Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «КС Володар» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 5 640,98 грн., посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] 29 лютого 2012 року було укладено кредитний договір № ДЗ-49.3, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 20 000,00 грн., з розрахунку нарахування 54% річних (за кредит з нормальним режимом сплати) та 270% річних (за кредит з підвищеним ризиком) за користування кредитом, на строк, який не перевищує 24 календарних місяців, і повинен бути повернений кредитодавцю в порядку передбаченому графіком повернення (додаток №1 до договору), разом із відсотками за його використання, але не пізніше 28 лютого 2014 року. 25 березня 2013 року позивач Кредитна спілка «КС «Володар» та відповідач [PERSON] уклали додатковий договір №1 до кредитного договору №ДЗ-49.3 від 29 лютого 2012 року, яким змінено строк повернення кредиту, разом із відсотками за його використання, але не пізніше 28 лютого 2016 року. Також, змінено загальну вартість кредиту, яка для позичальника становить 23 606,32 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 29 лютого 2012 року між позивачем та відповідачами [PERSON], ТОВ «Траєкторія» були укладені договори поруки, та зобов'язалися відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору. Відповідачі порушують умови укладених договорів, не виконують взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 лютого 2012 року між позивачем Кредитною спілкою «КС Володар» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №ДЗ-49.3, а також додаток №1 до кредитного договору №ДЗ-49.3 (а.с.а.с. 16-18). За умовами укладеного договору відповідачу був наданий кредит на умовах повернення, строковості та платності у розмірі 20 000 грн. 00 коп. з розрахунку нарахування 54 % річних за користування кредитом на строк, який не перевищує 24 календарних місяці, і повинен бути повернений кредитодавцю в порядку передбаченому графіком повернення (додаток №1 до договору), разом із відсотками за його використання, але не пізніше 28 лютого 2014 року. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати кредит, комісію та відсотки щомісяця не пізніше 28 числа кожного місяця. При несплаті кредиту, комісії та відсотків в зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно з п. 6.3 Кредитного договору у випадку порушення позичальником п. 2.5 договору останній зобов'язаний сплатити на користь кредитодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від непогашеної позичальником суми заборгованості за кожен день прострочення. Крім того, відповідно до п. 3.2.4 Кредитного договору кредитор має право у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати відсотків, звернутися до 3-х осіб (зокрема ТОВ «Внутрішня виконавча служба»), які надають послуги щодо забезпечення виконання боржниками своїх грошових зобов'язань, вартість послуг яких становить 15% від суми заборгованості. 25 березня 2013 року між позивачем Кредитною спілкою «КС «Володар» та відповідачем [PERSON] укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №ДЗ-49.3 від 29 лютого 2012 року, яким змінено строк повернення кредиту, разом із відсотками за його використання, але не пізніше 28 лютого 2016 року. Також, змінено загальну вартість кредиту, яка для позичальника становить 23 606,32 грн., що складається з наступних сум: 22 606, 32 грн. - грошовий вираз відсотків; 1000,00 грн. - вартість послуг по перевірці документів (а.с. 19). Для забезпечення виконання зобов'язань за умовами Кредитного договору №ДЗ-49.3 від 29 лютого 2012 року між позивачем Кредитною спілкою «КС «Володар» та відповідачами [PERSON], Товариством з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», стороною в якому була і відповідач [PERSON], були укладені Договори поруки б/н від 29 лютого 2012 року, за умовами яких останні зобов'язалися відповідати перед позивачем за виконання умов кредитного договору позичальником, сплати процентів за користуванням кредитом, комісію, пені, штрафних санкцій та збитків (а.с.а.с. 21, 23). Відповідно п.1.2 договорів поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язання за кредитним договором, поручителі несуть відповідальність перед кредитором, як солідарні боржники в однаковому обсязі з позичальником всім майном, грошовими коштами, майновими правами. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Позивач свої зобов'язання за договором щодо надання кредиту виконав. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання) Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв'язку з чим позичальнику та поручителям було направлено вимоги про виконання зобов'язань за кредитним договором - повернути кредит, погасити заборгованість по відсоткам за користування кредитом та штрафними санкціями (а.с.а.с. 24-25). Проте заборгованість у встановлені строки повернута не була. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем (а.с.а.с. 7-10). Відповідно до даних розрахунку заборгованості за кредитним договором № ДЗ-49.3 від 29 лютого 2012 року станом на 14 вересня 2015 року сума заборгованості складає 5 640,99 грн., з яких: сума несплаченого кредиту - 3 000,00 грн.; сума несплачених відсотків - 1 737,17 грн.; сума несплаченої пені - 168,03 грн.; нарахування 15% ТОВ «ВВС» - 735,78 грн. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання, у них є заборгованість перед позивачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved