Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

позивачка звернулася з даним позовом до суду вказуючи, що з 19 липня 2002 року по 05 серпня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу, 27 лютого 2009 року вони з чоловіком придбали нежитлову будівлю «Гостиниця», яка розташована по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на зазначену нежитлову будівлю. Мати покійного, відповідачка [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку нежитлової будівлі «Гостиниця». Позивачка вирішила продати свою 1/2 частку нежитлової будівлі, однак нотаріус відмовив їй у посвідченні договору купівлі-продажу, оскільки нерухомість була набута нею у період перебування у шлюбі та є у спільній сумісній власності подружжя. Позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частку у приватній спільній сумісній власності нежитлової будівлі «Гостиниця», що розташована по [ADDRESS]. Під час розгляду справи представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі довіреності в інтересах позивачки підтримала позов, просила його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Представник відповідачки [PERSON] у дане судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Ст. 60 Сімейного Кодексу України визначає, що кожна річ набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частини співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Ч.1 ст. 69, ст. 70 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Нежитлова будівля «Гостиниця», яка розташована по [ADDRESS] придбана [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27 лютого 2009 року, витягом з державного реєстру правочинів від 27 лютого 2009 року (а.с. 6-7). На підставі ст. 368 ЦК України, ст. 60 Сімейного кодексу України, вказане майно належить позивачці та її чоловікові на праві спільної сумісної власності, частки позивачки та її чоловіка у зазначеному майні є рівними і кожному з них належить право власності на 1/2 частку вказаного майна. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що у разі смерті співвласника частки кожного з них у спільній власності є рівними якщо інше не було встановлено договором між ними. Судом встановлено, що спірна нежитлова будівля «Гостиниця» була придбана позивачкою та її колишнім чоловіком під час шлюбу, кожному з них належить право власності на 1/2 частку даного майна. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідачка [PERSON] успадкувала 1/2 часту нежитлової будівлі «Гостиниця», яка належала її синові [PERSON] (а.с.10,11). Враховуючи наведене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, позивачці слід виділити у власність 1/2 частку зазначеної нежитлової будівлі на загальну суму 32574 гривні.

Outcome: approved