Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач КП «Житлосервіс «Добробут» звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що гуртожиток, розташований за адресою Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, буд. 30, є комунальною власністю і знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Добробут». [PERSON] був наданий ордер на користування кімнатою № 218 по вул. Танкистів, буд. 30 в м. Сєвєродонецьку, та на його імя був відкритий особовий рахунок зі сплати житлово-комунальних послуг. 25.12.2013 р. було здійснено перевірку фактичного мешкання за вищезазначеною адресою та встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у гуртожитку по вул. Танкистів, 30/218 у м. Сєвєродонецьку з 2013 р. та не сплачує комунальні послуги. Повторно 29.09.2014 р. було здійснено перевірку фактичного мешкання за вищевказаною адресою та встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у гуртожитку по вул. Танкістів, 30/218 у м. Сєвєродонецьку з 2013 р. та не сплачує комунальні послуги. Відповідач ігнорує їхні вимоги шляхом довгострокової несплати житлово-комунальних послуг, заборгованість по яким станом на 01.09.2014 р. складає 3 086,28 грн. У звязку з тим, що відповідач не мешкає без поважних причин за своїм місцем реєстрації, тобто не використовує житло за цільовим призначенням, не сплачує комунальні послуги, позивач вимушений звернутися до Сєвєродонецького міського суду з даною заявою, адже зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позивач КП «Житлосервіс «Добробут» про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, але його представник у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, згідно заяви просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причину неявки в судове засідання не повідомив, про день час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевказане, суд визнає причину неявки відповідача у судове засідання неповажною, та вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Чинним законодавством порядок визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку не передбачений, тому єдиним положенням про надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та порядком їх утримання є [PERSON] Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки». Відповідно до ст. 8 ч. 7 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), тому суд вважає можливим також застосувати до вказаних правовідносин в якості аналогії закону норми Житлового кодексу України в частині порядку визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що гуртожиток, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, буд. 30, є комунальною власністю та знаходиться на балансі позивача КП «Житлосервіс «Добробут», зареєстрований та використовується як гуртожиток, згідно довідки № 898 від 30.09.2014р. КП «Житлосервіс «Добробут». Згідно довідки № 3365 від 24.09.2014 р., виданої КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: вул. Танкистів, будинок 30, кімната № 218, зареєстрований [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копій актів перевірки фактичного проживання від 25.12.2013 року та 29.09.2014 року, відповідач [PERSON] фактично не мешкає у вищевказаній кімнаті з листопада 2013 року та не сплачує комунальні послуги. Відповідно до загальної інформації щодо нарахування та сплати за комунальні послуги з особового рахунку № 0915403002180 загальна заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за адресою м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, буд. 30, кім. 218, станом на 01.09.2014 року, складає 3 086 грн. 28 коп. Відповідно до п.п. 1, 2 [PERSON] Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року N 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», яке встановлює порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання, гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Згідно п. 9 наведеного Положення жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Відповідно до п. 15 наведеного Положення жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом. Згідно аналізу даного Положення та норм Житлового кодексу України, а також позовної заяви та доданих до неї доказів, відповідач [PERSON] порушує умови проживання в гуртожитку, а саме не мешкає в ньому, а дані обставини, з урахуванням наведених позивачем доказів, суд не ставить під сумнів. Враховуючи дані обставини, а саме, що відповідач [PERSON] дійсно в кімнаті № 218 гуртожитку, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Танкистів, буд. 30, не мешкає, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право користування наведеною кімнатою. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved