Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулися до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В позові посилається на те, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавали послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалюваною площею 18,79 кв.м., з відповідачем укладено договір та відкрито їм особовий рахунок [NUMBER] . Вказують, що в листопада 2018 року звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії і 14 грудня 2018 року видано судовий наказ. За заявою відповідача судом ухвалою від 05 грудня 2019 року скасовано вище вказаний судовий наказ. Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови КМУ №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17 лютого 2010 р. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18\~Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання\~холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зазначають, що у відповідачів, за період з 01.10.2014 року по 30.11.2019 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 7394,62 грн. За вказаний період МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з позовом до суду не звертались. Відповідачі відповідних документів про те, що вони у встановленому порядку відмовились від централізованого опалення не надали. Послугами відповідачі користуються на підставі укладеного договору. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідачі не відреагували, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Також вказують, що у відповідності до вимог ст.625 ЦК України відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а саме втрати від інфляційних процесів в сумі 637,44 грн., три відсотки річних 246,65 грн. Проте, відповідачі в порушення вимог ст.ст.526, 615 п. 2 ЦК України відмовляються від оплати за надані послуги. Просили позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надану теплову енергію в сумі 7394,62 грн., витрати від інфляційних процесів в розмірі 637,44 грн., три відсотки річних в розмірі 246,65 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці Кодрян Л.І. від 03.02.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.21). На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м.Чернівці Бойчука О.І. №75 від 01 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2020 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Кодрян Л.І., справу передано до розгляду судді Семенко О.В. (а.с.88-89). 09 вересня 2020 року представник відповідача [PERSON] адвокат Якубовська Г.Ф. спрямувала до суду відзив на позовну заяву, де вказала, що аргументи Позивача вважають необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги. Вказала що борг який виник за період 01.10.2014 року по 30.11.2019 року становить 7394,62 грн. не підлягає задоволенню в зв`язку зі спливом строку позовної давності. Позовну заяву подано до суду 15.01.2020 року, одержано Шевченківським районним судом м. Чернівців - 28.01.2020 р. Так, згідно ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Всупереч п.1 ч.2 ст.258 ЦК України в розрахунку інфляційний та 3% річних згідно ст.625 ЦК України по заборгованості [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] вказано період з 01.12.2016 по 30.11.2019 р., що становить три роки, а не один. В договорі про користування тепловою енергією від 11.04.2007 р., що укладений з [PERSON] не визначено умови щодо інфляції та 3% річних, що є порушенням умов договору. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В додатку до позовної заяви - Розрахунку заборгованості [PERSON] , що проживає по [ADDRESS] за надані послуги з централізованого опалення не міститься жодних даних, які б підтверджували факт заборгованості за кожний поточний місяць та саме за котрий рік виникла заборгованість, а лише зазначено борг станом на 01.10.2014р., що становить 5763,46 грн. та заборгованість за період 01.10.2014 по 30.11.2019, що становить 7394,62 грн., що не є належним доказом по цивільній справі. Щодо стягнення сплати судового збору, відповідно до доручення №116 від 13.01.2020 судовий збір при подачі позовної заяви для стягнення заборгованості за теплову енергію з [PERSON] сплачений в розмірі 1925,80 грн., в позовній заяві в вступній та результативній частині зазначено суму в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до ст.1 Закону України Про житлово - комунальні послуги індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлового - комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлового - комунальної послуги. Таким чином, виходячи із наведених норм законодавства та у зв`язку із сталою судовою практикою, споживач повинен укласти договір на отримання ЖКП та сплатити встановлену у договорі ціну. В позовній заяві та в додатках до неї відсутні дані про укладення договору на отримання послуг від позивача. Відповідачем [PERSON] договір про користування тепловою енергією МКП Чернівцітеплокомуненерго, не укладався. Відповідно до Довідки про виписку з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію за № 99 від 29.12.2017 основним квартиронаймачем по [ADDRESS] являється саме [PERSON] , про що і відомо позивачу та і те, що квартира на даний час не є приватизованою. В матеріалах цивільної справи мається договір про користування тепловою енергією від 11.04.2007 укладений між МКП Чернівцітеплокомуненерго та [PERSON] . Іншого договору не укладено. Відповідно до довідки від 01.09.2020 за №970 виданої Коровійською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] , дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] з 2012 року і по даний час, що свідчить про той факт, що остання не користувалась послугами МКП Чернівцітеплокомуненерго, оскільки проживає за іншою адресою. Вказаний факт і підтверджується актом від 22.12.2016 за № 430. В квартирі фактично проживає лише [PERSON] та його дружина [PERSON] . Відповідно вимоги до [PERSON] є недоцільними та незаконними. Зазначила також, що дружина Відповідача [PERSON] - [PERSON] тяжко хворіє, діагноз: злоякісне новоутв.травн.с-ми інші/БДУ. [PERSON] неодноразово впродовж 2007-2015 pp. звертався до директора департаменту житлово - комунального господарства Чернівецької міської ради та Чернівецького міського голови із приводу відключення від мережі та засвідчити факт припинення постачання теплової енергії. В 2012 році труби теплопостачання демонтовані, від теплопостачання квартиру відключено. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог МКП Чернівцітеплокомуненерго про стягнення з Відповідачів солідарно: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані житлово - комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 7394,62 грн., 637,44 грн. - втрат від інфляційних процесів, 246,65 грн., - три відсотки річних та 2102,00 грн. судового збору (а.с.127-129). 17 вересня 2020 року позивачем спрямовано до суду відповідь на відзив, згідно якого вважають відзив відповідачів необґрунтованим. Зокрема, вказали, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ураховуючи, що в листопаді 2018 року міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] оплати послуг, було перервано позовну давність. За змістом ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, відлік позовної давності за вимогами МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до відповідачів про стягнення оплати послуг з централізованого опалення почався із дати скасування судового наказу ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05 грудня 2019 року. Крім цього, судовий збір станом на 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн. Позивачами було дійсно сплачено 1925,80 грн. судового збору, оскільки відповідно до п.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у листопаді 2018 року подало до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних до [PERSON] та інших та оплочено судовий збір в сумі 176,20грн. Шевченківським районним судом м. Чернівці було видано ухвалу від 05 грудня 2019 року, якою було скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] та інших заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії (дана ухвала була додана до позовної заяви). У разі скасування судового наказу, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. В січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та інших і відповідно до вимог законодавства доплатив судовий збір в сумі 1925,80 грн. Платіжне доручення про сплату судового збору було додане до позовної заяви. Відповідно до вищевикладеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не має можливості додати оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в сумі 176,20 грн., оскільки воно знаходиться в матеріалах справи № 727/13331/18 в Шевченківському районному суді м. Чернівці і після скасування судового наказу не було повернуто заявнику. Крім цього, для надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення, необхідно звернутись в центр адміністративних послуг міської ради вул. Героїв Майдану, 7, м.Чернівці. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється. Таким чином, на сьогодні Відповідачі відповідних документів про те, що вони в установленому порядку відмовилися від централізованого опалення не надавали. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з постачання теплової енергії, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з постачання теплової енергії. Вважають відзив на позовну заяву необґрунтованим. Позов МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних обґрунтований та такий що підлягає задоволенню в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позові та у відповіді на відзив. Вказала що відповідачам надаються послуги з теплопостачання. Відповідачі протягом останніх чотирьох років не звертались з будь якими заявами чи скаргами. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов\~не визнав\~в повному\~обсязі,\~вказав,\~що опалення\~в його\~квартирі відсутнє\~вже декілька\~років.\~Він звертався\~з вимогою\~про відключення\~теплопостачання в\~2008\~році. Представник відповідача\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований у вказаній квартирі, а також з ним зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою ПП «Ремжитлосервіс» №21 від 02.01.2018 року (а.с.9). Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, що передбачене вимогами СЕиП-2.08.01-89 «Жилые здания» та іншими будівельними нормами. До зазначеного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалюваною площею 18,79 кв.м. Між позивачем та відповідачем [PERSON] 11.04.2007 року укладено договір про користування тепловою енергією. Споживачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків (а.с.13). Відповідно до розділу VIIІ «Строк дії договору» - договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання його або необхідність перегляду. Розірвання договору не звільняє Споживача від оплати за спожиту теплову енергію. Як вбачається із розрахунку наданого позивачем, відповідачі не сплачували за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з жовтня 2014 року по листопад 2019 року з врахуванням субсидії в сумі 7394,62 грн. (а.с.10-11). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі письмово не звертались до позивача про розірвання договору чи його перегляду, а тому посилання відповідачів про не укладення договору з позивачем в законному порядку не заслуговують на увагу. Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що відповідач в 2009 році звертався до МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з приводу недогріву його квартири та йому було роз`яснено відповідачем, що питання відключення квартири в багатоповерховому будинку від теплопостачання відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування. В січні 2010 року звертався в СЕС з приводу замірів температури та вологості повітря в його квартирі. В 2012 році звертався до директора Департаменту житлово-комунального господарства із заявою в якій вказував, що з 2008 - 2009 року він не отримує належним чином послуги з опалення, батареї холодні, просив надати технічну комісію щоб засвідчити документально, що в його квартирі стаціонарних батарей немає, вони демонтовані, скарг з боку сусідів немає. В 2015 році звертався до Чернівецького міського голови [PERSON] з проханням-пропозицією вплинути на ситуацію, вказував обставини, щодо недогріву його квартири з 2009 року, а також що йому не надається послуга теплопостачання, батареї демонтовані (а.с.133-139). Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016р., №1536 від 28.12.2017р.. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Відповідно до повідомлення МКП „Чернівцітеплокомуненерго, відповідачі були повідомлені про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію у визначений термін, інакше МКП „Чернівцітеплокомуненерго буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржників судових витрат. Відповідно до ст. 20 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в листопаді 2018 року звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу і 14 грудня 2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення за період з 01.10.2014р. по 31.10.2018р. в розмірі 4764,94грн., витрати від інфляційних процесів в сумі 461, 68 грн., 3 відсотки річних в сумі 134,84 грн., судовий збір в сумі 176,20 грн. 05 грудня 2019 року заяву [PERSON] про скасування судового наказу задоволено та судовий наказ від 14.12.2018 року по справі №727/13331/18 скасовано (а.с.6). В січні 2020 року позивач звернувся до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за надану теплову енергію в сумі 7394,62 грн. за період з 01.10.2014 року по 30.11.2019 року, витрати від інфляційних процесів в розмірі 637,44 грн., три відсотки річних в розмірі 246,65 грн. та надали відповідний розрахунок. Пунктом першим частини першої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані житлово-комунальні послуги проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водопостачання» від 21.07.2005 року. Проведення перерахунків розміру плати за надання з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» від 17.02.2010 року. Вартість з постачання теплової енергії визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальної площі квартири. Розрахунки проводяться згідно з тарифами, затвердженими постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст.64, 67, 156, 162 ЖК України, споживач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок підприємства оплату за послуги з централізованого опалення його квартири. Розглядаючи заявлене у відзиві відповідачем застосування строків позовної давності, суд виходить із наступного. Так, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Відповідно до ч. 1, ч.5\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернулись до суду за захистом свого порушеного права із заявою про видачу судового наказу в листопада 2018 року, однак судовий наказ за заявою відповідачів скасований 05.12.2019 року. За частиною другою статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За змістом ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Дана правова позиція викладена у правових висновках Верховного Суду України у справі №6-214цс14 від 21 січня 2015 року та №6-1763цс16 від 24 травня 2017року. Таким чином, розрахунок заборгованості відповідачів за надання послуг з постачання теплової енергії повинен розраховуватись за три роки до звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто з листопада 2015 року. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01 жовтня 2014 року по листопад 2015 року, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог, у зв?язку з пропуском строку позовної давності. Посилання відповідача на те, що він не отримував послуги з централізованого опалення, оскільки його квартира була відключена від централізованого опалення, труби теплопостачання в 2012 році демонтовані є безпідставним та не може прийматися судом до уваги з огляду на наступне. Питання відключення від мереж централізованого опалення в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року та Порядком відключення від мереж централізованого опалення», затвердженим Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради №491/16 від 14.08.2012 року та з урахуванням листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №9-5816 від 17.05.2016 року. Даний порядок визначає процедуру надання дозволу на переобладнання системи опалення в багатоповерхових житлових будинках. Згідно з Порядком відключення від мереж централізованого опалення, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №491/16 від 14.08.2012 року, для відключення від мереж централізованого опалення споживачу необхідно звернутися із заявою до постійно діючої міжвідомчої комісії про відключення квартири від централізованого теплопостачання. Суд вважає, що відповідач не дотримався вказаного порядку, і якщо в квартирі [ADDRESS] демонтувані прилади опалення, то такий демонтаж зроблений відповідачем самовільно та в порушення вказаного Порядку. Посилання відповідача на те, що він неодноразово звертався до МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з вимогою відключення від отримання теплової енергії є безпідставним, оскільки відповідачем не надано жодних заяв в період з 2015 року по теперішній час. А також, відповідачем не надано дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та влаштування індивідуального опалення, не надано акт про відключення від централізованого теплопостачання квартири відповідачів підписаний представником МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Відповідач не надав доказів з приводу того, що ним було отримано технічні умови, на підставі яких необхідно виготовити проектно-кошторисну документацію на влаштування автономного опалення. Відповідно до п.4 Порядку, відключення квартир по стояку житлового будинку від мереж централізованого опалення виконує МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за кошти замовника в міжопалювальний період з 01 травня до 01 вересня за заявою споживача. Крім цього, згідно з розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с.10), вбачається що відповідач здійснював незначні платежі, що в судовому засіданні підтвердив сам відповідач [PERSON] , що в свою чергу спростовує надані відповідачем пояснення з приводу відсутності у нього теплової енергії, оскільки єдиною законною підставою для відключення від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. Суд, співставивши зазначені суми, в межах строку позовної давності, провівши власний розрахунок прийшов до висновку, що з відповідачів за період з листопада 2015 року по листопад 2019 року необхідно стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення в розмірі 6197, 12 грн. Що стосується посилання відповідача про безпідставність стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за три роки, то суд зазначає про наступне. Згідно ст.625\~ч.2\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, відповідачі зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 10 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. ( Правовий висновок ВСУ по справі 6-59цс13 від 30.10.2013р.) Аналогічна позиція зазначена у правовому висновку ВСУ по справі 6-68цс12 від 20.06.2012р. Так виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Провівши власний\~розрахунок,\~суд прийшов\~до висновку,\~що з\~відповідачів необхідно\~стягнути втрати\~від інфляційних\~процесів в\~розмірі 578,\~43\~грн.\~та три\~відсотки річних\~в розмірі\~227,\~44\~грн. за три\~роки,\~тобто за період з 01.12.2016 року по 30.11.2019 року. Крім цього суд вважає, що слід відмовити позивачу в задоволенні стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідача [PERSON] , оскільки як вбачається з довідки №970 від 01.09.2020 року Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області та акту ПП «Ремжитломервіс» [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2012 року не проживає, а проживає в с.Коровія, Глибоцького райоу, Чернівецької області (а.с.130, 132). Що стосується заперечення відповідача щодо стягнення судового збору, то слід вказати про наступне. Відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в\~разі скасування\~судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Розмір судового збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою станом на 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1925,80 грн. судового збору, оскільки МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у листопаді 2018 року під час подачі до суду заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних до [PERSON] та інших сплатили судовий збір в сумі 176,20 грн. Таким чином, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. (1925,80+176,20). Відтак, згідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2102 грн. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачами та представником не надано суду жодних доказів, якими б підтверджувалися обставини, зазначені у відзиві на позов. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином,\~враховуючи вищевикладене\~та оцінюючи\~належність,\~допустимість кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до задоволення\~частково і\~необхідно стягнути\~в солідарному\~порядку з\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~на користь\~позивача МКП\~«Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість\~за надані\~житлово-комунальні\~послуги з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~листопада 2015\~року по\~листопад 2019\~року в\~розмірі \~6197,\~12\~грн.\~та втрати\~від інфляційних\~процесів за\~період з\~01.12.2016\~року по\~30.11.2019\~року в\~розмірі 578,\~43\~грн.,\~три відсотки\~річних за\~період з\~01.12.2016\~року по\~30.11.2019\~року в\~розмірі 227,\~44\~грн. А також, підлягає стягненню з відповідачів судовий збір в сумі 2102 грн., а саме по 1051 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial