Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 22.11.2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 2413. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.. Причиною розпаду сімї є те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, в звязку з чим між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на дитину, її психічний стан. Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сімя розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Крім того, зазначила, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Просила суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн щомісяця. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу, в частині вимог щодо стягнення аліментів погоджується сплачувати щомісяця 1000грн. на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2007 року між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстції у Черкаській обл, актовий запис № 2413. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 06.04.2008року народження. Факт того, що [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], підтверджується його свідоцтвом про народження серії 1-СР № 064605. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач та відповідач припинили подружні стосунки з травня 2016року та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Згідно пояснень позивачки, відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дитину та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.5 ст.181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд вважає, що підтверджуючі дані про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою відсутні і не надані в ході розгляду справи. Суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено в судовому засіданні вимогу, щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця. З урахуванням всіх доказів та враховуючи позицію відповідача [PERSON] суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ІПН [NUMBER], проживаючого в [INFO], не працюючого, аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]. [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 04 липня 2016 р. до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 листопада 2007року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстції у Черкаській обл, актовий запис № 2413 розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею при звернення до суду з позовом судовий збір в розмірі 551,20 грн. Стягнути з [PERSON] до Спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в розмірі 551,20 грн. В іншій частині позовних вимг відмовити.

Outcome: partial