Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , за набувальною давністю, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22.09.1980 року за рішенням виконкому № 714 , [PERSON] до складу сім`ї якої входила вона та [PERSON] був наданий ордер на заняття квартири [ADDRESS] . 10.06.1993 року зазначену квартиру було передано у спільну часткову власність її, [PERSON] та [PERSON] . З моменту реєстрації права власності всі особові рахунки за житлово-комунальні послуги були відкриті на її ім`я. 29.08.1997 року [PERSON] , яка була її двоюрідною бабусею померла, 1/3 частину спадщину після смерті останньої вона на своє ім`я не переоформила, оскільки вона не належала до кола спадкоємців, які мали право на спадщину за законом згідно ЦК України в редакції 1963 року. На даний час зазначене перешкоджає їй оформити житлову субсидію, в зв`язку з чим, вона вимушена звернутись до суду із наданим позовом. Ухвалою суду від 15.10.2019 року, до участі у справі у якості співвідповідачів було залучено [PERSON] та [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явися, однак на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника Первомайської міської ради Миколаївської області, позов визнають в повному обсязі, проти його задоволення також не заперечують. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явились надали до суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти позову не мають, просять позов задовольнити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, оглянувши інвентаризаційну справу № 2030 на квартиру [ADDRESS] , копію спадкової справи № 31/2019 після смерті [PERSON] , суд прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по 1/3 частці кожній (а.с.12). З моменту реєстрації права власності всі особові рахунки за житлово-комунальні послуги були відкриті на ім`я [PERSON] , яка безперервно проживає у зазначеній квартирі, здійснюючи догляд за квартирою, сплачуючи кошти за спожиті комунальні послуги. 29.08.1997 року [PERSON] , яка була двоюрідною бабусею позивачки померла, 1/3 частину спадщину після смерті останньої позивачка на своє ім`я не переоформила, оскільки вона не належала до кола спадкоємців, які мали право на спадщину за законом згідно ЦК України в редакції 1963 року, що перешкоджає їй оформити житлову субсидію та об`єктивно підтверджується ксерокопією ордеру на квартиру (а.с.9), ксерокопіями квитанцій про оплату комунальних послуг (а.с.10, 21-25), ксерокопією рішення суду (а.с.11), ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 10.06.1993 року (а.с.12), ксерокопією технічного паспорту на квартиру (а.с.13,14), ксерокопією будинкової книги (а.с. 15,16), ксерокопією виписки Первомайського МБТІ (а.с.17), ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.18), постановою приватного нотаріуса Цихоні В.А. від 11.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дій (а.с.19), ксерокопією спадкової справи № 31/2019 після смерті [PERSON] (а.с.66-88). Позивачка відкрито добросовісно та безперервно володіє 1/3 частиною квартири, за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] Інші особи, які б претендували на це майно відсутні. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності зі ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, спорудження і т.п.), що відповідно до закону підлягає державної реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Таким чином, спосіб набуття права власності базується на сукупності обставин - тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, зважаючи та те, що позивачка вже понад 10 років відкрито добросовісно та безперервно володіє 1/3 частиною квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , суд вважає, що за нею має бути визнано право власності на цю частину квартири за набувальною давністю. Суд приходить до висновку що, правових перешкод щодо встановлення права власності за позивачкою немає, позов обґрунтований, позивачка добросовісно заволоділа чужим майном, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved