Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач - КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафних санкцій. Позовні вимоги мотивовані наступним. 19.09.2013 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № СК-23/0180/13/23/20 за умовами якого позивач надавав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. Так, відповідачем було здійснено останній платіж 14.08.2015 року, що спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 08.06.2016 року має заборгованість: за кредитом - 25 694,09 грн. з яких: 3 304,43 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 3 685,47 грн. - сума несплачених відсотків станом на 08.06.2016 року; 11 954,19 грн. - нарахована пеня за період з 11.03.2015 року по 08.06.2016 року; 6 750 грн. - штраф відповідно до п. п. 6 п. 2.4 договору. У добровільному порядку заборгованість не сплачується, що і стало підставою для звернення до суду. Представник позивача позовні вимоги у направленій до суду письмовій заяві підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'являється, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою представника позивача суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом на підставі наданих позивачем доказів встановлено, що 19.09.2013 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № СК-23/0180/13/23/20 за умовами якого позивач надавав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн., а відповідач ці грошові кошти отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером №267/23від 19.09.2013 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору сплачував не в повному обсязі. Останній платіж відповідачем здійснено 14.08.2015 року, що спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за договором і призвело до виникнення заборгованості. Заборгованість [PERSON] станом на 08.06.2016 року за кредитом складає - 25 694,09 грн. з яких: 3 304,43 грн. - заборгованість по сплаті тіла кредиту; 3 685,47 грн. - сума несплачених відсотків станом на 08.06.2016 року; 11 954,19 грн. - нарахована пеня за період з 11.03.2015 року по 08.06.2016 року; 6 750 грн. - штраф відповідно до п. п. 6 п. 2.4 договору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Судові витрати позивача складаються з судового збору в розмірі 1 378, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved