Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований в с. Хомяківка, вул. В. Стуса, №23, Снятинського району Івано-Франківської області. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 р. проживали вищезазначені особи. Внаслідок смерті [PERSON], який помер 22.06.1993 р. в с. Хомяківка, Снятинського району, Івано-Франківської області відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини спірного будинковолодіння. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.1997 р. [PERSON] одержала спадщину після смерті [PERSON] на належну йому 1/2 частку даного житлового будинку. Дане свідоцтво не було зареєстрвано в МБТІ за життя померлої тому нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. [PERSON] посвідчила 30.12.2013 р. заповіт на даний житловий будинок на позивачку та відповідачку. Рішенням Снятинського районного суду від 20.11.2017 р. позивачці було надано двохмісячний строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка подала до суду заяву, де зазначила, що проти позову не заперечує, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки від 20.12.2017 р. №2709/02-14, виданої І Снятинською районною державною нотаріальною конторою слідує, що після смерті [PERSON], яка померла 25.02.2016 р. і проживала в [INFO], заведена спадкова справа за № 246/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №479 від 14.07.2016 р. [PERSON],[INFO], жительки с. Ясенів-Пільний, Городенківського району, Івано-Франківської області, заяви про прийняття спадщини за законом №1126 від 20.12.2017 р. [PERSON], [INFO], жительки с. Хомяківка, Снятинського району, Івано-Франківської області та заяви про відмову від спадщини за заповітом №1127 від 20.12.2017 р. [PERSON], [INFO], жительки с. Хомяківка, Снятинського району, Івано-Франківської області. Інших спадкоємців немає. Постановою державного нотаріуса І Снятинської районної державної нотаріальної контори від 20.12.2017 р. №2710/02-31 відмовлено [PERSON], [INFO], жительці с. Хомяківка, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої 25.02.2016 р. на 1/2 частку житлового будинку № 23 по вул. В. Стуса в с. Хомяківка, Снятинського району, Івано-Франківської області. З свідоцтва про народження Серія ІІ-УР №540200, виданого на [PERSON] слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по вул.В.Стуса, №23 в с. Хомяківка, Снятинського району Івано Франківської області. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved