Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 11.12.2003 перебувала в шлюбі з відповідачем, який за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2013 шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд стягнути аліменти на утримання доки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини, проте, вважав, що визначений позивачкою розмір є завищеним і просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.12.2003 сторони перебували в шлюбі, який за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2013 розірвано. [PERSON] народилася 18 квітня 2005 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №070816, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області, складено відповідний актовий запис №40. [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з нею проживає її дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується поквартирною карткою, затвердженою Департаментом організаційного забезпечення Черкаською міською радою. Дитини перебуває на утрманні матері. Відповідач допомогу на утримання доньки надає не регулярно. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 20.09.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ст.ст. 3, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial