Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові посилається на те, що 12.02.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 06/08-МК-21. Згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 225000,00 грн., у вигляді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості. В рахунок забезпечення зобовязання, між банком та відповідачем 12.02.2008 року було укладено договір поруки № 01-06/08-МК-21, відповідно до якого, останній добровільно взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання [PERSON]своїх зобовязань за вказаним вище кредитним договором. Вказує на те, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання і у звязку з чим, станом на 13.07.2015 рік за ним утворилась заборгованість в сумі 854 943,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 75057,86 грн., заборгованості зі сплати відсотків 120948,63 грн., 658937,27 грн. заборгованість по пені. Просять стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість за кредитним договором №06/08-МК-21від 12.02.2008 року в сумі 854943,76 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити. Крім того не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини його неявки та не подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газетах «Буковина №5» від 29.01.2016 року та «Урядовий курєр №18» від 29.01.2016 року. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частково задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 06/08-МК-21 від 12.02.2008 року [PERSON] отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 225000,00 грн., у вигляді відновлювальної кредитної лінії, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% річних на суму залишку заборгованості. В рахунок забезпечення зобовязання за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем 12.02.2008 року було укладено договір поруки № 06/08-МК-21. Згідно вказаного договору поручитель добровільно взяв на себе зобовязання відповідати перед банком за невиконання [PERSON] своїх зобовязань за вище вказаним кредитним договором. З розрахунку видно, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.07.2015 року становить 854943,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 75057,86 грн., заборгованості зі сплати відсотків 120948,63 грн., 658937,27 грн. заборгованість по пені. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно вимог ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Із ч.3 ст. 551 ЦК України вбачається, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 543 ЦК України вихначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання відповідно до умов договору кредиту та поруки, в результаті чого за ним утворилась заборгованість. Банк має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості, сума пені перевищує суму заборгованості по тілу кредиту в декілька разів, суму заборгованості по відсотках також в декілька разів. За таких обставин, враховуючи відсутність значних негативних наслідків для позивача через зменшення суми пені, суд вважає за доцільне зменшити суму стягуваної пені до суми відсотків, а саме до 120948,63 грн. Тому суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №06/08-МК-21 від 12.02.2008 року в сумі 316955,12 грн. Крім того, у відшкодування судових витрат з сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягнути відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3654,00.

Outcome: partial