Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Мотивує вимоги тим, що 20 травня 1998 року на Одеській Універсальній Товарній біржі GIP між [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна 132/1000 частин квартири [ADDRESS] . Вказаний договір не був нотаріально посвідчений, але був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН. Сторони нотаріально договір не оформляли, так як працівники «Одеської Універсальної Товарної біржі GIP» запевнили в тому, що біржові договори купівлі-продажу не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню, про це також зазначено в тексті даного біржового Договору. Відповідачі також не бажали звертатися до нотаріальної контори. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно 132/1000 частин квартири [ADDRESS] . Вона, як дружина померлого є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . У встановлений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Нотаріусом відкрита спадкова справа № 7/2016 р. Листом № 321/02-14 від 19.07.2018 нотаріусом рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, оскільки спадкове майно було придбано за договором купівлі - продажу, який укладено на «Одеській Універсальній Товарній біржі GIP» і на теперішній час наданий правовстановлюючий документ не відповідає вимогам чинного законодавства. За життя [PERSON] не знав, що біржові договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, а вона довідалась про цю вимогу лише після звернення до нотаріуса і тому вважає, що строк звернення до суду був пропущений з поважної причини. Ухвалою від 02 серпня 2018 року по справі відкрито провадження та встановлений розгляду справи в загальному порядку, призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В. копію спадкової справи №7/2016 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 19 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та уточнені дані щодо відповідачки [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позов просить задовольнити. Відповідачі про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідачка [PERSON] 29.05.2019 року надала заяву про слухання справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги визнає. Справу розглянуто за відсутністю сторін на підставі наданих суду доказів. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 20 травня 1998 року [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] ( [PERSON] ) продала, а [PERSON] купив 132/1000 частин квартири [ADDRESS] . Між сторонами на Одеській Універсальній Товарній біржі GIP був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98/0177 від 20.05.1998 року. Відповідно п.2 Договору вказана квартира загальною площею 362,1 кв.м. складається із 11-ти кімнат житловою площею 218,7 кв.м. За заявою власника відчужено: одна кімната житловою площею 27,3 кв.м, а також: 132/1000 коридорів, 132/1000 кухні, 132/1000 туалету, загальна площею 47,71 кв.м., що складає 132/1000 частини всієї квартири. Зазначена квартира належала Продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеського міськвиконкому від 08.05.1998 р. (п. 3 Договору). Покупець в установленому законом порядку зареєстрував право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 22.05.1998 року за № 286 стор. 18 кн. 285 пр. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить відповідний актовий запис №2319, здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції від 29 лютого 2016 року, Свідоцтво серії [NUMBER] . Як вбачається із копії спадкової справи № 7/2016, яка надана приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] дружина померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Діти померлого відмовились від прийняття належної їм частки у спадщині за законом після смерті батька на користь матері [PERSON] , про що свідчать відповідні заяви нотаріусу (заява [PERSON] від 18.06.2016 року та заява [PERSON] від 12.06.2016 року). 19 липня 2018 року приватний нотаріус одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В. повідомила спадкоємця [PERSON] про необхідність звернення до суду з позовною заявою про визнання договору № 98/0177 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській універсальній товарній біржі GIP в «Журналі реєстрації біржевих угод нерухомістю» 20.05.1998 року, дійсним. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003р., положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963р. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавці повністю виконали умови договору купівлі - продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.6 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 98/0177 від 20.05.1998 року, який був укладений на Одеській Універсальній Товарній біржі GIP. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. Суд вважає за можливе поновити строк позовної давності, оскільки позивачу не було відомо про те, що договір згодом необхідно буде визнати дійсним і про порушене право він дізнався при звернені до нотаріуса.

Outcome: approved