Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що з 21.12.2007 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано 04.11.2010 року рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на утримання якого, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2013 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти у сумі 500 грн. щомісячно. Вважає, що така сума аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення дитини, тому просила винести рішення яким збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів з 500 грн. до 800 грн. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: с.Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, тому, ухвалою суду від 12.06.2014 року Томаківському районного суду Дніпропетровської області було направлено судове доручення про допит відповідача за місцем його проживання. Листом від 17.07.2014 року Томаківський районний суд Дніпропетровської області направив на адресу суду довідки судових засідань та поштові повідомлення про виклик відповідача. Судове доручення не виконано. З вказаних поштових повідомлень вбачається, що [PERSON] двічі отримував повістки з викликом до суду, але до суду так і не з'явився. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 30.05.2014 року на адресу позивачки і відповідача направлялися копії ухвал про відкриття провадження по справі. Крім того, Томаківським районним судом Дніпропетровської області на адресу місця проживання відповідача направлялися копії документів та копія позовної заяви про збільшення розміру аліментів, та як вбачається з поштових повідомлень, вони відповідачем отримані, тому, суд вважає, що відповідач обізнаний про знаходження у суді вказаної цивільної справи, але заперечень на позов не надав, у судові засідання не з'явився, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню у зв'язку з наступним. З 21.12.2007 року позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 04.11.2010 року рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя ( а.с.15). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] на утримання якого, рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19.06.2013 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти у сумі 500 грн. щомісячно (а.с.12, 14 ). Позивачка звернулася до суду і просить збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів з 500 грн. до 800 грн., оскільки стягнута рішенням суду сума є недостатньою для матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути з часом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З системного аналізу норм СК України, якими визначені питання, що мають враховуватися при визначені розміру аліментів, їх зміні та інше( ст..ст. 192, 182, 188, 190 СК України) вбачається, що в разі вимоги позивача про зміну розміру аліментів у вигляді їх збільшення, останній має довести в суді обставини, які виникли після ухвалення попереднього рішення суду та впливають на здатність сплачувати аліменти в раніше стягнутому розмірі. Як вбачається з довідки про доходи № 2529 від 27.05.2014 року ( а.с.7), [PERSON] за період з листопада 2014 року по квітень 2014 року має доход у сумі 1142 грн. 50 коп. щомісячно. Довідки щодо доходів членів її сім'ї, суду не надало, але як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] у теперішній час перебуває у шлюбі. У відповідності до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть від повільність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь- яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, а також прожитковий мінімум, який встановлений Законом України «Про державний бюджет 2014», яким визначено, що для дітей віком від 6 до 18 років він складає з січня 2014 року - 1286 грн. Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і розмір стягнутих з відповідача аліментів необхідно збільшити з 500 грн. до 643 грн., що складатиме 1/2 частину прожиткового мінімуму дитини та буде кращим забезпеченням дитини.

Outcome: approved