Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, проживають окремо протягом дев'яти місяців, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає з нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча працює в ПП «[PERSON]» менеджером з продажу та має стабільний заробіток. Просила суд розірвати шлюб, залишити прізвище «[PERSON]», обране нею під час реєстрації шлюбу. Стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, аліменти на її користь, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала, пояснивши, що з відповідачем не проживає разом майже рік, намагалися зберегти сімейні відносини, проте це не дало позитивного результату, на примирення не згодна. Відповідач після припинення шлюбних відносин допомагав дитині, але не постійно, вона змушена була звертатися до нього за матеріальною допомогою. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти позову. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Відповідач працює в ФОП [PERSON] займає посаду продавця консультанта, має постійний заробіток. Судом встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги дитині, тому вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь позивачки та судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,180,181 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved