Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 15.08.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Шлюбні відносини між сторонами не склалися. Відповідач, будучи батьком синів у добровільному порядку не надає коштів на їх утримання на момент звернення до суду між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дітей. За таких обставин позивачка просить суд: 1) розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.08.2003 року у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис 1005; 2) стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття; 3) визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15.08.2003 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Подружжя мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. (а.с.5, 6) Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні стосунки припинено, мешкають окремо, майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З урахуванням того, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливе, оскільки позивач не бажає проживати разом як подружжя, укладений між сторонами шлюб відповідно до вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, матеріальне становище відповідача, та те що він є батьком синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відтак суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, аліменти сплачувати їх матері - позивачу по справі [PERSON] , починаючи стягнення з 13.04.2020 року. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити позовну вимогу в повному обсязі та визнати місце проживання дітей разом з матір`ю. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved