Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з указаним позовом. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивачка мотивує, тим, що 26 листопада 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами № 20 по вул. Піскова, с. Тубільці, Черкаського району, Черкаської області. В установлений законом шестимісячний строк вона не зверталася до нотаріальної контори та не подавала заяву про прийняття спадщини, оскільки на день смерті батька разом з ним проживала її мати, а також вона не знала про існування заповіту. Після спливу шести місяців позивачка дізналася, що померлий батько 12 листопада 2011 року склав на неї заповіт, відповідно до якого заповів їй все майно, яке буде належати йому на день смерті. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачка у судовому засіданні не визнала позовні вимоги, та просила суд відмовити у задоволені позову. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~26 листопада 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 247403 від 01 грудня 2014 року. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 20 по вулиці Піскова, с. Тубільці, Черкаського району, Черкаської області. \~ \~ \~ \~Позивачка є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0692532 від 21 червня 1965 року, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. \~ \~ \~ \~Померлий [PERSON] 02 листопада 2011 року склав заповіт, яким заповів все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право позивачці. \~ \~ \~ \~Відповідно до матеріалів спадкової справи № 303/2015 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася відповідачка. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини, згідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~1268, ч. 2 ст.\~1269 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин. Обов'язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Відповідно до п. 24\~Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7\~вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Судом встановлено, що позивачка не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини подала до суду 22 червня 2018 року, тобто через три роки шість місяців після смерті спадкодавця. Як пояснила позивачка у судовому засіданні про наявність заповіту на її ім'я їй стало відомо зі слів матері два роки тому, однак з позовом до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вона не зверталася, оскільки вважала, що такий спір можливо врегулювати мирним шляхом з відповідачкою. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Разом з тим, позивачкою не надано суду доказів про поважність причин пропуску строку для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Судом не може бути визнана поважною, вказана позивачкою причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як незнання про існування заповіту, оскільки поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини,\~повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця\~на вчинення цих дій. Крім того, з моменту, коли позивачка дізналася про існування заповіту сплинуло 2 роки, і це не заперечується сторонами по справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, що перешкоджали позивачці звернутися з указаною заявою та стали підставою для пропуску строку. З огляду на викладене, суд не вбачає передбачених ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України у разі відмови у позові \~судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 1217, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: dismissed