Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] в якому зареєстрований [PERSON] Після розірвання шлюбу по теперішній час [PERSON] в даному будинку не проживає, його реєстрація носить формальний характер а тому вона вимушена звернутись до суду та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №39 розташованого за адресою вул. Коротка в м. Підгородне Дніпропетровського району, Дніпропетровської області та зняти відповідача з реєстраційного обліку. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Встановлено, що [PERSON] належить будинок [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 27.05.2002р. (а.с. 10) [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, однак в зазначеному будинку не проживає. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 156, 158 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно положень ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Таким чином, відповідач втратив право користування будинком, оскільки таке право було надано йому власником зазначено будинку внаслідок його відсутності більше ніж 6 місяців без поважних причин за вказаною адресою. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання проводиться на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 114 грн. 70 коп. судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову.

Outcome: partial