Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 09 листопада 2002 року померла її сестра [PERSON], внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме на 3/16 частини житлового будинку № 4 з відповідними частинами надвірних будівель по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області. Вказана частина будинку належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 1987 року, з якого вбачається, що будинок № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області житловою площею 53,7 кв. м., зареєстрована земельна ділянка площею 4\~121 кв. м., на якій розташовані літня кухня Е, погреб під літ. Е, водопровід під № 1, 1/2 частина колодязя під № 2, зливна яма під № 4-7. З Архівної довідки № 450 від 10.05.2016 року, виданої КП КОР Північне бюро технічної інвентаризації вбачається, що згідно матеріалів архівної справи право власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області зареєстровано в частинах: за [PERSON] 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2609 (дата реєстрації 16.12.1987 р.); [PERSON] 3/16 частини на підставі договору дарування посвідченого 14 серпня 1992 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1741 (дата реєстрації 04.05.2011 р.); 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2609 (дата реєстрації 16.12.1987 р.); [PERSON] 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 квітня 2011 року Першою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-355 (дата реєстрації 04.05.2011 р.); [PERSON] Яковичем- 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2606 (дата реєстрації 16.12.1987 р.). Позивачка вказує, що відповідно до правил ст. 524 ЦК УРСР в ред. 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до правил ст. 527 ЦК УРСР в ред. 1963 року спадкоємцями можуть бути особа, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його життя і народжені після його смерті. Відповідно до правил ст. 530 ЦК УРСР в ред. 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Позивачка вказує, що вона є рідною сестрою спадкодавця, є єдиним спадкоємцем після її смерті. Відповідно до правил ст. 548 ЦК УРСР в ред. 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР в ред.. 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказує, що вона не зверталася до державної нотаріальної контори після смерті сестри, проте прийняла спадщину відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Вона постійно проживає в [INFO] з 1987 року, разом із нею з цього ж часу постійно проживали її чоловік [PERSON], який помер 11 жовтня 2014 року та її рідна сестра - спадкодавець [PERSON]. Її сестра не була одружена, у неї не було дітей, разом із нею та її чоловіком вона проживала, оскільки внаслідок зловживання спиртними напоями потребувала постійного догляду та контролю. Вказує, що вона лікувала, утримувала сестру, доглядала за нею, поховала за власні кошти, користувалася належною їй частиною будинку, в якому вони разом проживали, їй залишились всі її речі. В 2016 році вона звернулася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, проте в нотаріальній конторі вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON], тому що на день смерті [PERSON] вони були зареєстровані за різними адресами. Зважаючи на те, що вона не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом. В звязку з викладеними обставинами позивачка просила визнати за нею, [PERSON], право власності на 3/16 частини житлового будинку № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла 09 листопада 2002 року. Представник позивача [PERSON] надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує. Представник відповідача Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому вказує, що не має заперечень проти позову у випадку визнання судом наданих позивачем доказів достатніми для задоволення позову, просить розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача та повідомити про прийняте рішення по справі. В звязку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2002 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] заповіту не залишила, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.09.2016 року, наданою Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Встановлено, що [PERSON] є власником 3/16 частин житлового будинку № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області на підставі договору дарування від 14.08.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1741. З Архівної довідки № 450 від 10.05.2016 року, виданої КП КОР Північне бюро технічної інвентаризації вбачається, що згідно матеріалів архівної справи станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомого майна житловий будинок № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області зареєстровано в частинах: за [PERSON] 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2609 (дата реєстрації 16.12.1987 р.); [PERSON] 3/16 частини на підставі договору дарування посвідченого 14 серпня 1992 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1741 (дата реєстрації 04.05.2011 р.); 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2609 (дата реєстрації 16.12.1987 р.); [PERSON] 3/16 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 квітня 2011 року Першою Київською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 4-355 (дата реєстрації 04.05.2011 р.); [PERSON] Яковичем- 1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 31 жовтня 1987 року Ірпінською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2606 (дата реєстрації 16.12.1987 р.). Згідно листа Іріпнської міської державної нотаріальної контори Київської області від 29.04.2016 року № 623/01-16 завідувач державної нотаріальної контори [PERSON] на усне звернення [PERSON] повідомила, що спадковим майном є 3/16 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, вулиця Толстого, будинок № 4; з наданих нею документів вбачається, що на день смерті [PERSON] 09 листопада 2002 року вона та померла [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, заяви про прийняття спадщини після померлої 09 листопада 2002 року сестри [PERSON] до нотаріальної контори вона не подавала і таким чином вона вважається такою, що не прийняла спадщину та враховуючи вищевикладене рекомендувала їй звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Згідно копії паспорту [PERSON] вона з 17.07.1973 року зареєстрована за адресою [INFO], згідно акту депутата Ірпінської міської ради [PERSON] від 27 квітня 2016 року при вивченні питання встановлено, що [PERSON] дійсно постійно, а саме з 1987 року проживає за адресою [INFO], також разом із заявником за вищевказаною адресою з 1987 року постійно проживали її чоловік [PERSON], який помер 11 жовтня 2014 року та рідна сестра [PERSON], яка померла 09 листопада 2002 року, заявник [PERSON] доглядала за своєю сестрою [PERSON], утримувала її, лікувала, оскільки та потребувала постійного догляду та допомоги, разом із чоловіком поховала свою сестру за власний рахунок; даний акт підписаний також свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, (спадкоємців). У відповідності до ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні за життя [PERSON] заповіту не склала, спадкоємців за законом першої черги судом не встановлено, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON], а тому відповідно до ст. 530 ЦК УРСР в ред. 1963 року є спадкоємцем другої черги за законом, інших спадкоємців судом не встановлено, у 2016 році [PERSON] зверталася до Ірпінської міської державної нотаріальної контори, згідно листа Іріпнської міської державної нотаріальної контори Київської області від 29.04.2016 року № 623/01-16 завідувач державної нотаріальної контори [PERSON] на усне звернення [PERSON] повідомила, що спадковим майном є 3/16 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, вулиця Толстого, будинок № 4; з наданих нею документів вбачається, що на день смерті [PERSON] 09 листопада 2002 року вона та померла [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, заяви про прийняття спадщини після померлої 09 листопада 2002 року сестри [PERSON] до нотаріальної контори вона не подавала і таким чином вона вважається такою, що не прийняла спадщину та враховуючи вищевикладене рекомендувала їй звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Разом із цим, в судовому засіданні встановлено, що згідно акту депутата Ірпінської міської ради [PERSON] від 27 квітня 2016 року при вивченні питання встановлено, що [PERSON] дійсно постійно, а саме з 1987 року проживає за адресою [INFO], також разом із заявником за вищевказаною адресою з 1987 року постійно проживали її чоловік [PERSON], який помер 11 жовтня 2014 року та рідна сестра [PERSON], яка померла 09 листопада 2002 року, заявник [PERSON] доглядала за своєю сестрою [PERSON], утримувала її, лікувала, оскільки та потребувала постійного догляду та допомоги, разом із чоловіком поховала свою сестру за власний рахунок; даний акт підписаний також свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] За таких обставин, суд прийшов до висновку, що оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на 3/16 частини житлового будинку № 4 по вулиці Толстого в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла 09 листопада 2002 року. На підставі ст. 530, 549 ЦК України в ред. 1963 року, ст. ст. 15,16, 1216-1222, 1258, 1262 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved