Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач проживає в квартирі [ADDRESS]. В період з 01.01.2010 р. до 01.05.2014 р. відповідачу в квартиру площею 66,7 м2 була відпущена теплова енергія, за яку вона плату вносила не в повному обсязі, у зв'язку з чим за даний період за нею утворилася заборгованість з поточних платежів. З відповідачкою також було укладено договір реструктуризації заборгованості від 15.12.2008 р. про розстрочку заборгованості, терміном 60 місяців, а саме до 01.12.2013 р. Сума договору складає 7590,32 грн. Відповідач зобов'язалася щомісячно сплачувати реструктуризовану заборгованість частинами в сумі 126,51 грн. щомісячно. Загальна заборгованість за вказаний період складає 6029,44 грн. Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження з заявою про стягнення боргу з боржника на свою користь, але відповідач не погодившись з судовим наказом, звернувся з заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 30.07.2014 р. за №2-с/226/16/2014 судовий наказ було скасовано. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає провести розрахунок за спожиту теплову енергію, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.01.2010 року до 01.05.2014 року в сумі 6029,44 грн., інфляційні збитки в сумі 88,24 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 158,07 грн., понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. З 10 жовтня 2010 р. вона отримує субсидію і сплачує ту частину платежу за теплопостачання, яку вона повинна сама оплачувати. В грудні 2008 р. вона уклала договір з позивачем про реструктуризацію раніше виниклої заборгованості. За цим договором вона повинна була щомісячно сплачувати по 126,51 грн. протягом 60 місяців. Після укладення договору вона сплатила 13 місяців по 126,51 грн. Згідно з рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 19.03.2010 р. з неї було стягнуто на користь позивача 3424,39 грн. заборгованості за період з 01.12.2008 р. до 01.01.2010 р., а також заборгованість по договору реструктуризації в сумі 1644,63 грн. Вона сплатила ці суми і потім за договором більше не платила. Вважає, що існує строк давності, тому вона не згодна з позовом про стягнення з неї заборгованості. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. 15.12.2008 року між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 3507, згідно якого відповідач зобов'язана погашати заборгованість, яка утворилася станом на 01.12.2008 року в сумі 7590,32 грн., щомісячно перераховуючи на поточний рахунок підприємства суму 126,51 грн. протягом 60 місяців в період з 04.12.2008 р. до 01.12.2013 р. (а.с.5). Відповідач в період з 01.01.2010 року до 01.05.2014 року плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до вказаної квартири згідно відкритого особового рахунку № 2568, а також плату за договором про реструктуризацію заборгованості № 3507 від 15.12.2008 року вносила не в повному обсязі, заборгованість за цей період складає 6029,44 грн. В період з 21.11.2010 року по 20.04.2014 року 3% річних від простроченої суми становить 158,07 грн., інфляційні збитки становлять 88,24 грн. (а.с. 6). Згідно актів про включення (відключення) опалення в житловому будинку [ADDRESS], а також відповідних рішень виконкому Димитровської міської ради, відповідачу фактично надавалася теплова енергія у вказаний період (а.с. 22-36). Згідно з ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, якими передбачені розрахунки оплати послуг, плата за надання цих послуг повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку № 2568. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України не допускається, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання, тому позивач мав право на стягнення заборгованості, яка виникла за надану відповідачам теплову енергію. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Вимоги ст.. 625 ЦК України є загальними, незалежно від підстав виникнення зобов'язання та форм його фіксації. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач в односторонньому порядку порушила умови договору, який фактично з нею був укладений згідно відкритого особового рахунку і відповідно до якого їй надавалася послуга з надання теплової енергії. Відповідачем доказів щодо ненадання послуг позивачем суду не надано. Суд не приймає заперечення відповідача щодо того, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки відповідачем протягом усього періоду заборгованості за надану теплову енергію сплачувалися позивачу певні суми в оплату теплопостачання, хоч і не в повному обсязі, чим фактично визнавався обов'язок оплачувати вартість отриманих послуг, у зв'язку з чим відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності був перерваний. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.01.2010 року до 01.05.2014 року в сумі 6029,44 грн., 3% річних від простроченої суми за період з 21.11.2010 р. по 20.04.2014 р. в сумі 158,07 грн., інфляційні збитки за період з 21.11.2010 р. по 20.04.2014 р. в сумі 88,24 грн. Також відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., які було сплачено позивачем при подачі позову до суду. На підставі ст.ст. 11, 322, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст.19 Закону України «Про теплопостачання», ст.18, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005 року № 630,

Outcome: approved