Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,13 га, розташованої в [ADDRESS]. Поруч з її земельною ділянкою проходять землі загального користування у вигляді проїзду, а далі розташовані земельні ділянки відповідачів. 30.04.14 відповідачі з метою розширення проїзду самовільно переставили межові знаки на її земельній ділянці, а саме - кутовий знак, зменшивши ширину на 80 см. За її зверненням інженер-землевпорядник 13.05.14 провів обміри її земельної ділянки та склав акт про перенесення меж земельної ділянки. Після складання вказаного акту відповідачі повторно самовільно перенесли межові знаки. Крім того, відповідач [PERSON] створює їй перешкоди для користування її земельною ділянкою, а саме - ставить транспортні засоби на землі загального користування, що затрудняють прохід та проїзд на її земельну ділянку та відпускає собаку на довгий ланцюг і яка не пропускає на її земельну ділянку. В зв»язку з викладеним просить зобов»язати відповідачів відновити стан належної їй земельної ділянки шляхом перенесення межового знаку та зобов»язати усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом обмеження доступу їх собаки на її земельну ділянку та звільнити прохід від належних відповідачу автомобілів та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що тривалий час відповідачі перешкоджають їй користуватися її земельною ділянкою, переносять межові знаки, відпускають собаку на довгий ланцюг та відповідач [PERSON] ставить свої автомобілі на землях загального користування перед проходом на її земельну ділянку, чим утруднює прохід та унеможливлює заїзд транспортних засобів на ділянку. Крім того, у квітні 2014 року відповідачі перенесли кутовий межовий знак на 80 см, зменшивши її земельну ділянку. Просить зобов»язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою. Представнвик позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та уточнив, що на час розгляду позову в суді відповідачі забрали собаку із земель загального користування і тому просить суд зобов»язати відповідачів в майбутньому утриматися від вчинення перешкод шляхом унеможливлення доступу собаки на землі загального користування, звільнити прохід від автомобілів відповідача та утримуватися від цього в майбутньому. Також просить суд стягнути з відповідачів на користь позивачки 450 грн. - вартість послуг інженера-землевпорядника, 3000 грн. за надання правової допомоги та 487 грн. 20 коп. судових витрат. Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та відповідачка [PERSON] суду пояснила, що межових знаків на земельній ділянці позивачки вона та її син не порушували, це при оранці городу трактор плугом зачепив межові знаки і відтягнув в кінець городу. Вважає, що позивачка звузила при приватизації проїзд, в кінці якого знаходиться належна їй земельна ділянка і трактор не може проїхати по проїзду. Платити кошти вона не бажає. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що ніяких перешкод у користуванні земельною ділянкою відповідачі позивачці не створюють, прохід та проїзд на ділянку вільний і інколи відповідач ставить свої автомобілі на землі загального користування, але відповідачка рідко буває на городі і це не створює їй перешкод. Собаку вже прибрали і він не заважає проходу. Вважає, що стягнення 450 грн. за проведення обмірів не передбачено законом, так як ці обміри були проведені за бажанням позивачки до подачі позову в суд. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідачі створюють перешкоди у користуванні земельною ділянкою її дочці та їй, вони прив»язали собаку, яка не пропускає на город, ставлять автомобілі на проході на город і перемістили межовий знак, чим зменшили земельну ділянку на 80 см, що підтвердив при обмірах інженер-землевпорядчик. Її показання підтвердив свідок [PERSON], що відповідачі створюють перешкоди у користуванні належною його дружині земельною ділянкою, перемістили кутовий межовий знак, чим звузили земельну ділянку. Свідок [PERSON] суду показав, що він працює інженером-землевпорядником Рокитнянської селищної ради і сторони неодноразово подавали скарги одна на другу про самозахват земельних ділянок. На їхні земельні дінянки неодноразово виїздили комісії, відновлювали межові знаки, але через деякий час скарги повторювалися і сторони примиритися не бажають. Заслухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], що підтверджено Свідоцтвом про право власності серії САК № 840299 площею 0,13 га. Поруч з вказаною земельною ділянкою розташовані земельні ділянки відповідачів і межою між ними є проїзд, який відноситься до земель селищної ради, тобто загального користування. Так як проїзд транспортних засобів на земельні ділянки відповідачів завузький, відповідачі самовільно, без згоди власника, перемістили кутовий межовий знак земельної ділянки позивачки, звузивши його на 80 см і таким чином розширивши проїзд, що підтверджено актом перенесення меж від 13.05.14, проведеним за заявою позивачки. Також прохід на земельну ділянку позивачки перекриває собака відповідача [PERSON], що підтверджено актом узгоджувальної комісії від 03.11.14. Крім того, як стверджує позивачка та свідок [PERSON] і це не заперечують відповідачі, відповідач [PERSON] ставить свої автомобілі на проїзді між земельними ділянками, що утруднює позивачці прохід та проїзд на її земельну ділянку. У відповідності до ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Ст.90 ЗК України передбачає відновлення порушених прав власника в порядку, встановленому законом, а в ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно до ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Суд вважає, що розміри земельної ділянки позивачки встановлені у відповідності до земельно-кадастрової документації і їх межа порушена з вини відповідачів, тому порушене право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом відновлення меж, тобто стану земельної ділянки. В той же час суд вважає, що оплата роботи інженера-землевпорядника в розмірі 450 грн. проведена позивачкою самостійно, без узгодження із відповідачами і до подання позову, в зв»язку з чим вказана сума не є спричиненою шкодою і тому стягненню з відповідачів не підлягає, так як у відповідності до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, відносяться витрати, пов»язані із залученням спеціалістів. Так як спеціаліст позивачкою був залучений до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що витрати в розмірі 450 грн., не відносяться до витрат, пов»язаних із розглядом справи. Також не підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., сплачених позивачкою при поданні позову за спричинену матеріальну шкоду з підстав, вказаних вище. Згідно зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, відносяться також витрати на правову допомогу. Суд вважає, що судовий збір, сплачений при подачі позову в розмірі 243 грн. 60 коп. за порушення прав позивачки підлягає стягненю з відповідачів в повному обсязі. Також підлягають стягненню витрати на правову допомогу, які підтверджені фіскальним чеком та розрахунком витрат адвоката за участь в судових засіданнях. Вимоги позивачки про зобов»язання відповідачів від утримання в майбутньому від чинення перешкод позивачці у користуванні належною їй земельною ділянкою суд задовольняє частково, так як на час огляду земельної ділянки перешкоди не виявлені, тому зобов»язує відповідачів надавати проїзд та прохід позивачці в разі необхідності, так як в осінньо-зимовий період позивачка земельною ділянкою не користується і підстав зобов»язувати відповідача [PERSON] не ставити транспортні засоби на землі загального користування немає.

Outcome: partial