Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, мотивуючи це тим, що вона, через допущені помилки та виправлення у правовстановлюючих документах на будинок, позбавлена можливості оформити спадщину після смерті її тітки - [PERSON], померлої [INFO], а тому вона просить суд встановити факт належності правовстановлюючих документів на майно та визнати право власності на спадкове майно. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, проте надали письмові заяви в яких прохали суд розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], померла тітка позивачки - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді будинку з надвірними будівлями, кий знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до заповіту померла [PERSON] все рухоме і нерухоме майно, яке їй буде належати на день смерті, заповіла позивачці (а.с.15). 18.02.2014 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений будинок, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2014 року, вмотивовану тим, що у правовстановлюючому документі на будинок допущені помилки та виправлення, внаслідок яких неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.16). Так, у свідоцтві про право власності від 29.01.1983 року, у свідоцтві про спадщину за законом від 29.01.1983 року, зареєстровано в реєстрі № 120, виданих державним нотаріусом Петрівської державної нотаріальної контори та у технічному паспорті на жилий будинок номер будинку вказано як [ADDRESS] (а.с.6,7,8,9,10). Дана обставина також підтверджується архівною довідкою виданою Петрівською дільницею Олександрійського МБТІ від 12.02.2014 року № 28, в якій номер будинку теж зазначено як [ADDRESS] (а.с.14). Тоді як із домової книги № 66 та довідки виданої Петрівською дільницею Олександрійського МБТІ від 02.08.1995 року № 452 вбачається, що після перенумерації будинків, будинок належний [PERSON] став обліковуватися за адресою [ADDRESS] (а.с.11,12,13). Рішенням виконавчого комітету Петрівської селищної ради від 28.02.2014 року № 30 було уточнено адресу будинку, належного [PERSON], та визначено адресу [ADDRESS] (а.с.17). Окрім того у свідоцтві про право власності від 29.01.1983 року та у свідоцтві про спадщину за законом від 29.01.1983 року, зареєстровано в реєстрі № 120, мають місце виправлення, що не завірені печаткою та підписом нотаріуса (а.с.6,7). Таким чином, у спадкодавця перебували свідоцтво про право власності від 29.01.1983 року та свідоцтво про спадщину за законом від 29.01.1983 року, зареєстровано в реєстрі № 120, які не відповідають фактичній адресі та місце розташуванні будинку, який в даний час розташований за адресою [ADDRESS]. Вищевказані обставини позбавили позивачку можливості оформити спадщину після смерті її тітки - [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved