overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,70 га, кадастровий номер 1822083200:01:000:0001, яка розташована на території Кам'янської сільської ради, Житомирського району. Свої вимоги мотивує тим, що втратила оригінал та дублікат державного акту про її право власності на вказану земельну ділянку. У зв'язку із цим та змінами у законодавстві вона не може в даний час отримати ще один дублікат вказаного державного акту та відповідно реалізувати своє право власності на цю земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте її представник звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився і звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, при ухвалені рішення покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки, площею 0,70 га, кадастровий номер 1822083200:01:000:0001, яка розташована на території Кам'янської сільської ради, Житомирського району. Викладений факт підтверджується наданими позивачкою доказами, зокрема, копією державного акту серії ЖТ №058337 та копією дубліката державного акту серії ЯГ №808039 на право власності на земельну ділянку від 19.08.2008 року, згідно яких позивачка є власником спірної земельної ділянки, площею 0,70 га (а.с. 12-14), оголошенням, яке опубліковано в газеті «Авізо» №46 від 25.11.2013 року, згідно якого позивачкою втрачено згаданий державний акт та його дублікат (а.с. 15). Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як власник згаданої земельної ділянки, не може реалізувати своє право власності на неї, внаслідок втрати правовстановлюючого документу на цю землю, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 2,4447 га, яка розташована на території Левківської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті батька залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної ділянки, однак нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю оригіналу державного акту на цю земельну ділянку. В судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути справу без їх участі, позивачка позов підтримує, а представник відповідача визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,4447 га, кадастровий номер 1822084100:01:000:0582, яка розташована на території Левківської сільської ради, Житомирського району, належить померлому [PERSON], після смерті якого спадкоємцем за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], копією державного акту серії ЯБ №222454, виданого 24.12.2004 року на ім'я [PERSON], згідно якого останньому належала спірна земельна ділянка, витягом з Державного земельного кадастру №НВ-1800980212014 від 07 квітня 2014 року, у відповідності до якого 24.12.2004 року здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки і їй присвоєно кадастровий номер 1822084100:01:000:0582, листом нотаріуса №487/01-16 від 03.04.2014 року, відповідно до якого позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], а також постановою нотаріуса №486/02-31 від 03.04.2014 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю оригіналу державного акту на право власності цю земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0,1527 га, яка розташована в [ADDRESS], як за спадкоємницею після смерті її батька [PERSON], що помер [INFO], та якому належала вказана вище земельна ділянка на підставі договору дарування від 13.09.2004 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з тих підстав, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її батька, проте нотаріус Другої Державної нотаріальної контори відмовився у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену раніше земельну ділянку, оскільки відсутні документи, що підтверджували б право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення учасників слухання справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,1527 га, яка розташована в [ADDRESS] належать померлому батькові позивачки на підставі договору дарування від 13 вересня 2004 року, відповідно до якого [PERSON] подарувала спірну земельну ділянку померлому батькові позивачки. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть батька позивачки, свідоцтвом про народження та укладення шлюбу позивачки, державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 02.08.2004 року [PERSON], договором дарування від 13.09.2004 року, постановою нотаріуса №2599/02-31 від 24.11.2009 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджували б право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті її батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну ділянку, яка за життя належала померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), в розмірі 3,64 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Троянівської сільської ради Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її батька [PERSON], що помер [INFO] року, якому за життя належав цей земельний пай. В судове засідання сторони не з'явилися, однак звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримує, а представник відповідача визнає. Представник третьої особи управління Держземагенства у Житомирському районі в судове засідання не з'явився, проте перед початком судового засідання звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник третьої особи Житомирської райдержадміністрації, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що померлому батьку позивачки, [PERSON] за життя належала земельна частка (пай) розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Троянівської сільської ради Житомирського району. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], рішенням Житомирського районного суду від 06.03.1989 року, яким встановлено, що [PERSON] є батьком позивачки, листами управління Держземагенства у Житомирському районі №3672/вих. від 17.12.2013 року і №668/вих. від 18.02.2014 року та довідкою виконкому Троянівської сільської ради №1070 від 17.10.2013 року, згідно яких [PERSON] за життя було видано сертифікат серії ЖТ №0255068 на спірну земельну частку (пай), листом нотаріуса від 12.12.2013 року, згідно якого спадкоємцем майна померлого [PERSON] є позивачка, а також постановою вказаного нотаріуса від 12.12.2013 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай), у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на цей пай. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті її батька не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну частку (пай), яка за життя належала її померлому батьку, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2,32 га в умовних кадастрових гектарах на території Сінгурівської сільської ради, Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], що померла [INFO], та батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері залишилась спадщина у вигляді вказаної земельної частки (паю), оскільки вона була включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, доданого до державного акту Серії ЖТ-08-24 №000053, який виданий агрофірмі «Сінгури». Однак їй, як єдиній спадкоємиці за законом після смерті батьків, нотаріус Третьої Житомирської державної нотаріальної контори відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що [PERSON], хоча прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує. Представники відповідачів в судове засідання також не з'явилися, представник Сінгурівської сільради звернувся з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник Житомирської райдержадміністрації причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що померлій [PERSON] за життя належала вказана земельна частка (пай) розміром 2,32 га в умовних кадастрових гектарах, після смерті якої [PERSON] прийняв спадщину, однак її не оформив, у зв'язку із чим позивачка не може прийняти спадщину на цю земельну частку (пай) позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження та укладення шлюбу позивачки; листами Управління Держземагентства у Житомирському районі №882/вих. від 06.03.2014 року та №3169/вих. від 30.09.2014 року, згідно яких [PERSON] була включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до державного акту Серії ЖТ-08-24 №000053, виданого агрофірмі «Сінгури», а розмір земельної частки (паю), на який мала право [PERSON], після реформування агрофірми «Сінгури» становить 2,32 га в умовних кадастрових гектарах; а також постановою нотаріуса №453/02-31 від 15.03.2013 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну частку (пай) у зв'язку із тим, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті матері та батька, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірну земельну частку (пай), яка за життя належала померлій матері, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 2.6 га, яка перебуває в колективній власності КСП «Двірець», на майновий пай вартістю 4137 грн., СВК «Двірець», с. Двірець, Житомирського району та грошові кошти на ощадних книжках [NUMBER] та [NUMBER], як за спадкоємицею після смерті її матері [PERSON], що померла [INFO], та якій за життя належало вказане вище майно. В судове засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача Сінгурівської сільської ради до суду не з'явився, але повідомив, що позов визнає, справу просить розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що померла мати позивачки [PERSON] за життя являлась власником земельної частки (паю) розміром 2.6 га, яка перебуває в колективній власності КСП «Двірець», майнового паю вартістю 4137 грн., СВК «Двірець», с. Двірець, Житомирського району та грошових коштів на ощадних книжках [NUMBER] та [NUMBER], як спадкоємиця після смерті її чоловіка [PERSON], що помер 12.04.2002 року. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], свідоцтвами про народження та одруження позивачки, рішенням Житомирського районного суду від 10.06.2010 року, яким встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю більше 25 років, сертифікатом на право на земельну частку (пай) розміром 2,6 га, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Двірець», серії [NUMBER], виданого 15.05.2001 року, свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії [NUMBER], виданого 14.07.2007 року, на ім'я [PERSON], довідкою ВАТ «Державний ощадний банк України», Богунського відділення №75, згідно якої на ім'я [PERSON] в даному банку відкрито рахунки [NUMBER] та [NUMBER], постановою нотаріуса №1083 від 24.07.2009 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно у зв'язку із відсутністю родинних зв'язків [PERSON] з [PERSON] та права на спадкування. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті її матері [PERSON], не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірне майно, яке за життя належало померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки вона 12 лютого 2003 року придбала дану квартиру у відповідача, що підтверджується витягом з протоколу зборів засновників ВСК «Світоч», але оскільки договору купівлі-продажу укладено не було, квартира на даний час належить відповідачу. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з тих підстав, що вона фактично є власником спірної квартири, оскільки в 2003 році придбала її у відповідача, проживає в ній, сплачує за надані комунальні послуги, але так як не було укладено договір купівлі-продажу з відповідачем, він на даний час залишається власником даної квартири. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що 12 лютого 2003 року позивачка у ВСК «Світоч» придбала квартиру [ADDRESS] за 3200 грн. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, витягом із протоколу №2 від 12.02.2003 року загальних зборів засновників ВСК «Світоч» Житомирського району та області, відповідно до якого збори засновників даного кооперативу вирішили продати спірну квартиру позивачці, накладною №441 від 01.07.2003 року про внесення позивачкою оплати за зазначену квартиру у сумі 3200 грн., технічним паспортом даної квартири виданого на ім'я позивачки, свідоцтвом про право власності, відповідно до якого спірна квартира належить ВСК «Світоч», а також квитанціями за 2003-2004 роки №№292, 514, 624, 12, які підтверджують оплату позивачкою витрат за комунальні послуги. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачці належить спірна квартира, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на об'єкт незавершеного будівництва, готовністю 55%, який розташований в [ADDRESS], як за спадкоємицею після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], та якому належало вказане нерухоме майно. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте її звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник відповідача до суду також не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, вказаний позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що об'єкт незавершеного будівництва, готовністю 55%, який розташований в [ADDRESS], належить померлому [PERSON], після смерті якого спадкоємицею за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом позивачки про шлюб, довідкою виконкому Денишівської сільради №175 від 20.02.2015 року, згідно якої померлому [PERSON] належав спірний об'єкт незавершеного будівництва, довідкою БТІ №4454 від 21.07.2014 року, відповідно до якої готовність цього об'єкту становить 55%, довідкою державного нотаріуса [PERSON] №1176/01-16 від 10.09.2014 року про те, що після смерті [PERSON] спадкоємицею є позивачка, а також постановою вказаного нотаріуса №1177/02-31 від 10.09.2014 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний об'єкт незавершеного будівництва у зв'язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлому. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті чоловіка не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний об'єкт незавершеного будівництва, який за життя належав померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на обєкт незавершеного будівництва та літню кухню, сарай, гараж, вбиральню, які розташовані по вул. Другій Молодіжній, 15 в с. Лука, Житомирського району, як за спадкоємницею після смерті її чоловіка [PERSON], що помер 24.03.2008 року, та якому належало вказане вище майно. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з тих підстав, що є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, але прийняти у спадок вказаний обєкт незавершеного будівництва вона не може, оскільки за життя право власності на нього за чоловіком в державних органах не зареєстровано. Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що об'єкт незавершеного будівництва та літня кухня, сарай, гараж, вбиральня, розташовані по вул. Другій Молодіжній, 15 в с. Лука, Житомирського району і належать померлому чоловіку позивачки. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема свідоцтвом про смерть [PERSON] та свідоцтвом про одруження, державним актом про право приватної власності на землю серії І-ЖТ №032151 від 25.10.1996 року, відповідно до якого [PERSON] надано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована на території Луківської сільської ради Житомирського району, довідкою з БТІ про те, що згідно рішення виконкому Луківської сільської ради померлому чоловіку позивачки за життя було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку в с. Лука, по вул. Другій Молодіжній, 15, Житомирського району, а також що готовність даного будинку складає 11%, довідкою сільради про те, що спірний обєкт незавершеного будівництва, належав померлому [PERSON], постановою нотаріуса № 1859 від 05.08.2009 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на якій розташований спірний обєкт незавершеного будівництва у звязку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлому. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті її чоловіка, не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний обєкт незавершеного будівництва, який за життя належав померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок [ADDRESS], як за спадкоємицею після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та якій належав цей будинок. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник Сінгурівської сільради до суду також не з'явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що садовий будинок [ADDRESS], належав померлій [PERSON], після смерті якої єдиною спадкоємицею за заповітом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, заповітом від 04.01.1998 року, згідно якого [PERSON] заповіла позивачці все своє майно, в тому числі спірний садовий будинок, довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом, виготовленого на ім'я позивачки, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.07.2014 року, відповідно до якого позивачка отримала у спадщину після смерті [PERSON] земельну ділянку, площею 0,044 га, на якій розташований спірний будинок, довідкою приватного нотаріуса [PERSON] №539/01-16 від 24.07.2014 року, згідно якої позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], а також постановою вказаного нотаріуса №540/02-31 від 24.07.2014 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний садовий будинок у зв'язку тим, що відсутні правовстановлювальні документи про належність його померлій. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON] не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний садовий будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved