Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 2 584, 24 гр. безпідставно утриманих з її пенсії коштів. Посилається в позові на те, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні м.Києва та отримує пенсію за віком. Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року за її позовом зобов»язано відповідача перерахувати та виплатити їй пенсію за віком відповідно до вимог ст.ст.40, 42 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та п.п.3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530»Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», починаючи з 01.02.2011 року з урахуванням виплачених сум. Після перерахування розмір її пенсії склав 2491, 55 гр. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 року постанова Солом»янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року була скасована і в позові їй було відмовлено. В зв»язку з цим відповідачем був проведений перерахунок її пенсії і з квітня 2014 року був визначений у сумі 1854, 19 гр. Починаючи з січня 2014 року відповідач без її згоди став утримувати з її пенсії кошти, виплачені на підставі постанови Солом»янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року, загальна сума утримань склала 2584, 24 гр. Вважає, що відповідач не мав права без її згоди проводити утримання з пенсії, так як переплата пенсії була здійснена на підставі постанови суду, а її скасування не є підставою для стягнення з неї переплаченої суми, оскільки відсутня її вина в цьому. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. Подала до суду заяву, якою просить розглядати справу в її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Підтвердила обставини та підстави утримання коштів з пенсії позивачки. Зазначила, що утримання переплаченої позивачці суми пенсії було проведено Управлінням у порядку ст.50 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Вважає дії Управління законними і просить у позові відмовити. В подальшому, після дачі пояснень у справі, представник відповідача в судове засідання не з»явилася, подала заяву і просить закінчувати розгляд справи в її відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Загальні підстави для виникнення зобов»язання у зв»язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом»янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському р-ні м. Києва здійснити перерахунок пенсії позивачки, як працюючого пенсіонера, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, яка враховується для обчислення пенсії, з 01.02.2011 року та виплатити недоплачену їй суму. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 року постанова Солом»янського районного суду м. Києва від 31.03.2011 року була скасована, винесена нова, якою в позові було відмовлено. / а.с. 11 - 19 / Представник відповідача суду пояснив, що постанова Київського апеляційного адмінінстративного суду була отримана Управлінням 02.01.2014 року. Спеціаліставми Управління пенсія позивачки була приведена до відповідність і станом на 02.01.2014 року склада 1854,19гр. На підставі протоколу № 19 від 14.03.2014 року було прийнято рішення утримувати з пенсії позивачки, починаючи з травня 2014 року, по 10% до повного погашення переплаченої суми. 30.10.2014 року позивачка подала заяву про припинення стягнення та надала кивтанцію про погашення залишку переплати пенсії в сумі 1447, 39 гр. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача. За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов»язковою для суду. Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України ««Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та « Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачкою завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії,а також зловживань з боку відповідачки при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав і на ці обставини в судовому засіданні не посилався. Як зазначено вище, сума переплаченої пенсії позивачці на підставі постанови суду складає 2583,21 гр. 30.10.2014 року позивач подала до Управління заяву та квитанцію, якою погасила залишок переплаченої суми 1447, 39 гр. добровільно, що не суперечить ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». / а.с. 33 - 37 / За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача на її користь 1 135, 82 гр.

Outcome: partial