Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач, Національний Фармацевтичний університет, звернувся у суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість по сплаті освітніх послуг в розмірі 22863,17 грн. В обґрунтування позову зазначає, що\~ у вересні 2017 року між Національним фармацевтичним університетом в особі виконуючої обов`язки ректора\~ [PERSON] , ТОВ «Барака компанія Україна» в особі директора [PERSON] та громадянином Узбекістану [PERSON] укладено договір № 142-17/о від 22 вересня 2017 року, предметом якого є обов`язок виконавця за рахунок коштів відповідача (студент за договором), який направлений фірмою на навчання виконавцю, здійснити освітню підготовку студента для отримання ним освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю «Фармація, промислова фармація», термін навчання 4 роки 10 місяців. На підставі наказу виконуючої обов`язки ректора університету № 291-ст від 26 вересня 2017 року відповідача зараховано на 1-й курс 2017-2018 н.р. за спеціальністю «Фармація, промислова фармація» (магістр) на денну форму навчання. Загальна вартість освітніх послуг що надавалися відповідачу та яку відповідач повинен був сплатити позивачу становила суму, що у гривні складає еквівалент 17500 доларам США.\~Розмір плати в розрахунку на один навчальний\~рік становив еквівалент 3500 доларам США. На момент подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 873 доларів США, що становить еквівалент 22863,17 грн на день нарахування заборгованості, що підтверджується довідкою про сплату за навчання студента. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 22.09.2017 року між Національним фармацевтичним університетом в особі виконуючої обов`язки ректора\~ [PERSON] , ТОВ «Барака компанія Україна» в особі директора [PERSON] та громадянином Узбекістану [PERSON] укладено договір № 142-17/о від 22 вересня 2017 року, предметом якого є обов`язок виконавця за рахунок коштів відповідача (студент за договором), який направлений фірмою на навчання виконавцю, здійснити освітню підготовку студента для отримання ним освітнього ступеня «Магістр» за спеціальністю «Фармація, промислова фармація», термін навчання 4 роки 10 місяців. На підставі наказу виконуючої обов`язки ректора університету № 291-ст від 26 вересня 2017 року відповідача зараховано на 1-й курс 2017-2018 н.р. за спеціальністю «Фармація, промислова фармація» (магістр) на денну форму навчання. Загальна вартість освітніх послуг що надавалися відповідачу та яку відповідач повинен був сплатити позивачу становила суму, що у гривні складає еквівалент 17500 доларам США.\~Розмір плати в розрахунку на один навчальний\~рік становив еквівалент 3500 доларам США. На момент подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 873 доларів США, що становить еквівалент 22863,17 грн на день нарахування заборгованості, що підтверджується довідкою про сплату за навчання студента. Згідно ч.2\~ст.4 Закону України «Про вищу освіту»\~іноземці та особи без громадянства, у тому числі закордонні українці, які постійно проживають в Україні, особи, яких визнано біженцями, та особи, які потребують додаткового захисту, мають право на здобуття вищої освіти нарівні з громадянами України, у тому числі за рахунок коштів державного або місцевого бюджету. Інші іноземці та особи без громадянства можуть здобувати вищу освіту за кошти фізичних (юридичних) осіб, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавством або угодами між закладами вищої освіти про міжнародну академічну мобільність. Відповідно до\~ст. 45 Закону України «Про вищу освіту», особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом. Відповідно до п.5 ч.1\~ст.46 ЗУ «Про вищу освіту»\~підставами для відрахування здобувача вищої освіти є зокрема\~порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання. За ч.2\~ст. 653 ЦК Україниу разі розірвання договору, зобов`язання сторін припиняються. Згіднго п. 2.3.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за надані послуги відповідно до п.3 договору. Пунктом 4.2 договору визначено, що дострокове припинення навчання можливо зокрема в разі наявності академічної неуспішності студента, в разі несплати або неповної оплати послуг за навчання в строки встановлені контрактом. Згідно із ч.1ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно з ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За ч.2 ст.903 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату, а якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані освітні послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору про надання освітніх послуг № 142-17/о від 22.09.2017 р. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та у повному обсязі підтверджені доказами, а тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті освітніх послуг в розмірі 22863 грн. 17 грн. На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім при подачі позову в сумі 2270грн.

Outcome: approved