Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, просить постановити рішення, яким визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]., з нею в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2003 р. уклала шлюб з відповідачем, від якого народився син [PERSON], [INFO]. До моменту розірвання шлюбу в 28.12.2010р. спільно утримували дитину. Після розірвання шлюбу дитина періодично проживала з нею, та з відповідачем, однак останнім часом відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином та його проживанні з нею. Оскільки згоди щодо визначення місця проживання з відповідачем спільно не дійшли, звернулась до суду з відповідним позовом та просить такий задоволити. В обґрунтування вимог покладає те , що в інтересах дитини проживати з нею, а не з батьком , позивачка любить свого сина і спроможна забезпечити його всім необхідним, створити умови для проживання та нормального розвитку дитини в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, виховувати та піклуватися про сина. Відповідач не спроможний виховувати дитину, оскільки має іншу дружину, яка чекає від нього дитину. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що любить свого сина та свого колишнього чоловіка, який не забороняє їй спілкуватись з дитиною, однак хотіла б щоб таке спілкування відбувалось частіше, а не лише на вихідних. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Пояснив, що шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 28.12.2010р.. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO]., який з 2006 року постійно проживає з ним, оскільки позивачка хворіла психічним захворюванням та не могла займатись вихованням дитини. На даний час син відвідує школу за їх місцем проживання в м.Дрогобичі, має друзів, відвідує гуртки. Позивачка протягом навчання як в садочку,так і в школі не цікавилась навчанням сина, не відвідувала батьківські збори , не несла жодних витрат, пов'язаних з утриманням дитини. Відповідач працює, має достатній дохід для того, щоб забезпечити належний розвиток дитини та умови для її проживання. Син виховується в дружній атмосфері у його новій сім'ї, де його дружина приділяє достатню увагу обом дітям. Просить врахувати те, що для дитини зміна місця проживання та , відповідно, зміна місця навчання і оточення суперечитиме її інтересам та негативно відобразиться на психічному та фізичному стані. Жодних перешкод у спілкуванні дитини з матір'ю не чинить, навпаки заохочує позивачку проводити більше часу з дитиною, оскільки вона працює в Дрогобичі, проте позивачка наполягає лише на тому, щоб він привозив дитину в село за її місцем проживання.. Представник третьої особи органу опіки і піклування Дрогобицької міської ради Яким І.С. в судовому засіданні просив позов вирішити в інтересах дитини, а саме визначити постійним місцем проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком , оскільки зміна місця проживання та навчання дитини може порушити його усталені соціальні зв'язки, а згодом негативно вплинути на моральний стан дитини. Представник третьої особи органу опіки і піклування Дрогобицької райдержадміністрації Поліщук Р.І. в судовому засіданні пояснила, що в інтересах дитини суду слід залишити неповнолітнього [PERSON] на проживання з батьком, оскільки має сумнів в тому, що мати зможе належним чином виконувати свої обов'язки по вихованню дитини, а також через те, що дитина з 2006року проживає з батьком, відповідно зміна місця проживання негативно вплине на її моральний стан. Неповнолітній [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що живе постійно з батьком , відвідує школу в м.Дрогобичі, має багато друзів, відвідує гуртки, тому хотів би залишитись проживати з батьком. Заслухавши пояснення сторін , неповнолітнього [PERSON], оглянувши та дослідивши матеріали справи, дослідивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що в позові слід відмовити з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14) сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2010р. шлюб між сторонами, укладений 17.07.2003р., розірвано . Як вбачається з вимог ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини , яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Принцип 6 Декларації прав дитини, зокрема, закріплює, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Як вбачається з копії будинкової книги (а.с.6-11) неповнолітній [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS], право власності на який зареєстровано за [PERSON].(а.с.15). Згідно акту житлово-побутових умов №258 від 27.02.2015р., складеного комісією Добрівлянської сільської ради, позивачка [PERSON]. проживає в задовільних умовах, дотримується санітарно-гігієнічних умов, правил християнської моралі, а також створені умови для проживання дитини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Добрівлянської сільської ради від 09.02.2015р. №188 (а.с.18) [PERSON] [INFO]. зареєстрований, але не проживає в с.Добрівляни. Як вбачається з характеристики від 17.03.2015р. позивачка [PERSON]. працює в Дрогобицькій міській поліклініці на посаді молодшої медичної сестри, за період роботи проявила себе виконавчою, обов'язковою, дисциплінованою, користується повагою та авторитетом серед колег по роботі (а.с.20). Згідно довідки-характеристики з місця проживання позивачка позитивно характеризується, скарг на неї не поступало. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію прав, відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.41) . Як встановлено з довідки про доходи відповідач [PERSON] працює в ТОВ «БУЖНЕТ» на посаді техніка зі структурованої кабельної системи та його загальна сума доходу з 3.11.2014р. по 30.04.2015р. становить 11065,02грн. (а.с.45). Згідно довідки про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» від 15.05.2015р. відповідач [PERSON] є стороною договору банківського вкладу від 19.01.2015р. на суму 21250грн.(а.с.46). Судом встановлено , що на даний час відповідачем [PERSON] укладено шлюб з [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] від 11.02.2014р.), від якого народився [PERSON].(свідоцтво серії [NUMBER] від 09.04.2015р) (а.с.47,48). Відповідно до характеристик з місця проживання, складених сусідами відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] характеризується позитивно як хороший сім'янин, добрий і дбайливий батько , ввічливий сусід (а.с.49-51). Згідно характеристики з місця роботи [PERSON] (а.с.52) відповідач зарекомендував себе здібним та дисциплінованим працівником, користується авторитетом серед колег, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Відповідно до довідки Дрогобицької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ст.№17 від 09.02.2015р. [PERSON] є дійсно учень 4-Б класу ЗОШ №17 м.Дрогобича у Львівській області. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, кожна сторона розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд і повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України). За таких обставин суд вважає, що позивачкою не доведено , що відповідач не може забезпечити належних умов для проживання та виховання їх спільного сина. Також суд не бере до уваги покликання представника позивачки на те, що відповідач забороняє матері -позивачці спілкуватись з сином, оскільки це спростовано сторонами в судовому засіданні. Судом встановлено наявність належних матеріально-побутових умови для проживання малолітнього [PERSON] як разом з матір'ю в [ADDRESS], так і з батьком за адресою: квартира [ADDRESS], а також можливість обох забезпечити належний матеріальний рівень життя дитини. Поряд з цим, судом також встановлено наявність у позивачки психічного захворювання (параноїчної шизофреніі, приступоподібно-прогредієнтного типу перебігу, галюцинаторно-маячного синдрому (довідка КЗ»Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» від 10.07.2015р.), що не дає впевненості суду у можливості позивачки забезпечувати належний догляд за сином. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи інтереси неповнолітнього сина сторін [PERSON], наявність у нього усталених соціальних зв'язків за останнім постійним місцем проживання та навчання, а також його бажання проживати з батьком, суд вважає, що в позові слід відмовити, оскільки зміна звичної для дитини обстановки може негативно вплинути на її психологічний розвиток та суперечитиме її інтересам.

Outcome: dismissed