Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 7 жовтня 2000 року. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2011 року, шлюб між сторонами розірваний. В період шлюбу у жовтні 2002 року за спільні кошти нею та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 1 жовтня 2002 року набуто спірне майно - придбано будинок з надвірними будівлями, по [ADDRESS] Будинок [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її власністю та власністю її колишнього чоловіка - [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідач без її згоди впустив до вказаного будинку квартирантів. Її та сина [PERSON], 2001 року народження до будинку не пускає, чим порушує її права та права дитини. В добровільному порядку спір вирішити неможливо; просить здійснити поділ спільного майна подружжя. Виділити у власність, їй, [PERSON] [INFO], 1/2 частину будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] В судове засідання позивачка не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила визнати право власності за [PERSON], [INFO] на 1/2 частину будинку [ADDRESS], просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. А тому суд вважає можливим у відповідності зі ст. 130 та 174 ЦПК України ухвалити рішення під час попереднього судового засідання. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 07.10.2000р відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 266. Рішенням Новокаховського міського суду від 13.12.2011 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу за спільні кошти подружжям на підставі договору купівлі-продажу від 1.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області був придбаний будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. Право власності зареєстровано Каховським БТІ 02.10.2002 року за №151/1 за [PERSON] Відповідно до пункту 1 розділу VII Прикінцевих положень СК України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 22, 28,29 КпШС України, СК України набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Вирішуючи питання щодо права власності на 1\\2 частину майна, що є спільною власністю подружжя, суд приходить до висновку, що до правовідносин, які виникли між сторонами, необхідно застосовувати як норми Кодексу про шлюб і сім'ю, так і нормиСімейного Кодексу України, оскільки сторони перебували в шлюбі з 2000 року по 2011 рік і спірне майно, яке є предметом позову, було придбано у період дії Кодексу про шлюб і сім'ю, а шлюб розірвано за нормами Сімейного і Цивільного Кодексів України. У пункті 23 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз»яснено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до статті 22 КпШС України (яка діяла на час придбання спірного майна) і статті 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. В судовому засіданні встановлено, що будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] придбаний подружжям [PERSON] у період шлюбу. В судовому засіданні не встановлено домовленості між сторонами щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі, оскільки спірне майно було придбано подружжям в період шлюбу, шлюбній договір сторонами не укладався, на теперішній час сторони не дійшли домовленості щодо розподілу належного їм майна.

Outcome: approved