Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надавав допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 08.08.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі по 450 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, і визначена грошова сума аліментів 450 грн. не може забезпечити належне утримання дитини. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про зміну розміру аліментів, визначивши їх розмір 1/3 частина від усіх видів заробітку (доходів) відповідача на дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно поданої заяви, позов визнає частково, не заперечує щоб суд визначив розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів). Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до рішення Рівненського районного суду від 08.08.2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі по 450 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З часу постановлення судового рішення про стягнення аліментів пройшов значний час, і визначена грошова сума аліментів 450 грн. на утримання дитини не може забезпечити належне утримання дитини. У сторін змінився матеріальний стан. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII (набрав чинності з 8.07.2017) внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються аліментних зобов'язань. При цьому збільшено мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (замість 30%, як було раніше). В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про зміну розміру аліментів; та про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходів) відповідача. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати допомогу дитині. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у грошовій сумі, в\~ розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В даному випадку враховується, що обовязок з утримання дітей покладається на обох батьків. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач отримує доходи у такому розмірі, з якого у суду були б підстави визначити аліменти у тому розмірі, про який просить позивачка. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved