачається припинення дії договору у разі ліквідації юридичної особи - орендаря, є безпідставним, оскільки в даному випадку має місце припинення юридичної особи шляхом реорганізації. Отже, підстави для розірвання договорів оренди у зв`язку припиненням (ліквідацією) юридичної особи-орендаря, незаконною передачею земельних ділянок іншим особам відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, з наведених вище норм вбачається, що суд захищає лише порушене, невизнане або оспорюване право і позивач при зверненні до суду зобов`язаний довести наявність порушення такого права. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зазначає, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що від зміни орендаря змінилась суть правовідносин сторін, розмір чи порядок виплати орендної плати та інші обставини, внаслідок яких позивач зазнала шкоди та значною мірою позбулася того, на що розраховувала при укладенні договорів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договорів оренди, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed