Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] на утримання якої відповідач сплачував аліменти згідно рішення суду до її повноліття. На даний час [PERSON] є повнолітньою та навчається на денному відділенні комерційної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Строк її навчання у зазначеному закладі освіти становить з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р., а вартість навчання за вказаний період складає 40 317 грн. Стипендію [PERSON] не отримує, оскільки навчається на платній основі. Позивачка отримує пенсію за віком у розмірі 2 095 грн. 80 коп., але її не вистачає для матеріальної допомоги дочці на оплату навчання, проїзду до місця навчання та у зворотному напрямку, оплату за наймання житла, придбання одягу, харчування, підручників, ліків, тощо. Відповідач працює, має у власності нерухоме майно, регулярно отримує орендну плату, а також не має інших осіб на утриманні. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 5 000 грн., щомісячно до досягнення нею 23-х років. Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки на час її навчання, але не погодився з розміром аліментів зазначеним позивачкою. На обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату, яка за відрахуванням податків та зборів становить 3 461 грн. Крім того, один раз на рік він отримує орендну плату за договорами оренди землі розмір якої після утримання податків становить: 747 грн. 97 коп. за договором оренди №20 від 25.12.2014 р.; 13 грн. 24 коп. за договором оренди №20а від 25.12.2014 р.; 6 845 грн. 37 коп. за договором оренди №102 від 13.08.2018 р. Також відповідач зазначив, що не має у власності іншого нерухомого майна чи рухомого цінного майна та транспортних засобів. Він проживає у житловому будинку, який на праві власності належить дружині. Аліменти, які позивачка просить з нього стягнути перевищують два з половиною рази прожитковий мінімум встановлений законом. Тому відповідач вважає, що аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання мають з нього стягуватись у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись з необхідністю сплати аліментів та заперечивши проти визначеного позивачкою розміру аліментів з підстав зазначених у відзиві. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позовна заява частково обґрунтована і підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). На утримання [PERSON] відповідач сплачував аліменти до її повноліття згідно рішення Лебединського районного суду Сумської області від 24.10.2017 р. (а.с. 11, 32-33). На даний час [PERSON] є повнолітньою та з 01.09.2018 р. навчається на денному відділенні комерційної форми навчання факультету філології та журналістики Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка. Термін навчання становить до 30.06.2022 р. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 40 317 грн. (а.с. 15-16). З довідки виданої СТОВ «Хлібороб» (а.с. 35), вбачається, що відповідач отримує від даного підприємства орендну плату за земельний пай розмір якої без відрахування податків становить 236 грн. 19 коп. щомісячно. З довідки про доходи (а.с. 44), вбачається, що відповідач працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаді верстатника деревообробних верстатів та за період з березня по серпень 2019 року йому була нарахована заробітна плата в розмірі 25738 грн. 16 коп. З договорів оренди землі та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 50-61, 63-65), вбачається що відповідач отримує орендну плату за договорами оренди землі, а саме: 929 грн. 16 коп. за договором оренди №20 від 25.12.2014 р.; 16 грн. 45 коп. за договором оренди №20а від 25.12.2014 р. З договору оренди житлового приміщення (а.с. 66-69), вбачається, що [PERSON] орендує одну кімнату у квартирі [ADDRESS] та за користування нею щомісячно сплачує орендну плату в розмірі 2000 грн. З договору оренди землі та повідомлення ТОВ «Аграрна компанія форвард» (а.с. 62, 79), вбачається, що відповідачу за договорами оренди землі нараховано орендну плату за 2019 рік в розмірі 8503 грн. 56 коп. Станом на 18.09.2019 р. виплата за даними договорами не проводилась. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дочку [PERSON] , яка є повнолітньою та продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, враховуючи доходи відповідача та наявність у його власності нерухомого майна, а саме земельних ділянок, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задоволити частково стягнувши аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., на час її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Суд вважає, що такий розмір аліментів є справедливим по відношенню до потреб [PERSON] та можливостей її батька [PERSON] надавати таку допомогу. Суд не погоджується з доводами відповідача, про те, що аліменти на утримання дочки, мають з нього стягуватись у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка звернувшись до суду з даним позовом просила стягнути аліменти саме у твердій грошовій сумі, тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених нею позовних вимог. Також, суд зазначає, що чинна редакція ч. 1 ст. 184 СК України, не пов`язує можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з нерегулярним, мінливим доходом платника. Крім того, суд вважає, що аліменти, які погодився сплачувати відповідач визначивши їх у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів не є справедливими по відношенню до потреб [PERSON] та його можливостей надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову. На підставі вище наведеного,

Outcome: partial