Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом про розірвання шлюбу із [PERSON], який мотивувала тим, що 30.08.2012 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис за №89. Від цього шлюбу у них є малолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу подружжя перебуває в напружених стосунках, оскільки не зійшлися характерами. Такі їх відносини негативно впливають на моральний та духовний розвиток дитини. Позивачка вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї стало неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивачка вважає, що відповідач повинен матеріально допомагати їй в утриманні сина та, оскільки відповідач є приватним підприємцем, його дохід є мінливим, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1800,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, щодо стягнення аліментів погодилася зменшити їх розмір до стягнення з відповідача 1500,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Чичул», позов просила задоволити, а справу розглядати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, де вказав, що згідний на розірвання шлюбу та згідний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1200,00 грн. щомісячно до повноліття дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-НМ №119171 30.08.2012 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис за №89. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НМ №215691 у позивачки та відповідача 27.11.2003 року народився син [PERSON]. Дослідивши і перевіривши зібрані по справі матеріали приходить до висновку, що оскільки сторони однією сімєю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сімї суперечить їхнім інтересам, тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Тому суд вважає, що сина слід залишити проживати із матірю, оскільки він проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає, що позивачці слід залишити шлюбне прізвище. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі наведеного, суд вважає, що в частині стягнення аліментів позов слід задоволити частково, а саме з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання сина у користь [PERSON] у розмірі 1200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в користь [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України Про судовий збір, то із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає до задоволення, тому

Outcome: approved