Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду у розмірі 109640,38 грн., 3% річних у сумі 2254,03 грн, інфляційних витрат у сумі 5324,29 грн., судовий збір 2270,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі є споживачем послуг, які надає КП «Харківські теплові мережі» та має здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Проте, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг станом на 01.08.2021 у боржників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 109640,38 гривні, що утворилась за період з 01.11.2013 по 31.07.2021. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, три відсотки річних, інфляційні витрати та судовий збір. У судове засідання представник позивача КП «Харківські теплові мережі» не з`явився, згідно заяви просить розглядати справу за його відсутності . Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. На адресу місця реєстрації відповідачів судом було направлено судову повістку разом з копіями відповідних документів, які були повернуті у зв`язку із відсутністю адресатів за вказаною адресою. Крім того, відповідачі викликались до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Оскільки відповідачі з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертались, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилається позивач, як на підставі своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами, однак в порушення вимог статей 68, 162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за надані послуги не сплачують в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості станом на 01.08.2021 в сумі 109640,38 гривні, що утворилась за період з 01.11.2013 по 31.07.2021. Відповідно до довідки Солоницівської селищної ради від 16.06.2021 № 2520 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу споживачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 01.11.2017 по 31.07.2021 мають заборгованість у сумі 109640,38 грн. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005 встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Відповідно до абзацу 22 частини першої статті 1 Закону України № 2633-IV від 02.06.2005 «Про теплопостачання», теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 3% річних від простроченої суми та інфляційні втрати. Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за опалення та гарячу воду у сумі 109640,38 грн., 3% річних у сумі 2254,03 грн, інфляційних витрат у сумі 5324,29 грн. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved