Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач кредитна спілка „Шанс звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №000000152/07 від 07 березня 2007 року в розмірі 81 200 грн. 00 коп., та визнати право власності на предмет застави транспортний засіб автомобіль марки AUDI-100, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 березня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір №000000152/07, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 52 700 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 60% річних від суми кредиту. Разом з тим, відповідач не належним чином виконував свої зобовязання за зазначеним кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, у звязку з чим станом на 22 грудня 2015 року заборгованість за зазначеним договором становить 81 200 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 32 159 грн. 31 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 49 040 грн. 69 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] Крім того, позивач зазначив, що 13 березня 2007 року між КС «Шанс» та [PERSON] було укладено договір застави №576, предметом якого є транспортний засіб автомобіль марки AUDI-100, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СРБ №571704, виданого ДАІ ГУ УМВС України в Кіровоградській області 13 березня 2007 року та за умовами якого заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо кредит, що забезпечений заставою, не буде погашений у встановлені кредитним договором строки, на підставі чого та з посиланням на ст.ст.590, 593 ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на зазначений вище предмет застави. Представник позивача в судове засідання не зявився, в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, подав заяву за вх.№17631 від 29.06.2016 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідно до інформації УДМС України в Кіровоградській області від 20 січня 2016 року, [PERSON], [INFO], не має зареєстрованого у встановленому Законом порядку місця реєстрації. Відповідно до абзацу 4 ч.3 ст.122 ЦПК України у разі, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті, за якою, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються мали достатньо часу, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Оголошення про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання опубліковано в газеті «Народне слово», 16 червня 2016 року, №24 (3254), на підставі чого з опублікуванням оголошення про виклик відповідач [PERSON] вважається повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють спірні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплати проценти . Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не впливає із суті кредитного договору. Судом становлено та підтверджується матеріалами справи, що 07 березня 2007 року між кредитною спілкою «Шанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №000000152/07, за умовами якого спілка надає позичальнику кредит в розмірі 52 700 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути спілці кредит відповідно до умов, передбачених цим Договором (п.1.1 Договору). Цільове призначення кредиту на придбання автомобіля (п.2.1 Договору). Відповідно до п.п.4, 5 Договору строк дії кредитного договору становить 24 місяці, тобто з 07 березня 2007 року по 07 березня 2009 року, який (строк), за взаємною письмовою згодою сторін, може бути продовжений. Плата за користування кредитом становить 60% відсотків від суми кредиту і здійснюється відповідно до договору за час користування кредитом. В розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. При порушенні позичальником Графіка погашення кредиту, - плата за користування кредитом становить 365% річних за весь період прострочення кредиту. Відповідно до п.6.1 Договору строк та порядок погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється відповідно до таблиці №1 Додатку №1 даного Договору, який погоджено та підписано сторонами з кредитним договором №000000152/07 від 07 березня 2007 року. За загальними умовами виконання зобовязань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач КС «Шанс» взяті зобовязання за кредитним договором №000000152/07 від 07 березня 2007 року виконала належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 52 700 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №787 від 07.03.2007 року. Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, належним чином не виконував, порушивши Графік погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим за зазначеним кредитним договором існує заборгованість, яка станом на 22 грудня 2015 року становить 81 200 грн. 00 коп., та яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 32 159 грн. 31 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 49 040 грн. 69 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №000000152/07 від 07 березня 2007 року, наданим позивачем, який приймається судом до уваги. Крім того, відповідно до особової картки позичальника, судом встановлено, що відповідачем за зазначеним кредитним договором сплачено на погашення кредиту 20 540 грн. 69 коп., на погашення відсотків сплачено 8 516 грн. 31 коп., та на погашення додаткових відсотків сплачено 7 905 грн. 00 коп. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки кредитна спілка «Шанс» є юридичною особою, фінансовою установою, що надає фінансові послуги та відповідно до статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі, при цьому кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою, види кредитів, що надаються кредитною спілкою, умови надання та строки повернення кредитів,способи забезпечення кредитних зобов'язань, вимоги щодо забезпечення погашення кредитів. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України). З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе за кредитним договором №000000152/07 від 07 березня 2007 року зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, в звязку з чим за зазначеним кредитним договором існує заборгованість в загальному розмірі 81 200 грн. 00 коп., суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 32 159 грн. 31 коп. та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі49 040 грн. 69 коп. ґрунтуються на вимогах закону, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем КС «Шанс» предявлено також вимоги про визнання за ним права власності на предмет застави - транспортний засіб автомобіль марки AUDI-100, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], посилаючись як на підстави позову в цій частині позовних вимог на не, що за укладеним між КС «Шанс» та [PERSON] договором застави №576 від 13 березня 2007 року, заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо кредит, що забезпечений заставою, не буде погашений у встановлені кредитним договором строки, при цьому, звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника є підставою для припинення права власності та набуття права власності на майно заставодержателем, які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Зокрема, відповідно до договору застави, укладеного 13 березня 2007 року між кредитною спілкою «Шанс» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №576, Договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №№000000152/07 від 07 березня 2007 року, укладеного між заставодержателем та [PERSON], за умовами якого заставодавець зобовязаний до 07 березня 2009 року повернути заставодержателю кредит в розмірі 52 000 грн., сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим Договором. Умовами зазначеного договору застави, укладеного між сторонами, також визначено, що відповідно до умов договору, заставодержатель має право у випадку невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах. Предметом застави є легковий седан В, марки AUDI-100, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований [PERSON] в м.Кіровограді 13.03.2007 року, який оцінено сторонами в розмірі 46 712 грн. 00 коп. (п.п.2, 3 Розділу 1 договору). Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо кредит, що забезпечений заставою не буде погашений у встановлені кредитним договором строки (п.2.3 Розділу 2 Договору). Заставлене майно залишається на зберіганні у заставодавця, який зобовязується створити належні умови для його зберігання. Майно зберігається за місцем знаходження [PERSON], за адресоюм.Кіровоград, вул.Тімірязєва, 53. (п.п.2.5, 2.6 Розділу 2 Договору). Відповідно до п.2.12 Розділу 2 Договору у випадку невиконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору №000000152/07 від 07.03.2007 року заставодержатель, на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно реалізує його будь-яким прийнятним способом самостійно або через третіх осіб за власним розсудом. Заставодержатель має право організувати продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу між заставодавцем та покупцем. Відповідно до п.п.3.1.5 п.3.1 Розділу 3 Договору заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно до настання строку погашення кредиту у разі невиконання [PERSON] зобовязань по кредитному договору. Крім того, відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч.1 ст.574 ЦК України). Статтею 589 ЦК України та ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено правові наслідки невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, за якими, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.590 ЦК України). У зв'язку з наведеним, виходячи з положень укладеного між сторонами договору застави від 13.03.2007 року, а також з урахуванням зазначених норм права, судом відзначається, що умовами укладеного 13.03.2007 року між сторонами: кредитною спілкою «Шанс», як заставодержателем, та [PERSON], як заставодавцем, договору застави, не встановлено такого способу звернення стягнення на предмет застави як задоволення вимог заставодержателя шляхом набуття заставодержателем права власності на предмет застави, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, що свідчить про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача КС «Шанс» в частині визнання права власності за КС «Шанс» на предмет застави- транспортний засіб автомобіль марки AUDI-100, 1992 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та є підставою для відмови позивачу КС «Шанс» в задоволенні позову в цій частині позовних вимог про визнання права власності на предмет застави за їх безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial