overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач не приймає участі у веденні спільного господарства, ніде не працює, має шкідливі звички. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, а тому звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу і просить не надавати їм строк на примирення, оскільки їхній шлюб носить формальний характер. Вони з відповідачем з липня місяця проживають окремо і не бажають зберегти сім»ю. Тому просить суд укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу, покласти на них обидвох у рівних частках, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче «[PERSON]». Відповідач позов визнав та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу і не бажає зберегти сім»ю, оскільки їхній шлюб носить тільки формальний характер. Вони мають різні погляди на сімейне життя та обов»язки, проживають окремо і твердо вирішили розлучитися, а тому просить їхній шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2010 року (а.с. 7) підтверджує, що сторони по справі 28 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у Розточківській сільській раді Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Той факт, що від цього шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON], підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим 19 серпня 2011 року (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони з липня місяця проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, зберегти сім»ю не бажають, категорично наполягають на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу змінити на дівоче «[PERSON]». Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З 2011 року вони проживають окремо, відповідач не приділяв і не приділяє уваги сім»ї, що привело до фактичного припинення сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, а тому звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу і просить не надавати їм строк на примирення, оскільки їхній шлюб носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем з 2011 року проживають окремо і не бажають зберегти сім»ю, оскільки в останнього є нова сім»я і малолітня дитина. Тому просить суд укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу, покласти на відповідача, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про направлення йому рекомендованого поштового відправлення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши інші здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.05.2008 року, видане повторно (а.с. 4), підтверджує, що сторони по справі 25 грудня 2002 року зареєстрували шлюб у виконкомі Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Той факт, що від цього шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим 16 червня 2006 року (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони з 2011 року проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, позивачка зберегти сім»ю не бажає та категорично наполягає на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На даний час вони проживають окремо і сімейних відносин не підтримують. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, а тому звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу і просить не надавати їм строк на примирення, оскільки їхній шлюб носить формальний характер. Вони з відповідачем вже більше півроку проживають окремо і не бажають зберегти сім»ю, прожили в шлюбі нетривалий час. Тому просить суд укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу, покласти на відповідача, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач позов визнав та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу і не бажає зберегти сім»ю, оскільки їхній шлюб носить тільки формальний характер. Вони мають різні погляди на сімейне життя та обов»язки, проживають окремо і твердо вирішили розлучитися, а тому просить їхній шлюб розірвати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2011 року (а.с. 6) підтверджує, що сторони по справі 03 березня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 31. Той факт, що від цього шлюбу у них [INFO] народилися дочка [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 22.09.2011 року, виданим виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони прожили в шлюбі нетривалий час, вже більше як півроку проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, зберегти сім»ю не бажають, категорично наполягають на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Після укладення шлюбу 17.02.2011 року вони спільно прожили не тривалий час і з вересня 2013 року проживають окремо. Відповідач сім»єю не цікавиться, з квітня 2014 року не сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, оскільки їхні сімейні відносини носять формальний характер, в зв»язку з чим звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу і просить не надавати їм строк на примирення, оскільки їхній шлюб носить тільки формальний характер. Вони з відповідачем вже більше року тому розійшлися, останній сім»єю не цікавився і їхні сімейні відносини носять тільки формальний характер. Тому просить суд укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дівоче «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що справу слід розглянути в порядку заочного провадження і заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 17.02.2011 року (а.с. 4) підтверджує, що сторони по справі 17 лютого 2011 року зареєстрували шлюб у виконкомі Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Про те, що від цього шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER], видане 23.07.2013 року виконкомом Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківській області (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Сторони прожили в шлюбі не тривалий час, з вересня 2013 року проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, що привело до розпаду сім»ї. Позивачка зберегти сім»ю не бажає, наполягає на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу змінити на дівоче «[PERSON]». На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки. У них постійно виникають суперечки сварки та скандали, що призвело до того, що вони втратили інтерес один до одного. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, а тому звернулася в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. При цьому додатково пояснила, що вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки в них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. Вони вже 2 роки проживають окремо і зберегти сім»ю не бажають, тому просить не надавати строк на примирення, оскільки це результату не дасть. Вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, їхня сім»я остаточно розпалася, тому просить укладений з відповідачем шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу, покласти на відповідача, її прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Відповідач позов визнав та пояснив, що він згідний на розірвання шлюбу. Вони пробували зберегти сім»ю, однак в них нічого не вийшло, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та сімейні обов»язки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 075601, видане 04.03.2010 року (а.с. 4), підтверджує, що сторони по справі 04 березня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 61. Той факт, що від цього шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 04.03.2010 року (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що привело до припинення сімейних відносин та розпаду їхньої сім»ї. Сторони в шлюбі прожили нетривалий час, вже 2 роки сімейних відносин не підтримують, зберегти сім»ю не бажають та категорично наполягають на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір'ю, позивачкою по справі, прізвище якої після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позов мотивує тим, що 03.03.2006 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів. З липня 2015 року вона з сином проживає окремо від відповідача. Спільне господарство не ведеться. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач також подав заяву, де вказав, що позов визнає в повному обсязі. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно позовної заяви, підставою припинення сімейних відносин між сторонами стало те, що у них різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Сімейне життя фактично між ними припинено з липня 2015 року, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач подав заяву, де вказав, що позов визнає, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично з липня 2015 року припинили сімейні стосунки, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Позов мотивує тим, що 04.01.1995 року зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Євгенію, 20.01/[INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені три роки тому, з того ж часу проживають з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть. Крім того, у відповідача є вже друга сімя. Тому вважає, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без участі позивачки та без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач також подав заяву, де вказав, що погоджується на розірвання шлюбу. Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Судом з позовної заяви та матеріалів справи встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 січня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від спільного життя мають повнолітніх дітей. Спору про поділ майна не мають. Згідно позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені три роки тому та з того ж часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка також в позові вказала, що у відповідача є вже друга сімя, тому вважає, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідач дані обставини не спростовує та подав заяву, де вказав, що позов визнає, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка просить заходів щодо збереження шлюбу не вживати. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, проживають окремо. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved