Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя 13.09.2013 року, 29 листопада2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова по цивільній справі було постановлено рішення, яке скасоване Апеляційним судом Харківської області 08.04.2014 року з постановленням нового рішення в частині спірної квартири [ADDRESS] та залишенням без змін рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року в частині розподілу автомобілів DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 та «HONDA CIVIC»,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, № кузову SHHFK28808U031680 та стягнення суми. Ухвалою вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.06.2014 року Ухвалу Апеляційного суду харківської області від 08.04.2014 року скасовано в частині розподілу спірної квартири [ADDRESS] та в цій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року залишено в силі, а в частині розподілу автомобілів DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 та «HONDA CIVIC», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, № кузову SHHFK28808U031680 та стягнення суми рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року та рішення Апеляційного Суду Харківської області від 08.04.2014 року скасоване з направленням справи на новий розгляд. В провадження судді Руднєвої О.О. цивільна справа надійшла19.08.2014 року. 11.11.2014 року позивачка змінила свої позовні вимоги, але в судовому засіданні 12.11.2014 року в частині позовних вимог щодо розподілу квартири їй було відмовлено в відкритті провадження, після чого остаточно уточнила свої позовні вимоги 11.06.2015 року збільшивши суму щодо стягнення з відповідача різниці в вартості автомобілів DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 та «HONDA CIVIC», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, № кузову SHHFK28808U031680 та залишивши без змін позовні вимоги щодо визнання. Позивачка та її представник за угодою, адвокат [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], а потім його представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги не визнала, проти позову заперечував, наполягаючи на тих обставинах, що позивачка не довела своєї участі в придбанні спільного майна, та спірне майно є особисто придбаним відповідачем за власні кошти. З самостійними позовними вимогами до суду відповідач не звертався. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі ч 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлені ці обставини. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом в судовому засіданні були розяснені сторонам вимоги ст..ст.10,11,60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтованість своїх доводів доведена частково, відповідачем обґрунтованість доводів доведена також частково. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року та рішенням Апеляційного Суду Харківської області від 08.04.2014 року, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.09.2013 року № 2/638/3112/13,638/5450/13-ц встановлено і є таким, що не підлягає подальшому доказуванню той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.09.2013 року № 2/638/3112/13,638/5450/13-ц, яке набуло чинності та згідно з яким шлюб розірвано встановлено, що шлюбні відносини припинені з квітня 2012 року. Аналогічні відомості мають місце в позовній заяві [PERSON] від 03.09.2013 року. З мотивувальної частини судового рішення від 11.09.2013 року вбачається, що [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу звернувся 17.04.2013 року, а [PERSON] з позовними вимогами про розподіл майна подружжя та стягнення аліментів звернулася 03.09.2013 року. Також в мотивувальній частині судового рішення від 11.09.2013 року вказано, що [PERSON] погодився сплачувати аліменти на утримання дитини, починаючи з травня 2013 року. Таким чином, доводи адвоката [PERSON] в тій частині, що спільне господарство сторони припинили вести в квітні 2012 року і цим днем слід вважати саме останній день квітня 2012 року (30 квітня) є обґрунтованими та такими, що не суперечать діючому законодавству. За час перебування в шлюбі подружжям [PERSON] та [PERSON] придбане наступне майно: 1) квартира [ADDRESS], право особистої власності на яку визнане на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року за [PERSON] (рішення суду набуло чинності). 2) автомобіль DAEWOO Lanos, 2006 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 3) автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору ,№ кузову SHHFK28808U031680. Автомобіль DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 у відповідності свідоцтвом про реєстрацію технічного засобу АХС № 006940 від 20.12.2006 року, яке видано РЕВ В №2 [PERSON] в Харківській області (том 1 арк.122) , та в якому вказано, що автомобіль придбано в кредит в ПАТ «Укрсиббанк» з правом користуванням [PERSON] та [PERSON]. На придбання вищевказаного автомобілю DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] 11.01.2007 року між [PERSON] та Акціонерним Комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11106685000том 1 арк. справи 145-155), на підставі з яким [PERSON] було видано споживчий кредит у сумі 9492,00 доларів США, який отримано готівкою 11.01.2007 року (том 1 арк.156) в сумі 47935,00 гривень. У відповідності з довідкою ПАТ « Укрсиббанк» (том справи 2 арк.134-135)від 03.04.2015 року кредит погашено, про кредиту були сплачені й відсотки за користування кредитом. У відповідності з довідкою АКІБ «Укрсиббанк» (нині ПАТ «Укрсиббанк» від 21.10.2008 року № 176/281(том 1 арк.180) заборгованість перед банком погашено в повному обсязі, автомобіль звільнено від застави. У відповідності з наданими відповідачем квитанціями (том 1 арк.200-207, т.2 арк.38-44) суму кредиту погашено з відсотками за його користування. Взагалі за автомобіль DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] сплачено суму кредиту (тіло кредиту) 9492,00 долари США, комісію за видачу кредиту в сумі 1190,69 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 1167,76 доларів США. Всього за кредитним договором сплачено 10659,76 доларів США , що за курсом на час сплати дорівнює 10659,76*7,993гривень = 85\~203,46 гривень + 1190,69 гривень витрати на комісію = 86\~394,15 гривень, тобто доля кожного співвласника складає 43\~197,08 гривень (86394,15:2= 43197,08 гривень), або доля кожного з подружжя складає 5 329,88 доларів США та по 583,88 гривень витрат за комісію. Курс долара США до гривні України на момент припинення подружніх стосунків є доступною інформацією та доведенню не підлягають. Автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору, № кузову SHHFK28808U031680 31.07.2008 року на підставі кредитного договору № 665369, який укладено між [PERSON] та ЗАТ « Перший Український міжнародний Банк» (надалі ПАТ «ПУМБ»)(том 1 арк.157-160). На підставі з вищевказаним кредитним договором [PERSON] отримав кредит на придбання автомобіля автомобіль «HONDA CIVIC»,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 27\~540,00 доларів США, загальна вартість автомобіля складає 31\~867,00 доларів ( інша частина суми 4327,00 доларів США) власні кошти позичальника. (п.2.1.5 договору (арк..157том 1) У відповідності з довідкою ПАТ «ПУМБ» від 16.04.2014 року (том справи 1 арк.161) заборгованість за договором кредиту складає 2598,06 доларів США, довідкою ПАТ «ПУМБ» від 19.03.2015 року (том 2 арк.91-93) вказано , що заборгованість за договором складає по тілу кредиту 1833,74 долари США , заборгованість за відсотками складає 113,98 доларів США, всього в сумі 1947,72 долари США. За час користування кредитом було сплачено: В 2008 році тіло кредиту - 721,18 доларів США, відсотки 728,83долари США В 2009 році тіло кредиту - 8245,08 доларів США, відсотки 322,15 долари США, В 2010 році 10367,88 доларів по тілу кредиту, по відсоткам 2012,12 доларів США, В 2011 році по тілу кредиту 1654,87 доларів США, відсотки 856,87 доларів США В 2012 році( до квітня) по тілу кредиту 364,09 доларів США по відсоткам 185,44 долари США З квітня 2012 року самостійно [PERSON]по тілу кредиту 961,07 долари США, по відсоткам 487,93 долари США В 2013 році самостійно [PERSON] по тілу кредиту 1534,21 долар США, по відсоткам 468,68 долари США В 2014 році [PERSON] по тілу кредиту 1204,13 доларів США, по відсоткам 282,82 долари США. ( том справи 2 арк.91-93), квитанції (том 1 арк.215-238). 11 квітня 2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]-Р.Л., що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу №205, який виконано Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та змінив прізвище на КОНРАД( том 2 арк.10). Таким чином, сплата кредитних зобовязань перед ПАТ «ПУМБ» здійснювалася, починаючи з 2014 року [PERSON], а з 11.04.2014 року [PERSON] спочатку самостійно, а потім під час перебування в іншому шлюбі. Станом на 19.03.2015 року було сплачено заборгованість по тілу кредиту в сумі 25052,51 доларів США, відсотки за користування кредитом в сумі 5344,84 долари США. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи адвоката [PERSON] в тій частині, що слід керуватися довідкою ПАБ «ПУМБ» від 16.04.2014 року (том справи 1 арк.161) заборгованість за договором кредиту ,згідно з якою заборгованість складає 2598,06 доларів США є хибними, бо, проаналізувавши надані відповідачем доказі по сплаті кредитних зобовязань, суд приходить до висновку, що довідка ПАБ «ПУМБ» від 19.03.2015 року (том 2 арк.91-93) вказано, що заборгованість за договором складає по тілу кредиту 1833,74 долари США, заборгованість за відсотками складає 113,98 доларів США, всього в сумі 1947,72 долари США свідчить про фактичний розмір заборгованості. Суд не може погодитися з доводами адвоката [PERSON] в тій частині, що заборгованість за відсотками виникла виключно з вини відповідача, бо ці доводи в повному обсязі спростовані самим позовом її довірительки, яка просить стягнути різницю в вартості автомобілів DAEWOO Lanos, 2006 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 та «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору ,№ кузову SHHFK28808U031680, вважаючи їх спільним майном подружжя, але з часу припинення шлюбних відносин особисто заборгованість не погашала, хоча за вимогами діючого законодавства посилається на те, що кредитний договір був укладений на потреби сімї. В мотивувальній частині ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.06.2014 року (том 1 арк.156-158) вказано, що при новому розгляді справи суду слід звернути увагу на ті обставини, що автомобілі DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 та «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору ,№ кузову SHHFK28808U031680 придбані в кредит та отримати докази сплати кредиту, в тому числі до розірвання шлюбу. У відповідності з вимогами Закону України « Про право на справедливий суд» від 12.02.2015 року , який набув чинності 28.03.2015 року та яким внесені відповідні зміни до ЦПК України , суди при постановленні рішень зобов»язані застосувати судову практику ,ураховуючи позицію Верховного Суду України та Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Позивачка [PERSON] надала суду докази про те, що 23.07.2007 року вона була зареєстрована як фізична особа - приватний підприємець та звіти, які надавала як субєкт малого підприємництва за період перебування в шлюбі з відповідачем(том 1 арк.170-179). Докази перевірені судом та в судовому засіданні було встановлено ,що [PERSON] О,І. з Ш кварталу 2007 року сплачувала єдиний податок до 31.12.2008 року, з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року також сплачувала єдиний податок, тобто в звіті було вказано тільки суму валового прибутку (загального) без урахування всіх витрат , чистий дохід встановити суду не можливо. За 2012 рік доказів отримання будь яких коштів суду надано не було. В Ш кварталі 2007 року [PERSON] сплатила єдиний податок, але валового прибутку в неї не було. Довідкою Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова від 12.01.2015 року № 58/9/20-30-17-01-24 (том 2 арк.30) ці обставини підтверджено, але також казано, що з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року , з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року ФОПП [PERSON] перебувала на загальній системі оподаткування, обліку й звітності та не отримувала доходу від підприємницької діяльності. Крім того, [PERSON] до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ надсилала в підтвердження тим обставинам, що вона працювала копію трудової книжки (том справи 1 арк.181), згідно з якою вона 04.05.2011 року працевлаштована в ТОВ «Кристал Декор» менеджером з оптової торгівлі , але при перегляді справи судом першої інстанції доказів цим обставинам суду не надала, оригіналу трудової книжки не представила, доказів сплати внесків до пенсійного Фонду України не надала. Крім копій звітів, ніяких доказів тим обставинам, що [PERSON] протягом 2007- 2011 років здійснювала будьяку діяльність суду надано не було. [PERSON] пояснила суду, що здійснювала діяльність за своєю адресою в Інтернет- магазині, але доказів реєстрації сайту Інтернет-магазину, доказів придбання будь-яких товарів суду надано не було. На підставі вищедослідженого суд прийшов до висновку, що в Ш кварталі 2007 року та протягом всього 2009 та 2011 років [PERSON] доходу не мала, підприємницької діяльності не вела. [PERSON]В.(до шлюбу [PERSON]) надав суду докази тим обставинам, що в 2010 році він працював та отримував заробітну плату в середньому 2420,00 гривень на місяць,29.10.2009 року відкрив депозитний рахунок в ПАТ «Приватбанк» та помістив на нього 9000,00 доларів США(том 2 арк.51),02.07.2010 року відкрив депозитний рахунок та помістив на нього 7000,00 доларів США (том2 арк.45),30.03.2010 року відкрив депозитний рахунок в ПАТ «Приватбанк» та помістив на нього 5000,00 доларів США(том 2 арк.46), також судом досліджені докази по отриманню відсотків за договорами, які за терміном збігають з дня сплати за кредит в ПАТ «ПУМБ» (том справи 2 арк.47-50). Суд приходить до висновку, що докази ,які надані відповідачем щодо отримання коштів від своєї матері після продажу квартири №122 по вул. Космічній в м. Харкові за 50\~000,00 доларів США (том 2 арк.53) та фактичного її продажу 23.07.2008 року (том 2 арк.94) за 38\~000,00 гривень не можуть бути прийняті судом як належні, бо знайшов підтвердження сам факт тільки відкриття депозитного рахунку [PERSON] до здійснення цієї угоди ,15.07.2008 року на суму 300,00 доларів США та 14.11.2008 року на суму 15000,00 доларів США (том 2 арк.132,133). Також суд вважає неналежними докази ,які надані [PERSON] стосовно тим обставинам, що її матір відкрила депозитний рахунок на суму 10\~000гривень 01.10.2010 року (том 2 арк.70) та 28.10.2008 року отримала 2 перекази по 5\~000,00 доларів США(том2 арк.69). Суд прийшов до висновку, що не може прийняти ці докази, як такі, що підтверджують передачу коштів батьками кожному з подружжя і вважає, що ці факти не підтверджують самого факту отримання коштів від батьків й використання цих коштів на потреби сім»ї. Суд не може погодитися з доводами адвоката позивачки [PERSON] в тій частині, що проведена позивачкою оцінка рухового майна (транспортних засобів) є такою, що свідчить про їх фактичну оцінку. Судом витребувані та досліджені докази в УДАІ з обслуговування м. Харкова, згідно з якими автомобіль DAEWOO Lanos, 2006 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі SUPTF69YD7W310233 18.12.2010 року перебував в ДТП та отримав механічні ушкодження, а автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], чорного кольору ,№ кузову SHHFK28808U031680 перебував в ДТП двічі :31.05.2013 року та 07.09.2013 року та отримав механічні ушкодження(том 2 арк.103,105). Суд ураховує той факт, що позивачка сама надавала суду 28.11.2013 року довідки щодо встановлення вартості автомобіля «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 116000,00 гривень (том справи 1 арк.55), та автомобіля DAEWOO Lanos, 2006 року випуску в сумі 34500,00 гривень (том 1 арк.56). В оціночному звіті майна субєкту оціночної діяльності ФОП [PERSON]О.(том 2\~150-164) вказана оціночна вартість автомобіля DAEWOO Lanos, 2006 року випуску -34\~361,00 гривень, тобто вартість автомобіля після півтора роки експлуатації зменшена тільки на 139,00 гривень, що є неможливим та неприпустимим. Вартість автомобіля «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, як вказана позивачкою (том 2 арк.175) дорівнює аж 240060,00 гривень, тобто є збільшеною після оцінки на 28.11.2013 року та перебування в двох дорожньо-транспортних пригодах на 124060,00 гривень, що є неприпустимим та неможливим. Крім того, суд ураховує, що 23.07.2012 року автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску був застрахований по КАСКО (том 2 арк.179-180) та був оцінений страховиком в 125000,00 гривень, тому суд вважає, що вартість автомобіля «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску в сумі 240\~060,00 гривень є суттєво безпідставно збільшеною та такою, що не відповідає його фактичній вартості. Також суд звертає увагу на той факт, що автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску експлуатується власником з липня 2008 року, тобто майже 7 років, а автомобіль DAEWOO Lanos експлуатується з грудня 2006 року, тобто понад 8 років 6 місяців. На підставі вищевикладеного, ураховуючи той факт, що автомобілі придбані на підставі кредитних договорів , суд прийшов до висновку, що при вирішенні спору між сторона слід керуватися не фактичною вартістю транспортних засобів на момент постановлення судового рішення ,а виходячи з суми ,яку виплачено за кредитними договорами та відсотками і також з-за наявності заборгованість по кредиту перед ПАТ «ПУМБ». Як судом встановлено вище за текстом мотивувальної частини: за автомобіль DAEWOO Lanos, 2006 року випуску , реєстраційний номер [NUMBER] сплачено суму кредиту (тіло кредиту) 9492,00 долари США, комісію за видачу кредиту в сумі 1190,69 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 1167,76 доларів США. Всього за кредитним договором сплачено 10659,76 доларів США , що за курсом на час сплати дорівнює 10659,76*7,993гривень = 85\~203,46 гривень + 1190,69 гривень витрати на комісію = 86\~394,15 гривень, тобто доля кожного співвласника складає 43\~197,08 гривень (86394,15:2= 43197,08 гривень + 583,88 гривень=43786,96 гривень), або доля кожного з подружжя складає 5 329,88 доларів США та по 583,88 гривень витрат за комісію, тобто доля кожного співвласника за виплаченими кредитними зобовязаннями складає 43780,96 гривень Як судом встановлено вище за текстом мотивувальної частини: на підставі з кредитним договором [PERSON] отримав кредит на придбання автомобіля автомобіль «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 27\~540,00 доларів США, загальна вартість автомобіля складає 31\~867,00 доларів ( інша частина суми 4327,00 доларів США) власні кошти позичальника. (п.2.1.5 договору (арк..157том 1), тобто 4327,00 доларів США * 7,993= 34585,71 гривень, доля кожного по сплаченим коштам за автомобіль без врахування суми кредиту складає 17292,86 гривень. У відповідності з довідкою ПАТ «ПУМБ» від 16.04.2014 року (том справи 1 арк.161) заборгованість за договором кредиту складає 2598,06 доларів США, довідкою ПАТ «ПУМБ» від 19.03.2015 року (том 2 арк.91-93) вказано , що заборгованість за договором складає по тілу кредиту 1833,74 долари США , заборгованість за відсотками складає 113,98 доларів США, всього в сумі 1947,72 долари США. За час користування кредитом було сплачено: по тілу кредиту 25\~052,51 долар США, по відсоткам 5344,84 долари США, самостійно [PERSON] (нині [PERSON]В.) сплачено по тілу кредиту за період з квітня 2012 року по 2014 рік включно 3699,41 долар США, по відсоткам 1239,43 долари США Суд приходить до висновку, що за 2009 рік, коли позивачка не мала ніякого прибутку [PERSON] самостійно сплатив по тілу кредиту 8245,08 доларів США, по відсоткам 322,15 долари США, за 2011 рік ,коли позивачка не мала прибутку [PERSON].В. самостійно сплатив по тілу кредиту 1654,87 долари США по відсоткам 856,87 долари США. Наявність коштів на особистих рахунках відповідача є доведеною на період сплати. Таким чином з виплаченої суми за кредитом та відсотками (25052,51+5344,84= 30397,35доларів США) слід виключити самостійно сплачені [PERSON] з квітня 2012 року по 2014 рік включно 3699,41 долар США, по відсоткам 1239,43 долари США (всього 4938,84 долари США) та виключити 8567,23 долари США за 2009 рік ,коли позивачка не мала ніякого доходу та виключити 2511,74 долари США за 2011 рік коли позивачка не мала ніякого доходу (30397,35-4938,84-8567,23-2511,74=14 379,54 долари США). Також до вищевказаної суми слід додати 4327,00 доларів США особистих коштів сім»ї позичальника як вказано в кредитному договорі, залишається сума ,яка внесена сторонами 18706,54 долари США , що за курсом на час сплати кредитних зобовязань становить 18706,54* 7,993= 149521,37 гривень:2= 74760,69 гривень, загальна сума по кредитним зобовязанням кожному становить 43780,96гривень(.DAEWOO Lanos) + 74760,69 гривень по сплаті по кредитним зобовязанням («HONDA CIVIC»)=118541,65 гривень. Сума боргу за кредитом перед ПАТ «ПУМБ» складає 1947,72 долари США, що за курсом на день постановлення судового рішення 21,5 гривень за долар США становить 41875,98 гривень. При вирішенні питання про розподіл спільно набутого майна подружжя доля [PERSON] підлягає зменшенню саме на цю суму, бо [PERSON] прийдеться сплачувати кредитні зобовязання особисто, перебуваючи в іншому шлюбі. Таким чином, на користь [PERSON]І . слід стягнути з [PERSON] різницю в вартості по кредитним зобовязанням по договору кредиту на придбання автомобіля «HONDA CIVIC», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та по договору кредиту на придбання автомобіля DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 118\~541,65-41\~875,98 (сума непогашеного кредитного зобовязання) - 43780 ,96 ( доля [PERSON] в кредитних зобовязаннях по автомобілю DAEWOO Lanos =29778,27 гривень. Ураховуючи позовні вимоги про залишення у власності [PERSON] автомобіля DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, але сума по кредиту ще не сплачена й тому, суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] слід стягнути з [PERSON] 29778,27 гривень, як різницю в вартості по кредитним зобовязанням по договору кредиту на придбання автомобіля «HONDA CIVIC» ,2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та по договору кредиту на придбання автомобіля DAEWOO Lanos, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] суд вважає недоведеними. Правовідносини між подружжям носять довготривалий характер, але позивачка за звернулася до суду 03.09.2013 року після введення в дію Сімейного Кодексу України 2004 року, на підставі чого суд вважає за можливе застосування норм Сімейного Кодексу України 2004 року. На підставі вимог ст.22 КпШс України 1969 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (шлюб укладено 18.08.2001 року) ,майно ,яке набуто подружжям під час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користуються рівними правами і в тому випадку, коли один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно вимог ст.23 КпШс України 1969 року, майном, яке набуте під час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. На підставі ст.60 Сімейного Кодексу України 2004 року майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. На підставі ч 1 ст.61 СК України обєктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. На підставі вимог ч 3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом спільної сумісної власності подружжя. На підставі вимог ч 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка і дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна