Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON], КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», третя особа: Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 27.02.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено кредитно-заставний договір № ABZIAN02000007, згідно з яким ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав останньому кредит на придбання автомобіля. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, в заставу банку був переданий автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], заставною вартістю 69 150 грн. В наслідок невиконання відповідачем [PERSON] кредитного договору позивач був змушений звернутися до нього з вимогою звернення стягнення на вище зазначений автомобіль. 11.05.2011 року заставний автомобіль був переданий в заклад банку, для подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 23.05.2011 року [PERSON] була посвідчена довіреність на право реалізації заставного майна. Станом на 03.04.2014 року, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», за кредитно-заставним договором № ABZIAN02000007 від 27.02.2007 року, складає 131 542 грн. 93 коп. В процесі підготовки документів, щодо реалізації відповідного автотранспортного засобу було встановлено, що 16.10.2012 року постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ, в рамках виконавчого провадження ВП № 32894242, на підставі виконавчого листа № 082/1-332/11, виданого 29.08.2011 року, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, було накладено арешт на все майно [PERSON], у тому числі на заставний автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Отже, процес зняття з обліку транспортного засобу в органах ДАІ для подальшого його належного оформлення й реєстрації за покупцем - унеможливлено. Посилаючись на те, що кредитор (заставодержатель) має переважне право задоволення вимог за рахунок заставленого майна перед іншими кредиторами, позивач просить суд звільнити з-під арешту заставний автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, прти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача - КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 27.02.2007 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитно-заставний договір № ABZIAN02000007, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля в розмірі 74 267 грн. 75 коп. В забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань в заставу банку був переданий автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], заставною вартістю 69 150 грн. В наслідок невиконання відповідачем кредитного договору ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» був змушений звернутися до [PERSON] з вимогою звернення стягнення на предмета застави - автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Згідно з актом приймання автомобіля від 11.05.2011 року, заставний автомобіль був переданий в заклад банку, для подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, та зберігається на спеціалізованій стоянці банку. 23.05.2011 року [PERSON] була посвідчена довіреність на право реалізації заставного майна. Станом на 03.04.2014 pоку, заборгованість [PERSON] перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» за кредитно-заставним договором № ABZIAN02000007 від 27.02.2007 року, складає 131 542 грн. 93 коп. В процесі підготовки документів для реалізації відповідного автотранспортного засобу позивачем було встановлено, що постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 16.10.2012 року, в рамках виконавчого провадження ВП № 32894242, на підставі виконавчого листа № 082/1-332/11, виданого 29.08.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, було накладено арешт на все майно [PERSON], у тому числі на заставний автомобіль марки MAPLE SMA, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 16 Закону України «Про заставу» визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави. Статтею 15 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяжувач рухомих речей, які є предметом купівлі-продажу в кредит, набуває пріоритет з моменту реєстрації відповідного обтяження. Такий пріоритет є вищим за інші обтяження майна боржника, встановлені на користь інших обтяжувачів, навіть якщо такі обтяження були зареєстровані раніше. Відповідно до ст. З Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», пріоритетом є переважне право обтяжувана відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах. Стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що ПАТ «AКЦЕНТ-Банк», як заставодержатель, має право в разі невиконання заставодавцем забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості предмета застави переважно перед іншими кредиторами. Проте, наявне обтяження (арешт рухомого майна) позбавляє Банк, пріоритетного права на звернення стягнення на заставлене майно перед іншими кредиторами. Тому, є підстави для задоволення позовних вимог та зняття арешту з заставного автомобіля. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved