Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

позивачка просить суд визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідно до акту державної комісії про прийняття закінченого будівництвом індивідувального житлового будинку, господарських та побутових споруд, садового будинку в експлуатацію від 07 лютого 2002 року вона є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровані вона, її дочка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та зять [PERSON]. Її дочка розірвала шлюб із своїм чоловіком [PERSON]. [PERSON] зареєстрований в будинку, однак з квітня 2009 року не проживає, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує, речей, які б належали відповідачу в будинку немає. Вона має намір отримати субсидію на житлово-комунальні послуги та звернулася з проханням до відповідача знятися з реєстраційного обліку. Однак до даного часу відповідач з реєстраційного обліку не знявся, жодних витрат по утриманню будинку та оплаті комунальних послуг не несе. Вона самостійно утримує будинок, оплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти. У зв'язку з тим, що вона не може вирішити дане питання в добровільному порядку, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в засідання суду повторно не з`явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином - повідомленням в газету «Черкаський край». Про причину своєї неявки відповідач суд не повідомив. А тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з`явився без поважних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на основі наявних в матеріалах справи доказів та у відсутності представника позивача, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причину неявки в суд не повідомили. Заслухавши позивачку, яка не заперечує проти розгляду даної справи у відсутності відповідача та третьої особи, свідків, а також вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідно до акту державної комісії про прийняття закінченого будівництвом індивідувального житлового будинку, господарських та побутових споруд, садового будинку в експлуатацію від 07 лютого 2002 року (а.с.14) позивачка [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ВУЖКГ № 23 від 12 червня 2015 року (а.с.10) та копії будинкової книги (а.с.11-13) на даний час в будинку зареєстровані позивачка [PERSON], її дочка [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] та зять [PERSON]. Дочка позивачки розірвала шлюб із своїм чоловіком [PERSON], який зареєстрований у вказаному будинку, однак з квітня 2009 року не проживає, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує, речей, які б йому належали в будинку немає, що стверджується актом депутата Ватутінської міської ради від 15 червня 2015 року (а.с.8), а також дані факти в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що дійсно зять позивачки [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує, речей, які б належали відповідачу в будинку немає. Проте знятися з реєстраційного обліку квартири відповідач в добровільному порядку не бажає. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено строк, протягом якого за особою зберігається житлове приміщення, такий строк становить шість місяців. Після спливу цього терміну, відповідно до ст. 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування житловим приміщенням в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO] втратившим право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 48 Закону України «Про власність» та

Outcome: approved