Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування домоволодінням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що в 2004 році [PERSON] було зареєстровано у належному їй на даний час вищевказаному домоволодінні, проте з моменту реєстрації відповідачка жодного дня там не проживала, не завозила туди своїх речей, тобто зареєструвала своє місце проживання без наміру проживати за даною адресою. Факт не проживання відповідачки в належному їй домоволодінні підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 18.12.2014 року, в якому зазначено, що [PERSON] там не проживає і фактично не проживала. Така прописка відповідачки створює для неї певні незручності, оскільки не має можливості в повному обсязі розпоряджатись належним їй майном, оскільки формально у ньому зареєстрована відповідачка. Крім того, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і ніколи не проживала в належному їй домоволодінні [ADDRESS]. Зазначені витрати є для неї вимушеними, так як вона могла б їх витратити на потреби своєї сім»ї. Крім того, її систематично турбують різні особи, які розпитують про відповідачку, а також надходить кореспонденція, адресована останній. Перелічене зумовлює для неї значний дискомфорт у веденні її звичного побуту та обмежує у праві розпорядження належним їй майном, в зв»язку з чим виникла необхідність зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в належному їй вищезазначеному домоволодінні. Оскільки відповідачка не проживає в домоволодінні [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала викладені в позовній заяві вимоги, просила позов задоволити та не стягувати судові витрати з відповідачки . Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про виклик [PERSON] в газеті «Галичина» від 15.01.2015 року № 5-6 (4958-4959). Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу можна розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.01.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійснення правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Копія договору дарування домоволодіння від 01.02.2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Долинського міського нотаріального округу [PERSON] за № 73, та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2010 року підтверджує, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Про те, що [PERSON] зареєстрована в належному позивачці домоволодінні [ADDRESS], свідчить довідка № 1003 від 24.12.2014 року, видана Новоселицькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області. Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин, складеного депутатом сільської ради Таранацькою І.В. 18.12.2014 року, [PERSON] зареєстрована з 16.08.2004 року за адресою [ADDRESS], проте фактично там не проживає з 2005 року, майна, яке б їй належало -немає. Таким чином, враховуючи надані докази, суд приходить до переконання, що відповідачка не проживає в домоволодінні [ADDRESS], яке належить позивачці на праві приватної власності більше одного року без поважних причин, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним домоволодінням. На підставі викладеного та ст. 405 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved