Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Мелітопольський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2006 року р.№ 1067 належить квартира [ADDRESS]. З 01.04.2006 року вона зареєстрована в вищевказаній квартирі. Її син, відповідач по справі, також був зареєстрований в належній їй квартирі на правах члена сімї. У червня 2006 року відповідач виїхав з квартири, забравши при цьому всі свої речі. До теперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації в цій квартирі. Реєстрація відповідача в належній їй на праві власності квартирі перешкоджає їй розпоряджатися нею належним чином, що приводить до порушення її прав і законних інтересів. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на всіх осіб, які зареєстровані в ній. Відповідно ці послуги нараховуються і на відповідача. З червня 2006 року відповідач не приймав та не приймає ніякої участі у витратах на утримання квартири, будинку та прибудинкової території та по сплаті комунальних платежів. Оформити субсидію для сплати комунальних платежів вона не має можливості, тому що для цього необхідно довідки про доходи всіх осіб, які прописані в квартирі та їх паспорта. Отримати від відповідача ці документи неможливо. Ніякої домовленості між ними про порядок користування квартирою не було. За місцем реєстрації відповідач не проживає вже більше восьми років. У звязку з чим позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні наполягала на заявлених позовних вимогах та просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Представник третьої особи - Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення по справі на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомленим належним чином через оголошення у пресі, відомостей про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи, тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною та вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2006 року р.№ 1067, позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. (а.с. 7), що також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових правочинів від 22.02.2006 року (а.с.6), довідкою КП «ММБТІ» № 1451 від 16.05.2015 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2015 року. З 01.04.2006 року позивачка зареєстрована в вищевказаній квартирі, що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті громадянки України (а.с. 6). Згідно довідки КП «Житломасив» від 10.03.2015 року відповідач по справі [PERSON] також зареєстрований в належній відповідачки квартири на правах члена сімї (а.с.10). В судовому засіданні було встановлено, що у червні 2006 року відповідач виїхав з квартири, забравши при цьому всі свої речі. Але до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації в цій квартирі. Реєстрація відповідача в належній позивачці на праві власності квартирі перешкоджає їй розпоряджатися нею належним чином, що приводить до порушення її прав і законних інтересів. Крім того, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на всіх осіб, які зареєстровані в ній. Відповідно ці послуги нараховуються і на відповідача. З червня 2006 року відповідач не приймав та не приймає ніякої участі у витратах на утримання квартири, будинку та прибудинкової території та по сплаті комунальних платежів. Оформити субсидію для сплати комунальних платежів позивачка не має можливості, тому що для цього необхідно довідки про доходи всіх осіб, які прописані в квартирі та їх паспорта. Отримати від відповідача ці документи неможливо. Ніякої домовленості між сторонами про порядок користування квартирою не було. Згідно довідки старшого по будинку від 11.03.2015 року, завіреною директором КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради, відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], але не проживає з 02.06.2006 року до теперішнього часу (а.с. 11). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердила, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2006 року. Його речей у квартирі немає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] з червня 20о6 року. Вселитись до будинку він не намагався, його речей в будинку немає. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Мелітопольський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом законна, обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved