Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 2007 року перебували у фактичних шлюбних відносинах і мають сина [PERSON], [INFO]. З липня 2014 року вони припинили фактичні шлюбні стосунки і з того часу проживають окремо. Дитина проживає з нею. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини при тому, що є особою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, стягнень по виконавчим листам не має, а тому повинен таким чином влаштовувати своє життя, щоб забезпечувати себе та свою дитину. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти лише у розмірі 300 грн., мотивуючи свої заперечення тим, що він постійної роботи не має, в даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка вагітна, а тому не має можливості сплачувати щомісячно по 600 грн. на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON] визнаний батьком [PERSON] за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 1 червня 2009 року (а.с.18). З липня 2014 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою, що не заперечує відповідач і вбачається з довідки виконкому Великодочинської сільської ради (а.с.8). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідач систематичних витрат на утримання дитини не несе, домовленості щодо утримання дитини між сторонами немає, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Вона працює, однак її заробітної плати, яка становить близько 1000 грн. на місяць недостатньо для забезпечення усім необхідним, створення нормальних умов для життя та розвитку дитини, при тому, що з 1 вересня 2015 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1455 грн. Крім того, позивачка має на утриманні ще одну дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Також суд враховує, що відповідач на даний час не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, а тому повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо своєї дитини, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме її життєві потреби. Що стосується його згоди сплачувати 300 грн. на утримання дитини щомісячно, то ця сума аліментів недостатня, щоб задовольнити мінімальні потреби дитини. За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору. Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved