Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], яка була тіткою позивачки. Померла [PERSON] за життя склала заповіт від 19.02.2012 р., яким все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно померлої, зокрема квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] скористався своїм правом на відмову від прийняття спадщини на користь позивачки, остання звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відповідь про відмову у зв'язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказану квартиру. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявсь належним чином, завчасно. Суд, заслухавши представника позивачки [PERSON] дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області [PERSON], померла [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис №70. Відповідно до копії рішення Новокаховського міського суду від 30 листопада 2010 року позов [PERSON] задоволено. Розірвано договір довічного утримання, укладений 08.05.1992 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON] Визнано за [PERSON], [INFO] права власності на квартиру по [ADDRESS]. Повернено [PERSON] квартиру по [ADDRESS]. Як вбачається з копії заповіту 19 жовтня 2012 року, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою, [PERSON], народжена [INFO] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого все належне їй майно де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті та на що за законом вона буде мати право, вона заповідає в рівних частках [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З матеріалів інвентаризаційної справи №17277, заведеної на квартиру [ADDRESS], слідує, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.04.1992 року виконком Новокаховської міської ради в особі Завади Л.М., діючої на основі довіреності від 25.10.1991 року продав, а [PERSON] придбала на підставі рішення виконкому №62 від 17.03.1992 року квартиру [ADDRESS]; даний договір посвідчено державним нотаріусом 24 квітня 1992 року та зареєстровано в реєстрі за №1-1720. Відповідно до копії спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], [PERSON] 10.03.2013 року звернулась до приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Як слідує із заяви [PERSON], яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, останній відмовляється від прийняття спадщини за заповітом, посвідченого Новокаховською державною нотаріальною конторою Херсонської області 19 жовтня 2013 року за реєстровим №1-1446 на вказане майно та на будь-яке майно, що належить померлій на користь [PERSON]. Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], якій належала спірна квартира на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 24.04.1992 року, померла [INFO]. Позивачка по справі [PERSON] є спадкоємицею за заповітом, і 10.03.2013 року звернулась з заявою про прийняття спадщини; [PERSON] який також є спадкоємцем за заповітом відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується письмовою заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Так, згідно з ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO], листом від 18.09.2013 року приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що для оформлення спадщини необхідно надати оригінал правовстановлюючого документа на майно, яке належало померлій, якого позивачка немає, тому рекомендовано звернутись до суду. Разом з тим, суд констатує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від підприємств, установ і організацій відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Згідно до ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат», будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Відповідно до ст.1297 ЦК України та ст. 66 Закону України «Про нотаріат» оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Стаття 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. З вищенаведеного слідує, що лист приватного нотаріусу Новокаховської державної нотаріальної контори від 18.09.2013 року, на який посилається представник позивачки, як на відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, не можна вважати відмовою нотаріуса від вчинення нотаріальних дій, оскільки він містить лише роз'яснення щодо необхідності надати спадкоємцем правовстановлюючого документа на майно, яке належить померлій. Доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину за заповітом, позивачем не надано. Крім того, суду також не надано жодного доказу про неможливість отримати відповідно до ст. 53 Закону України «Про нотаріат», п. 1.2 глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, дублікату правовстановлюючого документа на спірну квартиру, який як встановлено в судовому засіданні зберігається в інвентаризаційній справі. Посилання представника позивача, в позовній заяві про те, що померла не зареєструвала своє право власності на спірну квартиру після розірвання договору довічного утримання, як на підставу, що унеможливлює прийняття спадщини, не заслуговує на увагу, оскільки згідно із п. 1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваним за рішенням суду, зокрема на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем своїх обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передано (ч.1 ст. 756). Як вбачається із матеріалів справи договір довічного утримання 08.05.1992 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] (Гончаренко) розірвано рішенням Новокаховського міського суду 30 листопада 2010 року, яке набрало законної сили, тобто ще за час життя [PERSON], в зв'язку з чим квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі ст. 1218 ЦК України увійшла до спадкової маси. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed