Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом в суд, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.03.1988 р. по 13.10.2000 р., від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю. Син позивачки мешкає за межами України - на території Російської Федерації, проте на теперішній час позивачка разом з донькою не має можливості поїхати до свого сина з метою розширення кругозору дитини, її оздоровлення, крім того внаслідок проведення антитерористичної операції в Україні проживання в м.Маріуполі є небезпечним для дитини. Зараз позивачка з відповідачем фактично не спілкується, не має можливості отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон у добровільному порядку. Тому, в інтересах дитини просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки за кордон без згоди батька до досягнення шістнадцятирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.03.1988 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Шлюб розірвано 13.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Як посилається позивачка у своїй позовній заяві, на теперішній час відповідач з нею та донькою не проживає і не спілкується. Внаслідок проведення антитерористичної операції в Україні проживання в м.Маріуполі є небезпечним для дитини, крім того враховуючи вік та потреби дитини позивачка вважає за доцільне поїхати із неповнолітньою дочкою - до РФ, де мешкає її син, що на переконання позивачки вплине на розвиток дитини та покращить стан її здоров'я. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Як вказано у позовній заяві [PERSON], на теперішній час позивачка має намір поїхати разом із дитиною за межі території України з метою забезпечення безпеки дитини та її оздоровлення, але без нотаріально посвідченої згоди на те її батька, позивачка це зробити не може. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] - за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон. Відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки позивачка не наполягала на стягненні з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає таке стягнення недоцільним.

Outcome: approved