Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 26 лютого 2003 року актовий запис про шлюб № 2 складений виконавчим комітетом Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. У позивачки із відповідачем є малолітня дитина [PERSON],[INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матір'ю. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні відносини між сторонами припинені на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю. У зв'язку з цим позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду телефонограму в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає , просила справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Дослідивши письмові матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбних відносин із відповідачем є малолітня дитина [PERSON],[INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що сімейні відносини між сторонами припинені на ґрунті різних поглядів на життя, втрати почуття взаєморозуміння один до одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сім'єю. У зв'язку з цим позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що відкладення розгляду справи з метою примирення сторін є недоцільним. На підставі ст. 104-105, 110 СК України,

Outcome: approved