Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач - Кредитна спілка « Сумська кредитна спілка» свої збільшені уточнюючі вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договорів про надання кредиту та поруки № 7143 від 08.07.11р., відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 3\~000 грн. строком на вісімнадцять місяців, з поверненням його рівними частками згідно доданого до угоди графіку, а відповідач [PERSON] поручилася за повне та своєчасне повернення кредиту. Позичальник [PERSON] умов договору про повернення коштів не виконала, у зв»язку з чим станом на 15.06.2015 р. утворилась заборгованість у загальній сумі 6\~621,51 грн., що складає : повернення кредиту - 1\~675,90 грн.; відсоток за користування кредитом з 14.05.2013 року до 13.06.2013 року - 99,18 грн.; підвищений відсоток за користування кредитом з 13.06.2013 р. по 15.06.2015 року відповідно до умов п.2.5 договору - 4846, 43 грн. Тому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь зазначену суму боргу, з відшкодуванням понесених втрат по оплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп./ а.с. 2, 69-79 /. За зустрічним позовом [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 липня 2011 року між нею та КС « Сумська кредитна спілка « укладено кредитний договір №7143. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору відсоток за користування кредитом складає 72% річних. Відповідно до п. 2.5 зазначеного договору, при перевищенні вказаних в графіку строків оплати більше ніж на 15 днів, або не повного погашення суми кредиту і відсотків, встановленої графіком, позичальник за кожен день прострочення, до моменту погашення кредиту відповідно до графіку оплати, сплачує 144% річних, які нараховуються на непогашену суму кредиту. Виходячи із умов п. 2.5 зазначеного Договору, встановлена відповідальність Позичальника за неналежне виконання умов договору. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону « Про захист прав споживачів « , продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема, щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі, коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Виходячи із зазначеного вище вважає, що п. 2.5 Кредитного договору є таким, що суперечить положенням п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону, оскільки встановлює непропорційно великий розмір відповідальності за неналежне виконання умов договору (144 % річних). Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - визнати недійсним п. 2.5 кредитного договору №7143 від 08.07.2011 року, за яким із боржника стягуються підвищені відсотки / а.с. 24-25 /. Згідно поданої заяви представник позивача, який раніше приймав участь у судових засіданнях, просить справу розглядати у свою відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує. Щодо зустрічного позову, то ніяких заяв чи клопотань не надав. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов КС «Сумська кредитна спілка» не визнали і у задоволенні якого просять відмовити, бо фактично вся заборгованість за кредитним договором сплачена окремими платежами у сумах 440 грн. і 2531, 04 грн. ще 14.05.2013 року. Зустрічний позов підтримали у повному обсязі з зазначених вище підстав. [PERSON] у судовому засіданні також додатково пояснила, що 14.05.2013 р. прибула до КС «Сумська кредитна спілка « з наміром сплатити всю суму заборгованості по кредитному договору і таким чином виконати у повному обсязі свої зобов»язання та « закрити кредит повністю «. Їй кредитор надав розрахунок щодо суми боргу : залишку по кредиту - 2531, 04 грн., нарахованих відсотків - 440 грн. Ці кошти сплатила в той же день - в касу кредитора окремою сумою у 440 грн. за квитанцією до прибуткового касового ордера, а також окремою квитанцією 2531, 04 гр. через банківську установу. Після сплати зазначених коштів через рік кредитор чомусь знову пред»явив претензії щодо наявності начеб то боргу за кредитом, який повністю сплатила. Тому вимоги Кредитної спілки вважає безпідставними, надавши суду копії платіжних документів по оплаті коштів. Суд, вислухавши доводи учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і оцінивши надані докази вважає, що позов КС «Сумська кредитна спілка» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення грошових сум як заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] до КС «Сумська кредитна спілка» необхідно задовольнити, враховуючи наступні обставини. 1. Судом встановлено, що між позивачем КС « Сумська кредитна спілка « та [PERSON] і [PERSON] укладені договори про надання кредиту та поруки № 7143 від 08.07.11р., згідно умов яких [PERSON] отримала кредит в сумі 3 000 грн. строком на вісімнадцять місяців, з поверненням його рівними частками згідно доданого до угоди графіку, а відповідачка [PERSON] поручилася за повне та своєчасне повернення кредиту, що підтверджується копіями договорів . Відповідно до п.п. 1.5, 2.1 Кредитного договору, встановлений строк повернення коштів та сплати відсотків до 29.12.2012 року , відсоток за користування кредитом складає 72% річних /а.с.4 - 8/. Пунктом 2.5 умов договору передбачено, що при перевищенні вказаних у графіку строків оплати більш ніж на 15 днів, або неповного погашення суми кредиту і відсотків, встановленої графіком, позичальник за кожний день прострочення, до моменту погашення кредиту відповідно до графіка оплати, сплачує відсоток у розмірі 144% річних, який нараховується на непогашену суму кредиту / а.с.3-5,8 /. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В обгрунтування заявленої вимоги КС «Сумська кредитна спілка« надала суду розрахунок в підтвердження того, що позичальник [PERSON] у порушення вимог ст. 526 ЦК України не виконала своїх боргових зобов»язань по сплаті коштів і відсотків , що призвело до заборгованості станом на 15.06.2015 р. у загальній сумі 6\~621,51 грн., яка складається з : повернення кредиту - 1\~675,90 грн.; відсоток за користування кредитом з 14.05.2013 року до 13.06.2013 року - 99,18 грн.; підвищений відсоток за користування кредитом з 13.06.2013 р. по 15.06.2015 р. згідно умов п.2.5 договору - 4846, 43 грн. / а.с. 70 /. Як вбачається з графіка-зобов»язання погашення кредиту , наданого суду кредитором, станом на 14.05.2013 року сума відсотків за користування коштами складала 440 грн., а залишок суми тіла кредиту 2531, 04 грн. / а.с. 7 /. З наданих суду [PERSON] у судовому засіданні платіжних документів вбачається, що нею 14.05.2013 р. до каси КС « Сумська кредитна спілка « сплачено : окремою сумою у 440 грн. за квитанцією до прибуткового касового ордера заборгованість по відсоткам ; окремою квитанцією 2531, 04 гр. через банківську установу як погашення залишку ссуди. Представник кредитора приймаючи участь у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України в обгрунтування суми заборгованості не зміг суду пояснити, чому після сплати позичальником вказаних вище сум і погашення всієї суми заборгованості за кредитом, що необхідно вважати як припинення дії договору з підстав його повного виконання, знову нараховані суми заборгованості позичальнику [PERSON] і позиція якої щодо припинення умов договору з підстав його виконання ніяким чином не спростована. Таким чином суд вважає, що кредитором не надано суду безсумнівних доказів наявності заборгованості за кредитним договором за № 7143 від 08.07.2011 року. Тому і нарахування підвищених відсотків у розмірі 144% на суму залишку непогашеного кредиту у відповідності до п. 2.5 кредитного договору - є безпідставним. Враховуючи зазначене, у позові КС « Сумська кредитна спілка» про стягнення у солідарному порядку з [PERSON] і [PERSON] заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити. 2. Щодо поданого [PERSON] зустрічного позову, суд зазначає наступне. Пунктом 2.5 умов договору за № 7143 від 08.07.2011 р. про надання кредиту передбачено, що при перевищенні вказаних у графіку строків оплати більш ніж на 15 днів, або неповного погашення суми кредиту і відсотків, встановленої графіком, позичальник за кожний день прострочення, до моменту погашення кредиту відповідно до графіка оплати, сплачує відсоток у розмірі 144% річних, який нараховується на непогашену суму кредиту / а.с. 4/. За положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 і ч.2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч.1-3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. За положеннями ч . 5 ст.11 ,ст. 18 Закону країни « Про захист прав споживачів « / надалі Закону / , до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнано недійсним, вважається таким з моменту укладання договору. Згідно приписів ч. 3 ст. 5 ст. 18 Закону, несправедливі є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Оскільки п. 2.5 договору встановлено вимогу щодо сплати споживачем коштів за порушення взятих зобов»язань за процентною ставкою у розмірі 144 % річних , що порушує принцип добросовісності та перевищує розумні межі плати і є явно несправедливим , зазначений пункт угоди необхідно визнати недійсним. Враховуючи зазначене суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню

Outcome: approved