Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі представника Лінніченко І.В. звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні шляхом виселення. Посилається на те, що 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 71/07 - МК 21, згідно якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 15000 дол. США з оплатою за відсотковою ставкою 15 % річних. Згідно п. 2.3 Кредитного договору кредит надається на споживчі цілі. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 71/07 - МК - 21 від 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 05.04.2007 за реєстровим № 1884. Згідно п. 1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27,4 кв.м. за номером [ADDRESS] . У відповідності до п. 1.1 Договору іпотеки предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Бурдейним Ю.І. 02.04.2007 за реєстровим № 1722. 11.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії HAT № 315716, серія та номер 377, що видане 10.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. зареєстровано право власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 4 кв.м. На адресу відповідачів, які зареєстровані у спірній квартирі позивачем було направлено вимогу про звільнення житлового приміщення (квартири), однак вказана вимога не була виконана. Крім тоцього позивач зазначає, що однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27, 4 кв. м. за номером 7, що знаходиться в будинку за номером [ADDRESS] ще 02.04.2007 була відчужена [PERSON] [PERSON] . Через декілька днів, а саме 05.04.2007, вказана квартира була передана [PERSON] в іпотеку ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Договору іпотеки. Відповідачі є членами сім`ї колишнього власника квартири [PERSON] та права власності на вказану квартиру останні не мають. Натомість право користування вказаною квартирою відповідачів припинилося у зв`язку із відчуженням 02.04.2007 [PERSON] даної квартири [PERSON] , яка в подальшому передала її в заставу банку. У зв`язку з наведеним позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів із спірної квартири. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] від свого імені та від імені відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що підстави для їх виселення відсутні. Пояснила, що вона була зареєстрована в спірній квартирі як дружина її власника [PERSON] . У них в шлюбі народилося двоє дітей, які також були зареєстровані за цією адресою. Після розлучення з чоловіком вона разом із дітьми виселилася із цієї квартири, перейшла проживати в с. Веренчанка, де у неї народилося ще троє дітей, місце проживання яких, також зареєстроване за місцем її реєстрації. Проте з 2009 року вона з дітьми повністю звільнила спірну квартиру, з цього часу в ній не проживає, її речі та інше майно належне їй та її дітям у квартирі відсутнє. В даний час вона із дітьми проживає в [ADDRESS] , в будинку який вона придбала, але не оформила право власності. Діти навчаються у Веренчанській загальноосвітній школі. Квартирою вона та її діти не користуються, але не можуть знатися з реєстрації, оскільки не мають можливості зареєструвати своє проживання в іншому житлі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування, заперечував з приводку виселення дітей, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідачі не проживають у спірній квартирі. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27, 4 кв. м. за [ADDRESS] 02.04.2007 відчужена [PERSON] [PERSON] за договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Бурдейним Ю.І. (а.с.7-8). 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 71/07 - МК 21, згідно якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 15000 дол. США з оплатою за відсотковою ставкою 15 % річних. Згідно п. 2.3 Кредитного договору кредит надається на споживчі цілі ( а.с.10-14). В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 71/07 - МК - 21 від 05.04.2007 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 05.04.2007 за реєстровим № 1884 (15-17). Згідно п. 1.2 Договору іпотеки предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира, житловою площею 15,7 кв.м., загальною площею 27,4 кв.м. за номером [ADDRESS] . 11.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії HAT № 315716, серія та номер 377, що видане 10.02.2016 приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. зареєстровано право власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27, 4 кв.м. (а.с.18) Відповідачі: [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] її дітьми від другого шлюбу, [PERSON] , [PERSON] являються дітьми колишнього власника квартири [PERSON] та права власності на вказану квартиру останні не мають. \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Кострижівської селищної ради Звенячинського старостинського округу №1 Заставнівського району Чернівецької області від 12.03.2019 за вих. № 290 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - мати [INFO] (зареєстрована за вище вказаною адресою з 01.04.2003 року по даний час); [PERSON] - дочка [INFO] ; [PERSON] - син [INFO] ; [PERSON] - [INFO] ; [PERSON] - син [INFO] ; [PERSON] - дочка [INFO] . Діти зареєстровані за вказаною адресою згідно з місцем реєстрації матері ( а.с.20). Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів із спірної квартири, посилаючись на те, що право користування вказаною квартирою відповідачів припинилося у зв`язку із відчуженням 02.04.2007 [PERSON] даної квартири [PERSON] , яка в подальшому передала її в заставу банку. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~\~статті 383 ЦК України\~\~та\~\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок\~\~(частину будинку),\~\~квартиру,\~\~користуються\~\~ним\~\~ (нею)\~\~ для особистого проживання\~\~і\~\~проживання\~\~членів\~\~ їх\~\~ сімей та інших осіб. Частиною першою\~статті 156 ЖК УРСР\~передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до частини четвертої\~статті 156 ЖК УРСР\~ до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони\~\~постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.\~\~\~\~ Статтею 47 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 391 ЦК України\~наділяє власника правом вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення (квартири), вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як вбачається зі змісту позовних вимог, ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» звернувся до суду з позовом, в якому просив виселити відповідачів із квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності. Так,\~дійсно зазначена\~квартира належить\~ПАТ «Банк\~«Фінанси і\~Кредит» на\~підставі свідоцтва\~про придбання\~нерухомого майна\~з прилюдних\~торгів, виданого приватним нотаріусом 10.02.2016. Однак в даній квартирі відповідачі не проживають з 2009 року і цю обставину не заперечував в судовому засіданні представник позивача. Судом встановлено, що фактичне місце проживання відповідачів в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується поясненнями відповідачки та відомостями, які містяться у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кострижівської селищної ради від 01.03.2021. Гарантоване\~статтею 55 Конституції України\~та статтями\~15,\~16 ЦК України, статтями\~2,\~4 ЦПК України\~право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване позивачем порушення було обґрунтоване і підтверджене доказами. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтями\~78,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Відповідно до частини 2\~статті 83 ЦПК України\~позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Примусове виселення полягає у звільненні житлового приміщення від відповідача (боржника), його майна, домашніх тварин та у забороні відповідачу (боржнику) користуватися цим приміщенням. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів фактичного проживання відповідачки разом із дітьми у спірній квартирі, а в судовому засіданні встановлено протилежне, то суд приходить до висновку, що під час вирішення даного спору не знайшов свого підтвердження факт чинення відповідачами перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою. За таких обставин, право позивача вимагати усунення свого порушеного права у виді виселення відповідачів та його твердження про спричинення відповідачами перешкод у користуванні власністю, що є визначальним для захисту такого права, є безпідставними. Згідно з частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищенаведене,\~суд вважає,\~що позов\~ПАТ «Банк\~«Фінанси і\~Кредит» в межах заявленої вимоги задоволенню не підлягає. На підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317,319, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed