Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що 05.06.2015 року в м.Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, Daewoo, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , та автомобіля Renault\~,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] \~В результаті\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди автомобіль\~Renault,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~зазнав механічних\~пошкоджень.\~Відповідно до\~постанови Шевченківського\~районного суду\~міста Чернівці\~від 18.06.2015\~року по\~справі №727/4631Д5-П,\~особою винною\~в настанні\~вищевказаної ДТП,\~визнано [PERSON] \~та притягнуто\~останнього до\~адміністративної відповідальності\~за ст.\~124\~КУпАП.\~Відповідно до\~інформації МТСБУ\~на момент\~настання ДТП\~ [PERSON] \~не мав\~чинного договору\~страхування цивільно-правової\~відповідальності,\~у зв`язку\~з чим\~МТСБУ сплатило\~на користь\~потерпілої особи\~-\~ [PERSON] ,\~страхове відшкодування\~в сумі\~50500,00\~грн.\~Виплата страхового\~відшкодування була\~здійснена МТСБу\~на підставі\~заяви про\~стягнення страхового\~відшкодування від\~21.11.2016\~року та\~виконавчого листа\~від 12.03.2016\~року,\~виданого на\~підставі рішення\~Шевченківського районного\~суду міста\~Чернівці від\~17.11.2015\~року,\~залишеного в\~силі ухвалою\~Апеляційного суду\~Чернівецької області\~від 02.03.2016\~року.\~Факт зазначеної\~виплати підтверджується\~платіжним дорученням\~№ 9545рв\~від 05.12.2016\~року. У зв`язку з тим, що [PERSON] на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). З метою досудового врегулювання спору, вони зверталися до відповідача з вимогою від 13.07.2018 року, яка була отримана відповідачем 17.07.2018 року, але залишилась поза увагою останнього. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник позивача Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~УкраїниКуриленко М.В. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом належними і допустимими доказами по справі встановлено, що 05.06.2015 року в м.Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, Daewoo, д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] , та автомобіля Renault\~, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Renault, д.н.3. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18.06.2015 року по справі №727/4631Д5-П, особою винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17.11.2015 року (а.с.6), яке у відповідності до ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 02.03.2016 року залишено без змін (а.с.15-22). На виконання рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17.11.2015 року було видано виконавчий лист (а.с.23-24). На момент настання ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатили на користь потерпілої особи - [PERSON] , страхове відшкодування в сумі 50500,00 грн на підставі наказу №9545 від 02.12.2016 року (а.с.27). Виплата страхового\~відшкодування була\~здійснена позивачем\~МТСБу на\~підставі заяви\~про стягнення\~страхового відшкодування\~від 21.11.2016\~року (а.с.25)\~та виконавчого\~листа від\~12.03.2016\~року,\~виданого на\~підставі рішення\~Шевченківського районного\~суду міста\~Чернівці від\~17.11.2015\~року,\~залишеного в\~силі ухвалою\~Апеляційного суду\~Чернівецької області\~від 02.03.2016\~року,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~№ 9545рв\~від 05.12.2016\~року (а.с.26). Оскільки відповідач [PERSON] на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Позивач Моторне\~(транспортне)\~страхове бюро\~України \~ з метою досудового врегулювання спору, зверталися до відповідача з вимогою від 13.07.2018 року, яка була отримана відповідачем 17.07.2018 року, проте відповідачем вимога залишена без уваги (а.с.30-31). Статтею 1187\~ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст.ст. 1187, 1188 ч.1 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею ст.993\~ЦК України передбачено, що\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, аналогічне положення закріплено у\~ст. 27 Закону України «Про страхування». Тому, до позивача - Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~Україниперейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідача по справі [PERSON] на підставі ст.27 Закону України «Про страхування». У відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Передбачено ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБу після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ст.1166 ЦК України. Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2.статті 33 цього Закону. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Передбачено ст. 12, 13 ЦПК України, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого платіжним дорученням №817821 від 31.01.2019 року, в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved