Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що за рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2015 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 грн. щомісячно. З часу ухвалення вказаного судового рішення, син подорослішав, а відтак потребує більше коштів на його утримання, поте відповідач надати додаткових коштів відмовляється. За обставин не працевлаштування позивачки, наявності на її утриманні ще однієї дитини від другого шлюбу, та зважаючи на задовільне матеріальне становище відповідача який зокрема підробляє неофіційно за кордоном, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як син також відвідує музичну школу, танцювальний гурток та уроки англійської мови, які є платними, просила також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у розмірі 4212 грн. 50 коп. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте від останньої до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Просила задовольнити її вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак останній надіслав на адресу суду відзив на позов, згідно якого частково визнав вимоги позивачки. Посилаючись на його скрутне матеріальне становище не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в сумі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. В іншій частині вимоги позивачки вважає необґрунтованим, через що у їх задоволенні просив відмовити. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне зазначити про наступне. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що за останнім рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2015 року, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх сина, [PERSON] складає 700 грн. щомісячно, по досягненню останнім повноліття (а.с.14-15). Частиною 1 ст. 192 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 зазначив, що за змістом статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому, значне покращення матеріального становища платника аліментів є підставою для звернення матері дитини з позовом до суду про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За даними\~Герцаївської загальноосвітньої\~школи [PERSON] \~ [INFO] \~навчається у\~6\~класі та\~харчується за\~власні кошти\~у шкільній\~їдальні та\~вартість обіду\~на день\~складає 15\~грн. (а.с.53). Приймаючи до уваги, що для утримання неповнолітнього [PERSON] з огляду на його вік, позивачка потребує додаткових зусиль та матеріальних витрат, то визначений у 2015 році розмір аліментів в розмірі 700 грн. щомісячно, з урахуванням зростання споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, є недостатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини. Зважаючи те, що відповідач визнав позов частково і не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1200 грн., враховуючи встановлений законодавством прожитковий мінімум на дитину 2007 року народження, який складає 2118 грн., суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково та збільшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь останньої на утримання сина [PERSON] в розмірі 1300 грн. щомісячно. Посилання позивачки у позовній щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі не меншому половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає безпідставними, оскільки за змістом статті 184 СК України визначення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку має місце виключно при стягненні аліментів, а не при зміні їх розміру. Слід також зазначити, що статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначеному судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Як вбачається\~з довідки\~виданої районним\~будинком дозвілля\~для дітей\~та молоді\~відділу культури\~національностей та\~релігій Герцаївської\~РДА від\~02\~травня 2019\~року,\~ [PERSON] \~відвідує танцювальний\~гурток «Натхнення»,\~у зв`язку\~із чим\~ [PERSON] \~ тобто\~позивачка,\~з 01.04.2016\~року по\~25.07.2017\~оплачувала за\~гурток по\~100\~грн.\~щомісяця,\~а з\~01.02.2018\~року по\~теперішній час\~остання виплачує\~по 150\~грн.\~кожного місяця (а.с.54). Відповідно до довідки Герцаївської музичної школи [PERSON] [INFO] є учнем 2 класу по класу кларнета та його мати [PERSON] протягом 2017-2018 та 2018-2019 навчальних років оплачує навчання у музичній школі по 75 грн. щомісяця та додаткові витрати по 200 грн. щомісяця на трость для кларнету (а.с.55). Отже, оскільки позивачка понесла додаткові витрати пов`язані з розвитком здібностей сина, а саме на відвідання останнім танцювального гуртку в сумі 3750 грн. та музичної школи 4675 грн., а всього 8425 грн., то вимоги останньої щодо стягнення половини вказаних додаткових витрат на сина в розмірі 4212,50 грн. піддягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: partial