Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати постанову Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною, посилаючись на те, що вона звернулася до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 22 липня 2009 року, однак 15 червня 2017 року позивачка отримала постанову Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1080/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка зазначає, що строк для прийняття спадщини не пропустила, оскільки на момент смерті спадкодавця вона проживала разом з нею, тому вважається такою, що прийняла спадщину, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, повязані з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 22 липня 2009 року (а. с. 4, 17, 39). Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] її матірю вказана [PERSON] (а. с. 18, 40). Згідно довідок про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 386 від 06.06.2017 року, № 425 від 20.06.2013 року, виданих Задунаївською сільською радою Арцизького району Одеської області [PERSON], яка померла 22.07.2009 року дійсно була зареєстрована та проживала на день смерті в буд. № 98, по вул. Миру, с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, до складу її сімї входила донька [PERSON] позивачка по справі (а. с. 6, 8, 19, 22, 42, 44). Позивачка [PERSON] дійсно проживала з матірю [PERSON] з 1950 року по день смерті останньої та проживає по теперішній час, що підтверджується довідкою № 426 від 20.06.2013 року (а. с. 8, 19, 42). Розпорядженням № 05/2016ср. від 22.06.2016 року «Про перейменування вулиці села Задунаївка Арцизького району» вулицю Леніна, розташовану на території Задунаївської сільської ради Арцизького району Одеської області перейменовано на вулицю Миру (а. с. 7, 24, 41). Постановою Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1080/02-14 від 15.06.2017 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 5, 23, 38). Відповідно до ч. 5\~ст. 55 Конституції України\~кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у свої діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України,\~наказами Міністерства юстиції України. В силу ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта. Пунктом 3.21., 3.22. глави 10 розділу І Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок) передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином, вказаний Порядок зобовязує нотаріуса не обмежуватися наявністю відмітки про реєстрацію у паспорті громадянина України, а перевіряти факт постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини і на підставі інших документів. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON], яка настала 22 липня 2009 року позивачка [PERSON] проживала разом з матірю за адресою: с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, вул. Миру, буд. № 98, що підтверджується довідкою № 426 від 20.06.2013 року (а. с. 8, 19, 42). Із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] до нотаріальної контори не зверталася. Однак, незважаючи на наявність документів щодо проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, а тому у відповідача не було перешкод для здійснення нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], тому суд приходить до висновку, що постанова Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не ґрунтується на законі, а тому суд вважає за необхідне визнати незаконною постанову Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області № 1080/02-14 від 15.06.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та скасувати її. На підставі ст. 55 Конституції України, ст. ст. 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 7, 49, 50 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved