Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 3990959,89 гривень та судового збору, зазначаючи, що 27.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON], був укладений кредитний договір № 11182156000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 350000,00 дол. США з розрахунку 13% річних на строк з 27.07.2007 року по 27.07.2017 року. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Оскільки відповідачі належним чином не виконали зобов'язання, позивач, як новий кредитор у зобов'язанні звернувся до суду із вищезазначеним позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року, касаційна скарга публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» задоволена, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, при цьому наголосив, що у матеріалах справи міститься досудова вимога від 14 травня 2013 року за № 31.4 - 08/5490/13, направлена на адресу [PERSON], у якій зазначено про наявність простроченої заборгованості станом на 29 квітня 2013 року у розмірі 499306,88 доларів США. Аналогічні досудові вимоги від 14 травня 2013 року за № 31.4 - 08/5491/13, № 31.4 - 08/5492/13, № 31.4 - 08/5493/13 направлені на адресу поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також у направлених вимогах було зазначено про укладення 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі - продажу прав вимог за кредитами. Зазначені досудові вимоги направлені через засоби поштового зв'язку, про що свідчить реєстр відправлень від 16 травня 2013 року. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні у повному обсязі. В судове засідання, яке було призначено на 02.08.2016 року не з'явився, сповіщався належним чином, про що є відповідна відмітка у матеріалах справи. Інші відповідачі не з'явилися, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27.07.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON], був укладений кредитний договір № 11182156000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 350000,00 дол. США з розрахунку 13% річних на строк з 27.07.2007 року по 27.07.2017 року. В якості забезпечення виниклого зобов'язання, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки № 126884 від 27.07.2007 року, згідно якого, поручитель [PERSON] зобов'язалась перед кредитором відповідати за виконання позивальником [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11182156000 від 27.07.2007 року. Такі ж умови містять договори поруки № 126701 від 27.07.2007 року, № 126660 від 27.07.2007 року укладені з [PERSON], [PERSON]. Судом, зокрема з розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору, в частині своєчасної сплати заборгованості, у зв'язку з чим, у [PERSON] та у поручителів, які поручились за виконання зобов'язання з боку [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 399095,89 гривень, яка складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 2570403,73 гривні, з яких прострочена заборгованість - 2570403,73 гривень, сума заборгованості за відсотками - 1420556,16 гривень, з яких прострочена заборгованість - 807966,30 гривень. Перевіряючи наявність у позивача право вимоги, судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Дійсно, пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачені підстави змінення кредитора у зобов'язанні, зокрема передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, відповідно до вищезазначеного договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набув статус нового кредитора у зобов'язанні, яке виникло між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] за кредитним договором № 11182156000 від 27.07.2007 року. Суд критично відноситься до доводів відповідача, щодо ненадання банком доказів про перехід права вимоги за кредитним договором, так як вони спростовуються наступним. Матеріали справи містять належним чином завірений договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» та витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами. Даний витяг містить інформацію, відповідно якої вбачається, що в кредитному договору № 11182156000 від 27.07.2007 року боржником якого є [PERSON] відбулася заміна первісного кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», в даному додатку зазначено прізвище боржника та номер кредитного договору та інша банківська інформація. (а.с. 162,163) Необхідно зазначити, що наданий суду витяг з додатку № 1 містить номер кредитного договору в якому здійснилася заміна первісного кредитора, інформація про поручителів, так як договір поруки має акцесорний характер до основного зобов'язання, а також містить данні про фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом за 16.12.2011р. та складає 3187756,77 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які свідчать права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. У підпункті 1.1 пункту1 Договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, визначається термін та дається йому тлумачення «акт приймання - передачі документів стосовно кредиту». Відповідно до даного тлумачення, акт приймання - передачі документів стосовно кредиту - означає акт у письмовій формі, який повинен бути укладений між Продавцем та Покупцем після передачі Покупцю Основних документів стосовно кредитів та інших документів стосовно кредитів відповідно до умов цього Договору в цілому за формою, наведеною у Додатку IV (Форма Акту приймання - передачі документів стосовно кредитів). Банком було надано акт прийому передачі документації (а.с. 203, 209 - 211), який відображає дію осіб по передачі документів по боржнику [PERSON] Підписання сторонами даного акту та скріплення печатками, свідчить про виконання вимог передбачених ст.ст. 512, 517 ЦК України та є доказом заміни первісного кредитора з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у зобов'язанні по кредитному договору за № 11182156000 від 27.07.2007 року . Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів не набуття позивачем право вимоги за вказаним кредитним договором. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач є таким, що набув право вимоги. Надаючи правову кваліфікацію виниклим правовідносинам, суд зазначає, що відповідач [PERSON] відповідно до п. 1.2.2 Кредитного Договору, взяв на себе зобов'язання повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку № 1 до Договору. Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно - правових актів Національного банку України та чинного законодавства. Відповідно до п. 5.5 кредитного договору, у випадку порушення Позичальником чергового терміну повернення кредиту та/або сплати плати за кредит строком більше ніж 1 місяць, та/або у випадку порушення Позичальником умов договору застави, вказаного в п. 2 даного договору Банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку визначеному в п.12 цього договору У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Крім того, згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Пунктом 12.1 кредитного договору передбачено, що у випадку настання обставин визначених у п.п. 2.3., 4.9, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4, 10.2, 10, 14 цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку не отримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» повідомив відповідачів про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість Позичальником погашена не була, таким, чином, суд, враховуючи положення ч.2 ст. 1050 ЦК України, а також умови кредитного договору вважає, що вимога про дострокове повернення суми кредиту є такою, що відповідає вимогам закону та умовам договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження той факт, що зобов'язання за кредитним договором № 11182156000 від 27.07.2007 року не виконуються належним чином, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі - 3441,00 грн.

Outcome: approved