Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що вона з відповідачем 25 квітня 2018 року зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння. Подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ майна між ними немає. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, на примирення не згідна. Син проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач працездатний, хоча офіційно не працює, але має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Інших осіб на утриманні відповідач не має. А тому просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка в судове засідання не з`явилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачкою документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 25 квітня 2018 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Суд вважає, що сім`я сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу, на думку суду, суперечить інтересам позивачки, яка не бажає продовжувати подружні відносини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей він не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. А тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти в твердій сумі на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Також, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 840,80 грн. - суму судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду. Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду з вимогою про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved