Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2014 року серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради від 09.12.2003 року за № 310/4. У будинку зареєстровано четверо осіб: позивач- [PERSON], відповідач - [PERSON], син позивача (третя особа) - [PERSON], син позивача (третя особа) -[PERSON]. Позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.09.1984 року Московським відділом запису актів цивільного стану м. Харкова, актовий запис № 1105. Від спільного шлюбу позивач з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [PERSON]. З вересня 2013 року позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. З цього часу [PERSON] в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі. Позивачка, як власник квартири, має право вимагати усунень будь-яких порушень її права власності. Оскільки позивачка обмежена у користуванні та розпорядженні своїм майном, що відповідач не проживає у квартирі більше року, що договір про збереження житла за його відсутності між позивачкою та відповідачем не укладався, жодних домовленостей щодо того не було, позивачка хоче усунути порушення її права власності та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання, позивачка не з'явилася. Надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відзиву або заперечення на позов не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС Харківській області № 7063 від 09.11.2017 року підтверджено, що відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позов ну заперечував (а.с.17). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позов ну заперечував (а.с.18). Третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно, просили суд розглядати справу у відсутність їх представника. Покладаються на рішення суду (а.с.28-29). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Конституція України та Цивільний кодекс України визначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 41 Конституції України, ст. 321 Кодексу). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 319 ЦК України). Зміст права власності визначає право власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд (ст. 317 ЦК). Суб'єктами права власності є Український народ, фізичні особи та юридичні особи (ст.ст. 2, 318 ЦК України). Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2014 року серії [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради від 09.12.2003 року за № 310/4. (а.с.4). Загальна площа квартири - 62,3 кв. м., житлова площа - 38,1 кв. м. В спірному житловому будинку окрім позивачки зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], син позивачки (третя особа) - [PERSON], син позивачки (третя особа) - [PERSON]. Дана обставина підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видана начальником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Енергія» [PERSON] 21.10.2017 року (а.с.10). Як пояснила у позовній заяві позивачка, з 2013 року відповідач виїхав з будинку, не проживає за місцем реєстрації більше року, майна в будинку не має та не приймає участь у сплаті комунальних платежів. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що вони є сусідами позивачки, та відповідач [PERSON] дійсно тривалий час не проживає у спірному будинку, будь-які особисті речі останнього у будинку відсутні. Вищевказані обставини також підтверджуються актом про проведення огляду для підтвердження факту проживання [PERSON], який було складено 08.12.2017 року за адресою: [ADDRESS] свідками [PERSON], [PERSON] (а.с.33). Крім того, суду також надано відповідь від начальника Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області [PERSON] № 5723/119-66/01/16 від 03.11.2017 року відповідно якої з 01.01.2014 року по 03.11.2017 рік [PERSON] не звертався з заявами, скаргами про вчинення перешкод у проживанні за адресою: [ADDRESS] до Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області (а.с.23). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі більше ніж один рік і має бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] На підставі ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 316-319, 321 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64,162 ЖК України суд, -

Outcome: approved