overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 23-х років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що син навчається на 1 курсі магістратури Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв на денній формі навчання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, якому необхідні кошти у звязку з навчанням. У судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач\~\~до суду не зявився,\~\~надавши до суду заяву,\~\~у якій\~\~просить справу розглянути у\~\~його відсутність,\~\~зазначивши,\~\~що позовні вимоги\~\~визнає,\~\~не заперечує\~\~проти їх задоволення. Враховуючи заяви\~\~сторін, суд\~\~вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог\~ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON]М є батьком [PERSON], 01.11.195 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). [PERSON] є студентом 1 курсу магістратури Національної академії керівних кадрів культури і мистецтв, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2019, що підтверджується довідкою № 106 від 15.09.2017, виданою учбовим закладом (а.с. 2). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради, [PERSON] знаходиться на утриманні матері (а.с. 13). Стаття 182 Сімейного кодексу України\~зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, враховуючи, що [PERSON] навчається у вищому учбовому закладі, та потребує значних грошових витрат, матеріально не забезпечений, а відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, інших окрім наведених вище аліментних зобов'язань не несе, може надавати допомогу на утримання сина, тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті своєї тітки [PERSON], померлої 28 жовтня 2015 року, терміном у три місяці. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті тітки залишилося в спадок нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк на прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, через свій похилий вік та через здійснення догляду за тяжко хворим своїм братом. Під час розгляду справи до участі в ній було залучено в якості співвідповідача [PERSON], яка також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 28 жовтня 2015 року померла громадянка [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. На час відкриття спадщини (час смерті) [PERSON] позивачка, яка є її племінницею, з нею не проживала. Відповідно до зазначених норм закону вона повинна була звернутися до нотаріуса чи нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із відповідно заявою про її прийняття, однак не вчинила цього. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, заявлені нею причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і вони підтверджуються медичною довідкою (а.с. 11) про хворобу брата. Тому суд вважає, що в сукупності її похилий вік та тяжку хворобу брата, за яким вона постійно та невідлучно доглядала, можливо вважати причинами, які завадила вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року позивачка з відповідачем мешкають окремо, діти проживають із позивачкою, відповідач допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітніх дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2010 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сім'ї від 16.02.2015 р. неповнолітні діти мешкають разом з позивачкою. Факт ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей з боку відповідача сторонами не оспорюється, а тому в силу ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу не надає, є працездатним, виходячи з матеріального становища сторін та погодження розміру аліментів сторонами, суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 25.02.2015 року, тобто з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України належить до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Мати дитини померла [INFO] року, а батька дитини [PERSON] за рішенням Жовтневого районного суду М.Маріуполя від 12.02.2014 року було позбавлено батьківських прав. 23.04.2014 року рішенням колегії Маріупольської міської ради позивачку було призначено піклувальником щодо [PERSON] Відповідач на теперішній час на утримання дитини матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Тому вона просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Позивачка надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.2001 року [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 20.12.2013 року мати дитини [PERSON] померла [INFO] року Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 12.02.2014 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Згідно рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради № 88 від 23.04.2014 року піклувальником над [PERSON], [INFO], призначено [PERSON]. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на те, що відповідач у добровільному порядку на утримання дитини матеріальну допомогу не надає, є працездатним, виходячи з матеріального становища сторін, суд стягує з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини починаючи з 12.08.2014 року, тобто з дня пред'явлення позову. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України належить до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей : донька Ірина, [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, виникали непорозуміння, сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім»ю немає. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позову Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклала шлюб з відповідачем 04.10.1986 року. Однак, спільне життя у них не склалося, виникали різного роду сварки та непорозуміння, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб сторін існує формально, оскільки сторони спільно не проживають протягом 10 років, спільного господарства не ведуть. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклала шлюб з відповідачем 24.01.2013 року. Однак, спільне життя у них не склалося, виникали різного роду сварки та непорозуміння, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб сторін існує формально, оскільки сторони спільно не проживають протягом 1 року, спільного господарства не ведуть. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклала шлюб з відповідачем 30.04.1988 року. Однак, спільне життя у них не склалося, виникали різного роду сварки та непорозуміння, позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб сторін існує формально. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклала шлюб з відповідачем 11.11.2004 року. Однак, спільне життя у них не склалося, виникали різного роду сварки, непорозуміння, різні погляди на життя. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб сторін існує формально. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей; дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить розірвати між сторонами шлюб. В обґрунтування позову покликається на те, що уклала шлюб з відповідачем 21.09.2006 року. Однак, спільне життя у них не склалося, виникали різного роду сварки, непорозуміння, різні погляди на життя. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача. Шлюб сторін існує формально, протягом останніх трьох років проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей; дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістки йому були направлені своєчасно на останню відому судові адресу. Також відповідача було належним чином повідомлено через оголошення в пресі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.08.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Варвару, [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у своїй письмовій заяві, надісланій на адресу суду, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, також просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Варвару, [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, просила шлюб розірвати та пояснила, що разом не проживає з відповідачем на протязі півтора року. Неодноразово намагалися примиритися, проте позитивних результатів це не дало, остаточно вирішила розірвати шлюб, оскільки не бажає зберегти сім'ю. Відповідач допитаний в режимі відеоконференції в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки бажає примиритися. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, відповідач проживає в іншій області разом з матір'ю, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та миритися не бажає. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ спільного майна між подружжям та місце проживання дитини відсутній. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між подружжям, у зв`язку з чим сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не проживають з 2014 року. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилась, у своїй письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з'являється, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлень про причини його неявки до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи; також, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місце проживання дитини між ними немає, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved