Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Водоканал» (далі за текстом - КП «Водоканал») звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в обґрунтування позову вказавши наступне. Відповідачі проживають в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства в повному обсязі не вносить, у зв`язку з чим за період 01.04.2017 о 28.02.2021, за ними утворилась заборгованість у розмірі 7574 грн. 43 коп. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача на користь КП «Водоканал» заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 7574 грн. 43 коп. та стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 13.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи. 06.12.2021 від представника позивача Пармузін А.С. надійшла заява про закриття провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 06.12.2021 через канцелярію суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшла спільна заява, в якій відповідача просили суд закрити провадження у справі, оскільки заборгованість яку просить стигнути з них позивач була сплачена в повному обсязі у розмірі 7574 грн. 43 коп., додавши до заяви копії квитанцій. просили суд вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності ч. 1 ст. 142 ЦПК України, та стягнути 50 відсотків судового збору, просили розгляд справи провести без їх участі. В судовому засіданні представник позивача Пармузін А.С. просив залишити без розгляду подане ним клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із сплатою відповідачами боргу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідачі визнають позов повністю, та що відповідачами було сплачено заборгованість у розмірі 7574 грн. 43 коп. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 06.05.2021 №04-47/1717, №04-47/1716, №04-47/1718. Загальні положення про плату за комунальні послуги та строки їх внесення передбачені ст.ст.67, 68 Житлового кодексу України, та визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст.20, ч.1,2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017 року, який набрав чинності 10.12.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення», яке є обов`язковим для виконання на всій території м. Запоріжжя, визначено, що збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству «Водоканал». Згідно довідки КП «Водоканал» та розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , за період з 01.04.2017 по 28.02.2021, відповідачі мають заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення загальним розміром 7574 грн. 43 коп. Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростовується, тому на підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Підчас судового розгляду представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки станом на 06.12.2021 заборгованості у відповідачів за послугами з централізованого водопостачання та водовідведення немає. Тобто, спір між сторонами було вирішено після відкриття по справі провадження. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Європейський суд з прав людини зазначає, що поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи, що відповідачами сплачено заборгованість, про яку заявлено у позовній заяві, що підтверджується копіями квитанцій №0.0.2332472649.2 від 09.11.2021 на суму 2188 грн. 83 коп., №0.0.02332472649.1 від 09.11.2021 на суму 4673 грн. 91 коп. та поясненнями представника позивача, проте таку оплату проведено після відкриття провадження у справі, провадження не може бути закритим у зв`язку з відсутністю предмета спору. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачами погашено наявну заборгованість після відкриття провадження в справі. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що документально підтверджені, у розмірі 1135 гривень 00 копійок. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1135 гривень 00 копійок, на підставі ст. 540 ЦК України, у рівних частках.

Outcome: approved