Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання та лікування малолітнього сина [PERSON], [INFO], в сумі 3 983 грн. 63 коп., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та втрати на правову допомогу в сумі 800 грн. Вимоги мотивує тим, що [PERSON]. є батьком її дитини [PERSON], [INFO], з відповідачем у зареєстрованому шлюбі вона не перебувала. За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2010 р. [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку. Виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, однак від сплати аліментів [PERSON] злісно ухиляється, через що неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.11.2013 р. складає 12 798 грн. 08 коп. З моменту вагітності по даний час відповідач не підтримує з нею та із сином стосунків, не цікавився розвитком дитини, станом його здоров»я. Вона ніде не працює, вимушена постійно займатись дитиною, отримує лише соціальні виплати, проживає в кімнаті гуртожитку із сином, батьком та братом. З 02.09.2012 року по теперішній час її син [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад № 702 Дніпровського управління освіти. За харчування дитини в дитсадку за період з 01.09.2012 р. по 01.07.2014 р. було сплачено кошти в сумі 2 056,32 грн. За період з 21.12.2010 р. по 18.01.2014 р. у зв»язку з погіршенням стану здоров»я сина вона неодноразово вимушена була звертатися за медичною допомогою до клініки «Здорова родина». За вказаний час вона понесла витрати на медичне обстеження та отримання результатів аналізів сина [PERSON] загалом у розмірі 5 910 грн. 93 коп. У зв»язку з цим вважає за необхідне стягнути з відповідача ? частину понесених нею витрат за навчання, на невідкладну медичну допомогу, медичне обстеження та лікування малолітнього сина, що становить суму 3 983,63 грн. Також просить стягнути понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. та судовий збір 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та викладені у позові обставини. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що заявлені вимоги є безпідставними та недоведеними, позивачка не була позбавлена можливості отримувати безкоштовне відвідування лікаря з дитиною у поліклініці, однак зверталася за оплатною медичною допомогою, хоча дитина хворіла лише на звичайні дитячі інфекційні та простудні хвороби, що не пов»язано із систематичним лікуванням та/або якимось ускладненням стану здоров»я. [PERSON] подавала численні позови до відповідача, стягнула з нього пеню за наявну заборгованість по аліментах, позбавила батьківських прав, однак [PERSON] невзмозі сплачувати кошти, оскільки не працює за станом здоров»я, через що звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, який було задоволено, чим доводиться неплатоспроможність відповідача, також останній має ще сім»ю, сина, його дружина не працює, зайнята доглядом за дитиною, якій два роки та яку також потрібно утримувати. Суд, вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження - а.с. 13). У зареєстрованому шлюбі позивач та відповідач не перебували. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 09.11.2010 року та до його повноліття (а.с. 17). Також за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання позивачки у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 22.02.2011 року і до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку, тобто до 22.09.2013 року (а.с. 14, 15). Виконавчі листи за вищевказаними рішеннями суду знаходяться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві (а.с. 18-22). Згідно довідки-розрахунку заборгованості від 01.10.2014 р., виданої державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.10.2014 р. становить в сумі 26 488 грн. 83 коп. З пояснень учасників судового засідання, рішенням суду відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача половину вартості понесених нею додаткових витрат на дитину, а саме оплачені кошти за навчання в дитсадку в сумі 2 056,32 грн., а також за лікування дитини в сумі 5 910 грн. 93 коп. з яких ? частина становить у розмірі 3 983,63 коп. На підтвердження вимог позивачкою надана довідка Управління освіти Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.07.2014 р. у якій зазначено про те, що дитина [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад Дніпровського району № 702, за період з 01.09.2012 р. по 01.07.2014 р. була сплачена за харчування дитини сума 2 056,32 грн. (а.с. 93, 94). З даної довідки убачається, що оплата нараховувалась відповідно до кількості днів відвідування дитиною навчального закладу, а саме помісячно в межах сум від 23,01 грн. до 175,35 грн. Разом з тим, згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON], розмір аліментів на утримання дитини з 01.02.2013 р. по вересень 2014 року нараховувався як непрацюючому із середньої заробітної плати по місту Києву, тобто помісячно підлягало до сплати в межах сум від 1 172,04 грн. до 1 403 грн. Враховуючи зазначене, оскільки позивачкою дошкільному навчальному закладу сплачувалися кошти за харчування дитини, суд вважає, що дані витрати пов»язані з утриманням дитини, а не, як зазначає позивачка, з додатковими витратами на навчання сина, тому вони включаються до аліментних виплат, які зобов»язаний відповідач сплачувати на дитину за рішенням суду. За викладених обставин суд вважає, що в цій частині вимоги про стягнення коштів в сумі 1 028,16 грн. (1/2 частина від суми 2 056,32 грн.) є безпідставними, тому задоволенню не підлягають. Позивачка також суду пояснила, що дитина [PERSON] на диспансерному обліку не знаходиться, вона зверталася до лікарів клініки «Здорова родина», консультації яких оплачувала, у зв»язку з хворобою дитини на кишкові розлади (стафілокок, дисбактеріоз) та простудними захворюваннями, при цьому до дільничного дитячого педіатра місцевої поліклініки не зверталася, оскільки вважає його некваліфікованим спеціалістом, тому записи у медичній картці щодо хвороб дитини відсутні. Про обстеження та лікування дитини сторін по справі свідчать надані позивачкою консультативні заключення, результати дослідження, квитанції та чеки аптек. У зв»язку з викладеним суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню кошти понесені позивачкою як витрати на проведення медичних аналізів дитини, узі та чеки аптек по оплаті придбаних ліків за призначеннями консультативних заключень, а саме слід врахувати наступні сплачені кошти: 100 грн. (а.с. 30, 31), 240 грн. (а.с. 30, 32), 48,38 грн. (а.с. 38, 39), 160 грн., 271,93 грн., 52,75 грн., 74,74 грн. (а.с. 41, 42), 164 грн. (а.с. 43), 180 грн. (а.с. 45), 14 грн., 52 грн. (а.с. 49), 14 грн., 80 грн. (а.с. 62), 121 грн. (а.с. 69), 131,23 грн., 79,50 грн. (а.с. 74, 75), 80 грн. (а.с. 77), 50 грн. (а.с. 82), 14 грн., 52 грн., 63 грн. (а.с. 83), 237,79 грн., 76,95 грн., 40,82 грн. (а.с. 84, 85), 66,95 грн. (а.с. 88), 180 грн. (а.с. 90), що загалом складає суму 2 645 грн. 04 коп. Отже, судом встановлено наявність особливих обставин, які зобов»язують сторони нести додаткові витрати на дитину, пов»язані з її лікуванням. В частині оплат консультацій лікарів клініки «Здорова родина» слід відмовити, оскільки позивачка не була позбавлена можливості звернутися до лікарів місцевої клініки для лікування дитини, послуги яких безкоштовні, питання щодо оплатних медичних консультацій та вибору медичних установ з відповідачем позивачкою не погоджувалося, крім того, [PERSON] також суду не надано доказів про неналежне медичне обслуговування спеціалістів місцевої клініки. Представником відповідача заявлялося клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки ряд платежів позивачкою здійснено понад три роки, що передують зверненню до суду з даним позовом. Однак, спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України, тому на них строк позовної давності не поширюється. Частиною 1 ст. 20 СK України визначено, що до вимог, які випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Kодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 185 СK України, не поширюється дія норм Цивільного кодексу про позовну давність. Згідно ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З огляду на положення ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька незалежно від сплати ним аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Визначаючи розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину суд враховує те, що відповідач з 17.01.2013 року звільнений з роботи, з 12.06.2014 р. перебуває на обліку в Дніпровському районному центрі зайнятості як безробітний, на утриманні має ще одного малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно повідомлення Київської міської клінічної лікарні № 5 від 26.06.2014 р., [PERSON] хворіє на хронічний вірусний гепатит С та потребує комплексного клініко-лабораторно-інструментального обстеження для призначення лікування. У зв»язку із зазначеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути ? частку додаткових витрат на дитину, пов»язаних з її лікуванням, а саме 661 грн. 26 коп., так як вони підтверджені фінансовими документами та відповідними призначеннями лікарів щодо цього (загальна сума 2 645,04 грн. : 4). В частині вимог стягнення оплати за харчування у дитячому закладі слід відмовити, оскільки дані витрати компенсуються стягнутими за рішенням суду аліментними платежами на утримання дитини. [PERSON] також просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн., проте на підтвердження понесених позивачкою таких витрат доказів не надано, оскільки у наданій суду квитанції від 11.07.2014 р. платником являється Свириденко, яка не є учасником судового засідання та представником позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial