Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання доньки, хоча повинен як батько надавати допомогу своїй дитині та просила суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 10 000 грн. щомісячно на утримання дитини, а також просила стягнути з відповідача 5 000 грн. одноразово на рік на літнє оздоровлення доньки. Відповідач, [PERSON], повинен і має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2018 року роз'єднано вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, присвоївши новий реєстраційний номер. В судовому засіданні, представник позивача, [PERSON], позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 400 грн. Повно та всебічно вивчивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 19.12.1995 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. (а.с.8) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO](а.с.9). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві на позов, представником відповідача зазначено, що на утриманні у відповідача перебуває непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером. Відповідно до довідки ТОВ «ЛА ТАРТА» № ЛТ000000001 від 04.05.2018 року відповідач працює на посаді генерального директора ТОВ «ЛА ТАРТА», та в період з 01.12.2017 року по 30.04.2018 року його дохід склав 17 488 грн. 08 коп. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з урахуванням можливостей позивача та потреб дитини відповідно до віку і стану здоров'я, враховуючи, що батько дитини працює та має відповідний дохід, вбачається, що сума в розмірі 1 400 грн. щомісяця, яку просить встановити представник відповідача, не є достатньою для забезпечення дитині нормальних умов проживання та задоволення її розумних життєвих потреб. При цьому в матеріалах справи відсутні докази тих обставин, що відповідач має стягнення по аліментних зобов'язаннях або хронічні захворювання, які б суттєво впливали на фізичний стан відповідача та перешкоджали сплачувати аліменти. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дитини, її матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 2 500 грн. 00 коп. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, позивач просила стягнути з відповідача 5 000 грн. одноразово на рік на літнє оздоровлення доньки до набуття повноліття. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. В постанові Верховного суду України від 24.02.2016 року за результатами розгляду справи № 6-1296цс15, було зроблено наступні висновки. Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивач повинна була належними та допустимими доказами (ст. ст. 77, 78 ЦПК України) довести наявність додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Разом з тим, належних доказів наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 5 000 грн. одноразово на рік на літнє оздоровлення доньки до набуття повноліття, слід відмовити. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial