Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивачка звернулася\~у суд\~із позовом\~до [PERSON] , Снятинської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві\~спільної часткової\~власності членів\~колгоспного двору\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~належить житловий\~будинок з\~відповідною частиною\~господарських будівель\~та споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] .\~Дане господарство\~належало до\~ суспільної\~групи «колгоспний\~двір»,\~в якому\~станом на\~15.04.1991\~року проживали\~вищезазначені особи,\~а отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства,\~та п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. \~ \~ \~ \~Правовстановлюючий документ відсутній. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] \~ \~ \~ \~ [INFO] помер син позивачки [PERSON] . Спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами стала позивачка, оскільки відповідач [PERSON] на спадщину не претендує. Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинковолодіння відсутній державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просив розглядати за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує. Представник відповідача Снятинської міської ради, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за відсутності їхнього представника, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , слідує, що [PERSON] та [PERSON] 06.08.1967 р., зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] » . З довідки від 12.04.2021 р. №495/02-12, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за № 74/2007 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №103 від 14.02.2006 р. [PERSON] , [INFO] , жительки с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. З довідки від 14.04.2021 р. №525/01-09, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що проживав с. Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №64291125 від 09.04.2021 р. спадкова справа не заведена. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , [INFO] , жительці с.Завалля, Снятинського району, Івано-Франківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки спадкоємець не надала правовстановлюючий документ на вище згаданий житловий будинок, який підтверджував би підтверджував право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок. З довідки від 29.03.2021 р. №103-15, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. згідно погосподарської книги №11 особовий рахунок № [NUMBER] господарство, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відносилося до «колгоспного двору», в якому були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] а/з №13 від 15.07.1999 р., підстава свідоцтво про смерть [NUMBER] , окрім померлого були зареєстровані дружина [PERSON] , 1949 р.н., син [PERSON] , 1969 р.н., син [PERSON] , 1975 р.н., який помер [INFO] а/з №13 від 14.07.2007 р., підстава свідоцтво про смерть [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved