Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення , солідарно, заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 17835,38 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі користуються послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, але тривалий час не проводять оплату за вказані послуги, внаслідок чого за період з 01 лютого 2015 року по 01 квітня 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 17835,38 гривень. Добровільно відповідачі відмовляються повертати вказаний борг, що призвело до звернення до суду зі вказаним позовом. Представник комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради позивача у судове засідання не з'явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала , що позовні вимоги підтримує в розмірі 16835,38 гривень , оскільки позивачами добровільно сплачено одну тисячу гривень в рахунок погашення заборгованості , та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно , до суду не з'явились, не повідомивши про причини неявок, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачі [PERSON], [PERSON] не подавали. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: Згідно довідки\~№4724\~виданої 17\~жовтня 2017\~року ТзОВ\~«Коменерго-Тернопіль» у квартирі за адресою: вул. Генерала Тарнавського, 22/61 у м. Тернополі зареєстровані та проживають: позивачі [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], а також: неповнолітні - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Забезпечення житлового приміщення позивачів тепловою енергією здійснює відповідач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради. 21 березня 2018 року комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради направило на адресу відповідачів вимогу про необхідність сплатити заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води протягом 15 днів. За період з 01 лютого 2015 року по 01 квітня 2018 року відповідачами [PERSON], [PERSON] заборговано підприємству 17835,38 гривень, що стверджується випискою з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання від 07 вересня 2018 року наданою КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго». Однак, вказана вимога залишилась невиконаною відповідачами. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2018 року відмовлено комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої. Відповідачами в рахунок погашення заборгованості сплачено одну тисячу гривень. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статтей 67, 68, 160 Житлового кодексу України, власник та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з абзацом 1 пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, що передбачено пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, навіть за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи вищенаведені обставини справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши , солідарно, з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 16835,38 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved