Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач, остаточно уточнивши свої вимоги, мотивує їх тим, що за клопотанням із місця роботи їй було надано для проживання її та членів сімї квартиру за адресою: [ADDRESS]. У червні 2000 року було збільшено займану житлову площу шляхом обєднання квартири №8 та квартири №9. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року визнано за [PERSON] право користування спірною квартирою. Крім позивача в квартирі проживає та зареєстрований її син [PERSON] На даний час позивач не може приватизувати квартиру, оскільки відсутній ордер. Тому просить визнати за нею право на приватизацію займаною нею житлової квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] та зобовязати Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по приватизації вказаної квартири. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні зазначаючи, що відповідно до діючого законодавства однією з обовязкових умов для здійснення приватизації є наявність ордера, тому відповідач не може прийняти документи на приватизацію від позивача. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, позовну заяву підтримує. Від товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ДомКом Суми» надійшла письмова заява про слухання справи у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення зявившихся учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Встановлено, що позивачу за клопотанням з місця роботи було надано для проживання її та членів сімї житлову квартиру за адресою: [ADDRESS]. У червні 2000 року було збільшено займану житлову площу шляхом обєднання квартири №8 та квартири №9. Ордер на квартиру не зберігся. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року визнано за [PERSON] право користування квартирою, розташованою за адресою: за адресою: [ADDRESS], загальною площею 42,4 кв.м (а.с. 14-16). Рішення суду набрало законної сили. Крім позивача в квартирі проживає та зареєстрований її син [PERSON], що підтверджується відміткою в його паспорті та копією довідки ТОВ «КК «ДомКом Суми» (а.с. 13, 19). На звернення позивача стосовно приватизації спірної квартири, їй був направлений лист №11/11.04-11 від 26 лютого 2016 року, згідно якого однією з обовязкових умов для здійснення приватизації є наявність ордеру. (а.с.20). Позивач не використала своє законне право на приватизацію житла. Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно п. 1 ст. 2 цього закону, до обєктів приватизації належать квартири багатоповерхових будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно п. 4, 5 ст. 5 цього закону право на приватизацію державного житлового фонду з використанням чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, позивач постійно на законних підставах проживала та була зареєстрована в [INFO] з 1997 року. Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на приватизацію вказаної квартири без ордеру. Відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved