Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася\~до суду\~із позовом\~до Борщівської\~сільської ради\~Заболотівської ОТГ\~ про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві\~спільної часткової\~власності членів\~колгоспного двору\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~ належав\~житловий будинок\~з відповідною\~частиною господарських\~будівель та\~споруд,\~що розташований\~в [ADDRESS] .\~Дане господарство\~належало до\~ суспільної\~групи «колгоспний\~двір»,\~в якому\~станом на\~15.04.1991\~року проживали\~вищезазначені особи\~а отже,\~у відповідності\~до діючого\~на той\~час цивільного\~законодавства,\~та п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини спірного будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом стали чоловік померлої - [PERSON] та позивачка по справі, донька померлої, [PERSON] [INFO] після смерті батька [PERSON] , спадкоємцем за заповітом стала позивачка. Інших спадкоємців немає. Однак в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння, державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідач, представник Борщівської сільської ради, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки від 29.09.2020 р. №1009/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, що станом на 15.04.1991р. у колгоспному дворі в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1936 р.н., який помер [INFO] , [PERSON] , 1941 р.н., яка померла [INFO] . З довідки від 29.09.2020 р. №1010/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в господарстві [ADDRESS] , були зареєстровані: чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , донька [PERSON] , 1966 р.н., онук [PERSON] , 1990 р.н. З довідки від 29.09.2020 р. №1011/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] в господарстві [ADDRESS] , були зареєстровані: донька [PERSON] , 1966 р.н., онук [PERSON] , 1990 р.н. З довідки від 22.09.2020 р. № 1197/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та проживав в [ADDRESS] , спадкоємцем за заповітом є донька померлого [PERSON] , 1966 р.н., жителька с. Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області. Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] , 1966 р.н., жительці с.Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. З довідки від 30.10.2020 р. № 1444/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та проживала в [ADDRESS] , спадкоємцем за законом є донька померлої [PERSON] , 1966 р.н., жителька с. Борщів, Снятинського району, Івано-Франківської області. З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що вона померла [INFO] . З свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , слідує, що він помер [INFO] . Згідно заповіту від 10.01.2018 р., посвідченого секретарем Борщівської сільської ради, [PERSON] заповів все своє майно на користь доньки [PERSON] . З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок, що в [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved