overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07 жовтня 1995 року, який був зареєстрований в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 943. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та є дитиною-інвалідом. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилася , відповідно до заяви від 10 лютого 2015 року, яка надійшла через канцелярію суду, просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Позивачка не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07.10.1995 року, який був зареєстрований в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 943 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні та є дитиною-інвалідом що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), посвідченням про отримання державної соціальної допомоги (а.с. 7), медичним висновком про дитину-інваліда (а.с. 8). Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, таким чином суд вважає, що справедливим та спів мірним буде присудити стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки працездатний, інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачка у грудні 2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 22 листопада 2011 року, який був зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 893. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, відповідно до заяви від 23.01.2015 року просила справу розглянути в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Позивачка не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.11.2011 року, який був зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 893 (а.с.5). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, таким чином суд вважає, що справедливим та спів мірним буде присудити стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Таку допомогу відповідач може надавати, оскільки працездатний, інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводяться. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачка у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. 16.06.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості. З урахуванням викладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 69 564,73 грн. У судове засідання позивачка не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. 16.06.2006 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.06.2006 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки, виданої державною виконавчою службою, відповідач не сплачував аліменти, у зв?язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 69 564,73 грн. станом на 01.10.2015 року. Борг нараховано відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» виходячи із показників середньомісячної заробітної плати в розрахунку на одного штатного працівника по м. Дніпропетровську. Відповідно до ч.4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивачка у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року до 06.10.2015 року. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 21.12.2011 року. Сумісне життя не склалося, сторони проживають окремо. Однак відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, не бере участі у його вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі з 18.09.2010 року по 06.10.2015 року. У сторін є спільна дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.12.2011 року, актовий запис № 1361, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ у Дніпропетровській області. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивачки до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний його матеріально утримувати. Таку допомогу він може надавати, тому що є працездатним. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2004 року. У період даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON] та [INFO] сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 12, 13). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року. Від даного шлюбу позивачка народила [INFO] сина [PERSON] та [INFO] дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 18, 19). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 2010 року. Від дошлюбних стосунків з відповідачем позивачка [INFO] року народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 12, 13). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2006 року. У період даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON] та [INFO] р. сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем понад п'ять років шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 16). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивачка у грудні 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року. Від даного шлюбу позивачка народила [INFO] р. дочку [PERSON] та [INFO] р. дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати, змінити її прізвище «Луцкович» на «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 14, 15). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved