overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~з позовом\~та свої\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що до\~30.11.2018\~перебувала в\~трудових відносинах\~з ПАТ\~«СМНВО».\~Передбачені ст.116\~КЗпП України\~зобовязання відповідач\~не виконав,\~а саме:\~не виплатив\~всіх сум,\~що належить\~позивачці від\~підприємства,\~що є\~грубим порушенням\~вимог КЗпП\~України.\~Тому позивачка\~просить стягнути\~з Публічного\~акціонерного товариства\~«Сумське машинобудівне\~науково-виробниче\~обєднання» на\~її користь\~заборгованість по\~заробітній платі в розмірі 31129,03 грн. Позивачка,\~повідомлена належним\~чином про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання не\~зявилася,\~надала суду\~письмову заяву\~в якій\~позовні вимоги\~про стягнення\~з ПАТ\~«СМНВО» на\~її користь\~заборгованості по\~заробітній платі в\~розмірі 126230,54\~грн.\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити.Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 30.11.2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачкою по заробітній платі становить 31129,03 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в розмірі 31129,03 грн. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, та свої вимоги обґрунтовує тим, що до 31.08.2018 перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО». Передбачені ст.116 КЗпП України зобовязання відповідач не виконав, а саме: не виплатив всіх сум, що належить позивачу від підприємства, що є грубим порушенням вимог КЗпП України. Тому позивачка просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату 45213,12 грн. Позивачка, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги про стягнення заробітної плати підтримав та просив їх задовольнити, справу просить слухати в його відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та заперечення проти позову суду не надав. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» та 31.08.2018 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.5-6) Згідно ч.1ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що в день звільнення позивачці в порушення ст.116\~КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі. Відповідно до розрахункового листа, копія якого знаходиться в матеріалах справи, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 45213,12 грн. Отже між сторонами склалися правовідносини, що виникають із укладення трудового договору, і регулюються нормами КЗпП України. Зокрема, за ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі в розмірі 45213,12. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та свої мотивує його тим, що між нею та відповідачем [PERSON] у 2015 році було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. На даний час сім`я розпалася, подружні відносини припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги відповідач визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 12 вересня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1010 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] ,[INFO] (а.с. 7). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На даний час дитина проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дитини і відповідно до законодавства повинен надавати кошти на утримання дитини, яка знаходиться на вихованні матері, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та у його обґрунтування навела, що 17.04.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Фащівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області. Шлюб перший. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами було фактично припинено у лютому 2014 року, причиною стало зникнення почуттів поваги та любові, часті сварки, несумісність характерів, постійні приниження та дорікання зі сторони відповідача. За таких обставин збереження шлюбу позивачка вважає не можливим та просить суд його розірвати. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 17.04.2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), згідно свідоцтва про шлюб, виданого 17.04.2010 року Виконавчим комітетом Фащівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, зроблено актовий запис № 2. 06.08.2010 року народився [PERSON], батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого 17.08.2010 року Виконавчим комітетом Фащівської селищної ради Антрацитівського району Луганської області, зроблено актовий запис № 8. Одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття, шлюбні стосунки сторони не підтримують. Дану родину зберегти неможливо, оскільки вона існує формально. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та у його обґрунтування пояснила, що 06.10.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Петровським виконкомом Краснолуцької міської ради, зроблено актовий запис № 58. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, шлюб фактично розпався. Шлюбні відносини сторони не підтримують, однією родиною не проживають 3 роки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам родини та унеможливлює примирення з відповідачем. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 06.10.2007 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб, виданого 06.10.2007 року Петровським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, зроблено актовий запис № 58. [INFO] народився [PERSON], батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого 13.10.2008 року Петровським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, зроблено актовий запис № 76. Одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття, шлюбні стосунки не підтримують 3 роки. Дану родину зберегти неможливо, оскільки вона існує формально. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та у його обґрунтування пояснила, що 11.11.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований РАЦС м.Чернигів, зроблено актовий запис № 2388. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Одруження виявилось невдалим, шлюб фактично розпався. Шлюбні відносини сторони не підтримують. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам родини та унеможливлює примирення з відповідачем. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був допитаний в порядку судового доручення. [PERSON] позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11.11.2011 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб, виданого 11.11.2011 року ВДРАЦС Чернігівського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 2388. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого 04.09.2012 року ВРАЦС реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 2106. Одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття, шлюбні стосунки не підтримують. Дану родину зберегти неможливо. Родина існує формально, тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та у його обґрунтування пояснила, що 21.07.2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований ВРАЦС Краснолуцького МУЮ Луганської області, зроблено актовий запис № 290. Одруження виявилося невдалим, через несумісність характерів виникали сварки, подружжя втратило повагу один до одного. За останній рік спільного проживання сім'я повністю розпалася, відповідач припинив приймати участь у веденні спільного господарства. З 2011 року сторони припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство, почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого подальше сімейне життя сторін і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21.07.2007 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), згідно свідоцтва про шлюб, виданого 21.07.2007 року ВРАЦС Краснолуцького МУЮ Луганської області, зроблено актовий запис № 290. Одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття, шлюбні стосунки не підтримують. Дану родину зберегти неможливо, оскільки вона існує формально. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом та у його обґрунтування пояснила, що 30.08.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований РАЦС Краснолуцького МУЮ, зроблено актовий запис № 436. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, шлюб фактично розпався. Шлюбні відносини сторони не підтримують 6 місяців. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам родини та унеможливлює примирення з відповідачем. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 06.11.2013 року сторонам було надано строк на примирення три місяці, справа призначена на 17.02.2014 року. Від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує та надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.08.2008 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про шлюб, виданого 30.08.2008 року ВРАЦС Краснолуцького міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 436. [INFO] народилась [PERSON], батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого 07.03.2009 року ВРАЦС Антрацитівського МУЮ Луганської області, зроблено актовий запис № 101. Одруження [PERSON] та [PERSON] виявилось невдалим, відсутнє взаємне почуття, шлюбні стосунки не підтримують 6 місяців. Дану родину зберегти неможливо. Родина існує формально, тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved