Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 05.06.1969 року [PERSON] (чоловік її тітки [PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською Державною нотаріальною конторою 05.06.1969 року придбав 2/5 частини житлового будинку № 99 по вулиці Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області. В 1971 році її тітка [PERSON] звернулася до народного суду м. Ірпінь Київської області з позовом про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. 19.03.1971 року народний суд м. Ірпінь Київської області ухвалив рішення, яким розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] і поділив спільне майно подружжя наступним чином: за [PERSON] суд визнав право власності на 1/4 частину будинку, виділивши їй реально 10,3 кв. м. жилого приміщення 2-2 і 10,7 кв. м. веранди 2-1 з окремим входом, зобовязав за свій рахунок побудувати стіну, яка розділить приміщення 2-2 на дві частини, за даними технічного паспорту квартира № 2. Власником 1/4 частини цього будинку, що залишилась, вважати [PERSON], виділивши йому 10,3 кв. м. приміщення 2-2 і 10,7 кв. м. приміщення 2-1, зобовязав за свій рахунок побудувати стіну, яка розділить веранду на дві рівні частини і облаштувати окремий вхід в це приміщення, за даними технічного паспорта квартира № 3. [PERSON] зареєструвала в Ірпінському МБТІ за собою право власності на 1/4 частину будинку. Позивачка вказує, що рішенням виконавчого комітету Бучанської селищної ради народних депутатів № 50 від 10.03.1987 року [PERSON] було вирішено узаконити самовільно добудовані приміщення до своєї частини будинку, а саме: приміщення 2-4 пл. 7,6 кв. м., 2-1 пл. 5,4 кв. м., а також літню кухню під літ. Ж розміром 3,5х6,06 кв. м., житлова площа частини будинку складає 20,2 кв. м., Ірпінське МБТІ зробило відповідні зміни в поетажному плані. Вказує, що 19.11.2003 року [PERSON] помер. 10.12.2007 року Ірпінський міський суд Київської області визнав за [PERSON] право власності на 1/4 частину будинку в порядку спадкування за законом після його смерті. Вказане рішення Ірпінського міського суду [PERSON] не зареєструвала в КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації, оскільки за [PERSON] в КП КОР Ірпінське бюро технічної інвентаризації зареєстровано 3/20 частин будинку, а тому реєстратор КП КОР Ірпінське БТІ відмовився реєструвати за нею право власності. 02 січня 2015 року померла її тітка [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 2/5 частини житлового будинку № 99 по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області. Вказана частина будинку складається з квартири № 2: коридор 2-1 пл. 5.4 кв. м, житлова кімната 2-2 площею 9,8 кв. м., житлова кімната 2-3 площею 10,4 кв. м., кухня 2-4 пл. 7,6 кв. м., загальна площа по квартирі № 2 становить 33,2 кв. м., житлова 20,2 кв. м. та квартири № 3: веранда І пл. 10,6 кв. м., житлова кімната 3-1 площею 10,3 кв. м., загальна площа по квартирі № 3 становить 20,9 кв. м., житлова 10,3 кв. м. Згідно даних, які містяться в інвентаризаційній справі № 1152 та реєстраційній книзі № 1 Яблунька (сторінка 38), право власності на будинок № 99 по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча зареєстровано: 1/4 частина за [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Ірпінь від 19.03.1971 року; 3/20 частини за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською ДНК 05.06.1969 року за р. н. 2552 (оскільки початково ним було придбано 2/5 частини будинку, але згодом 1/4 частина була відчужена за рішенням суду); 3/5 частини за [PERSON] [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською ДНК 02.10.1987 року. На підставі рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області № 681/6 від 20.03.2012 року [PERSON] було дозволено оформити відповідну правову документацію на самочинно виконану реконструкцію квартири № 1 житлового будинку, а саме: самочинно добудоване приміщення коридору 1-2 пл. 2,3 кв. м., приміщення ванни 1-6 пл. 3.4 кв. м., приміщення кухні 1-7 пл. 5.5 кв. м., приміщення житлової кімнати 1-8 пл. 26,7 кв. м. та коридору ІІ, площею 2,2 кв. м. та на самочинне збільшення площі передпокою 1-1 на 5,6 кв. м. Житлова площа по будинку збільшена на 26,4 кв. м., загальна площа по будинку становить 145,9 кв. м., житлова 87,1 кв. м. Позивачка вказує, що за життя її тітка [PERSON] склала заповіт на її імя. Вона прийняла спадщину відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З метою оформлення права на спадщину вона звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зважаючи на те, що вона не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті тітки, вона вимушена просити суд визнати за нею право власності на 2/5 частини житлового будинку № 99 по вулиці Києво-Мироцькій, що складається з квартири № 2: коридор 2-1 пл. 5,4 кв. м., житлова кімната 2-2 пл. 9,8 кв. м., житлова кімната 2-3 пл. 10,4 кв. м., кухня 2-4 пл. 7,6 кв. м. та квартири № 3: веранда І пл. 10,6 кв. м., житлова кімната 3-1 площею 10,3 кв. м. в порядку спадкування за заповітом. В звязку з викладеними обставинами позивачка просила визнати за нею, [PERSON] право власності на 2/5 частини житлового будинку № 99 по вулиці Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON], яка померла 02 січня 2015 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити. Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому вказує, що просить розглянути справу у відсутності представника Бучанської міської ради Київської області та про результати розгляду справи просив повідомити раду. В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2015 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] 08 жовтня 2013 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1957, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] 06.05.2015 року звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом та Ірпінською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 152/2015 до майна померлої 02 січня 2015 року [PERSON] Також встановлено, що 05.06.1969 року [PERSON], чоловік [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською Державною нотаріальною конторою 05.06.1969 року придбав 2/5 частини житлового будинку № 99 по вулиці Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області. В 1971 році [PERSON] звернулася до народного суду м. Ірпінь Київської області з позовом про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. 19.03.1971 року народний суд м. Ірпінь Київської області ухвалив рішення, яким розірвав шлюб між [PERSON] та [PERSON] і поділив спільне майно подружжя наступним чином: за [PERSON] суд визнав право власності на 1/4 частину будинку, виділивши їй реально 10,3 кв. м. жилого приміщення 2-2 і 10,7 кв. м. веранди 2-1 з окремим входом, зобовязав за свій рахунок побудувати стіну, яка розділить приміщення 2-2 на дві частини, за даними технічного паспорту квартира № 2. Власником 1/4 частини цього будинку, що залишилась, вважати [PERSON], виділивши йому 10,3 кв. м. приміщення 2-2 і 10,7 кв. м. приміщення 2-1, зобовязав за свій рахунок побудувати стіну, яка розділить веранду на дві рівні частини і облаштувати окремий вхід в це приміщення, за даними технічного паспорта квартира № 3. [PERSON] зареєструвала в Ірпінському МБТІ за собою право власності на 1/4 частину будинку. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бучанської селищної ради народних депутатів № 50 від 10.03.1987 року [PERSON] було вирішено узаконити самовільно добудовані приміщення до своєї частини будинку, а саме: приміщення 2-4 пл. 7,6 кв. м., 2-1 пл. 5,4 кв. м., а також літню кухню під літ. Ж розміром 3,5х6,06 кв. м., житлова площа частини будинку складає 20,2 кв. м., Ірпінське МБТІ зробило відповідні зміни в поетажному плані. Встановлено, що 19 листопада 2003 року [PERSON] помер. В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2007 року у справі № 2-2970/2007 за позовом [PERSON] до Бучанської міської ради про встановлення факту проживання однією сімєю, факту перебування на утриманні, факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом позов задоволено, встановлено факт проживання [PERSON], [INFO] однією сімєю без шлюбу з [PERSON], [INFO] з 1973 року по 19 листопада 2003 року; встановлено факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 1973 року по 19 листопада 2003 року; встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 19 листопада 2003 року; визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 19 листопада 2003 року на 1/4 частину будинку № 99 по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області. Дане рішення набрало законної сили. Встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2016 року № 605/02-31 державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою [INFO] у видачі на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме 2/5 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Буча, вулиця Південна, 14 , яка залишилась після померлої 02 січня 2015 року [PERSON]. У даній постанові зазначено, що з документів, що знаходиться в спадковій справі № 152 за 2015 рік до майна померлої 02 січня 2015 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] 08 жовтня 2013 року за реєстровим № 1957 (заява про прийняття спадщини № 394 від 06 травня 2015 року). Станом на 25 квітня 2016 року Свідоцтва про право на спадщину за законом не видавались. Спадковим майном частина житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Буча, вулиця Києво-Мироцька, № 99. Документом, що підтверджує належність [PERSON] зазначеної частини житлового будинку є: рішення Народного суду міста Ірпеня від 19 березня 1971 року, відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, місто Буча, вулиця Києво-Мироцька, 99; рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2007 року, відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, місто Буча, вулиця Києво-Мироцька, 99 в порядку спадкування після [PERSON]. В архівній довідці № 278 від 22 липня 2015 року, наданої КП Бучанське БТІ на запит нотаріальної контори зазначено, що рішенням народного суду м. Ірпінь від 19.03.1971 року було також за [PERSON] право власності на 1/4 частину даного будинку, але він це право не зареєстрував. Крім того, за договором купівлі-продажу [PERSON] придбав 2/5 частини (40/100) мінус 1/4 (25/100) дорівнює 3/20 (15/100), тобто визнаючи за [PERSON] право на 1/4 частину будинку суд вийшов за межі початково належної йому частки на 10/100. Разом із цим, як вбачається із архівної довідки № 278 від 22 липня 2015 року, наданої КП Бучанське бюро технічної інвентаризації державному нотаріусу Іріпнської міської ДНК [PERSON] згідно даних, які містяться в інвентаризаційній справі № 1152 та реєстраційній книзі № 1 Яблунька (сторінка 38), право власності на будинок № 99 по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча зареєстровано: 3/20 частини за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською ДНК 05.06.1969 року за р. № 2552 (початково ним було придбано 2/5 частини будинку, але згодом 1/4 частина буда відчужена за рішенням суду); 1/4 частина за [PERSON] на підставі рішення народного суду м. Ірпінь від 19.03.1971 року; 3/5 частини за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Ірпінською ДНК 02.10.1987 року за р.№ 2346. Наведені обставини підтверджуються копією спадкової справи № 152/2015 до майна померлої 02 січня 2015 року [PERSON], іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні за життя [PERSON] 08 жовтня 2013 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1957, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Встановлено, що [PERSON] 06.05.2015 року звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом та Ірпінською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 152/2015 до майна померлої 02 січня 2015 року [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на 2/5 частини житлового будинку № 99 по вулиці Києво-Мироцькій в м. Буча Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02 січня 2015 року. На підставі ст. ст. 15,16, 1216-1222, 1233-1235, 1258, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved