Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, яке перейшло їй після смерті батька. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24.11.2014 року помер її батько [PERSON] , який на день смерті постійно проживав та був прописаний ( зареєстрований ) за адресою: с. Катеринівка Бобровицького району Чернігівської області вул. Жовтнева ,11. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за вищезгаданою адресою. 15.03.2007 року батько позивача склав заповіт, у якому все своє майно заповів їй [PERSON] позивачу по справі. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном, а також звернулася до Бобровицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. На земельні ділянки нотаріус видав свідоцтво , а щодо будинку , то нотаріус після перевірки наданих документів встановив, що відсутня первинна реєстрація права власності на житловий будинок , тобто відсутній правовстановлючий документ , в зв»язку з цим вона не може переоформити житловий будинок , про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв»язку з викладеним просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , який перейшов їй по праву спадкування за заповітом після смерті батька . Позивач до суду не з'явилася, в поданій заяві просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує ( а. с.24). Відповідач до суду також не з'явився, в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення ( а. с.21). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 24.11.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Факт смерті підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть ( а. с. 3 ). Як вбачається із довідки Олександрівської сільської ради ( а. с. 4 ) він постійно проживав та був прописаний ( зареєстрований ) в с. Катеринівка Бобровицького району Чернігівської області по вул. Жовтнева , 11. Разом з ним на день смерті ніхто не проживав . 15.03.2007 року спадкодавцем був складений заповіт, яким все своє майно він заповів [PERSON], позивачу по справі ( а. с. 6 ). До числа спадкового майна належить також житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Катеринівка Бобровицького району Чернігівської області, вул. Жовтнева , 11. Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину Бобровицької державної нотаріальної контори ( а. с. 14 ), із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті 24.11.2014 року [PERSON], звернулася його дочка [PERSON] , що також підтверджується і довідкою Бобровицької державної нотаріальної контори ( а. с .22) Дані щодо інших спадкоємців відсутні. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, та виникнення спірних питань щодо належності спадкового майна питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника / спадкоємця/ вирішується в судовому порядку. Отже суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved