Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходів та на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 14 частини доходів відповідача. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов та пояснила, що 23 березня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Зараз вони з чоловіком разом не мешкають , знаходяться в стані розлучення. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утримані. Відповідач добровільно допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, ухиляється від її утримання . Позивачка також зараз не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, у зв*язку з чим також потребує матеріальної допомоги. Відповідач їй , як дружині, допомоги не надає, у зв*язку з чим позивачка знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач працює, утриманців не має, та за станом здоров*я може надавати таку допомогу дитині та їй. Позивачка заперечувала проти того, що відповідач добровільно надає допомогу їй та дитині, так як він жодного разу такої допомоги їм не надав. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно , починаючи з для подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу щомісячно , починаючи з для подачі позову і до досягнення дитиною 3-х років. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що суд не має право розглядати зазначений позов, так як між сторонами по справі відсутній спір, та права позивачки ним , як відповідачем по справі, не порушені. Відповідач вважає, що позивачка не позбавлена права отримувати допомогу у держави, як мати-одиначка. Він готов надавати матеріальну допомогу, ніколи від цього не відмовлявся, тому її прав не порушував. Крім того, відповідач зазначив, що стан його здоров*я є задовільним ,інвалідом 1 та 2 групи він не є , інших утриманців не має, зараз не працює. Заслухавши пояснення сторін по справі , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що 23.08.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову актовий запис № 308 (а.с.3). Відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідач не заперечував проти того, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні , а позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Частиною 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статі встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Комінтернівського району Харківської області від 12.06.2014 року [PERSON] перебуває на обліку з 01.04.2013 року по 22.06.2016 року по вагітності та пологам при народженні дитини, по догляду за дитиною до 3-х років.( а.с. 4) Судом встановлено, що відповідач не виконував свій обов'язок по утриманню дитини та дружини, а тому вимога позивачки по стягнення аліментів підлягає задоволенню . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан сторін по справі, наявність у відповідача інших утриманців. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача, що суд не має права розглядати зазначену справу, так як права позивачки не порушені,крім того, вона може отримувати державну допомогу як мати-одиначка. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів. Позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав на аліменти, що свідчить про те, що на її думку її права порушені та невизнані відповідачем по справі. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на яки вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду будь-яких доказів стосовно того, що він в добровільному порядку надавав, чи надає допомогу на утримання дитини та дружини. Суд не може також прийняти до уваги і посилання відповідача про можливість отримання позивачкою допомоги на утримання від держави, як мати-одиначка, так як згідно свідоцтва про народження дитини - [PERSON], у неї є батько - [PERSON], тобто відповідач по справі, тому позивачка не є матер*ю-одиначкою. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати . На підставі викладеного,

Outcome: approved