подружжя суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення , зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду сім»ї. Згідно ч 3 ст.70 СК За рішенням суду частка майна дружини ,чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка , за умови, що розмір аліментів, які вона одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно вимог ст.71 СК України 1) [PERSON], що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна ,спір між ними може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.2) Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ним. 3) Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професіональній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другом з подружжя. 4) Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру ,земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених цивільним Кодексом України.5) Присудження одному з подружжя відповідної грошової компенсації можливе за умови попереднього вчення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися та розпоряджатися майном. На підставі ст..319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах. На підставі ст..ст..321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України). На підставі вимог ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).[PERSON] може належати співвласникам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. На підставі ч 3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частині спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок користування та володіння спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ч 2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. На підставі вимог ч 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі вимог ст.372 ЦК України майно, що є в спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є в спільній сумісній власності укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно вимог ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім»ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно вимог п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України№11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» -« Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-752 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи….» Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України№11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- « Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК, ч.3ст.368 ЦК ), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які за законом не можуть їм належати(виключені з цивільного обороту),незалежно від того на ім.»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя ,зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному ,дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобовязальними правовідносинами тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною до реєстрації шлюбу угодою(шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилась внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи обох.» П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України№11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачає : « До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім»ї(ч.4 ст.65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою на час шлюбу на підставі договору дарування або у порядку спадкування, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто, речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть ,якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя, кошти, одержані як відшкодування на втрату (пошкодження)речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди, страхової суми, одержані за обовязковим або добровільним особистим страхуванням ,якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв їх одержанню.» П.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України№11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачає : « Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду» За відсутністю такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачені ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя(одного з них) до суду з таким позовом(ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли кожен із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності.» На підставі вимог ч 1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Ураховуючи ті обставини, що позивачкою за первісним позовом сплачено судового збору 2400,00 гривень, а майно виділено кожному з подружжя , з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1200,00 гривень судових витрат. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з метою гуманності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial