Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку, площею 3,33 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті [PERSON] залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність неналежним чином оформленого правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість, який був втрачений. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] , але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали заяви з проханням здійснити розгляд справи за їх відсутності; представниця позивачки в своїй заяві просила позов задовольнити, представник відповідача в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін в підготовчому судовому засіданні за положеннями ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 3,33га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Воскресенської селищної ради Жовтневого району (на час смерті територія Калинівської сільської ради Вітовського району) Миколаївської області, кадастровий номер ділянки - 4823381300:02:000:0582. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Даних про те, що померлою [PERSON] за життя був складений заповіт суду не надано, тому майно після її смерті повинно спадкуватися за законом. Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, які передбачені ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом відносяться батьки та діти померлого спадкоємця, тобто позивачка відносяться до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки є її дочкою, а родинні відносини підтверджуються її свідоцтвом про народження та про одруження (а.с. 13, 14). Вона прийняла спадщину так як проживала зі спадкодавицею на час її смерті, що підтверджується копією довідки від 08 лютого 2018 року Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. В той же час, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини [PERSON] отримала письмову постанову від 29 січня 2021 року приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Берднікової А.Ю., відповідно до якої нотаріальне оформлення спадщини на землю неможливо, оскільки вона не представила належним чином оформлений правовстановлюючий документ на нерухомість. \~ \~ \~ \~За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року за [PERSON] було визнано в порядку спадкування право на Ѕ частину земельної частки (паю) в межах території Калинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В подальшому, розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 951-Р від 29 грудня 2012 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документу (державного акту на право власності на земельну ділянку), що посвідчує право власності на ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Ѕ частина від 5,18 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки за [PERSON] було зареєстровано технічну документацію із землеустрою відносно ділянки площею 3,3300 га, кадастровий номер 4823381300:02:0000582. В той же час, правовстанолвюючий документ вона не встигла отримати і померла. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка площею 3,3300 га за життя була набута [PERSON] , оскільки на підставі рішення суду відносно ділянки була розроблена технічна документація, яка внесена до земельного реєстру, а тому після її смерті входить до складу спадщини і в порядку спадкування, повинні відійти спадкоємцям за законом, тобто позивачці в справі як єдиній спадкоємиці за законом, яка прийняла спадщину. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved