overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивачка у листопаді 2016 р. звернулась до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 09.10.2015 р. був розірваний. Від цього шлюбу [INFO] позивачка народила сина - [PERSON] та [INFO] дочку - [PERSON]. Проте, відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільних дітей, не піклується про них та не допомагає, участі у вихованні дітей не приймає. Позивачка зазначає, що діти перебувають на повному її утриманні, однак її дохід не надає можливість гідно утримувати неповнолітніх та належно забезпечувати їх життя, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його доходу щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні представник позивачка подав заяву, яку підтримала позивачка про зміну та уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник просить стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій формі у розмірі 2 000 грн. щомісячно по 1 000 грн. на кожну дитину починаючи з 01.01.2017 р., оскільки за листопад та грудень 2016 р. відповідач аліменти сплатив (а.с. 26-27). Відповідач в судовому засіданні позов з урахуванням змін визнав та не заперечував проти його задоволення, про що подав письмову заяву (а.с. 28). Суд, заслухавши сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] з урахуванням їх змін та уточнень, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивачка у листопаді 2016 р. звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.08.2011 р. Від шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки між один одним, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Тривалий час позивачка з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають окремий бюджет, у зв'язку з чим позивачка просить не надавати строк для примирення та шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 2, 25). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивачка у листопаді 2016 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1994 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що з осені 2011 р. спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживають окремо оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні підтримала, а відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивачка у листопаді 2016 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1987 року. Від цього шлюбу спільних з відповдіачем неповнолітніх дітей поизвачка не має. Позивачка зазначила, що з серпня 2016 р. вона з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати та залишити прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, зазначивши, що позивачку любить та не бажає розривати з нею стосунки, проте, підтвердив, що тривалий час він з позивачкою спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1987 р. (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Наміру зберегти сім'ю сторонами в судовому засіданні не встановлено, при цьому, позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав, як і належних обґрунтувань своїх заперечень, наміру зберегти сім'ю судом не встановлено, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивачка у листопаді 2017 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що їй та відповідачу належить в рівних долях по ? частині квартира № [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що вказана квартира складається з двох кімнат і на теперішній час у сторін є спір щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, при цьому, відповідач заперечує щодо виділення позивачці у користування конкретної житлової кімнати, чинить постійно перешкоди, у зв'язку з чим позивачка просить суд усунути їй перешкоди в користуванні вказаною вище квартирою та встановити порядок користування спірною квартирою, відповідно до якого виділити позивачці кімнату загальною площею 49,9 кв.м. з виходом на балкон, відповідачу виділити окрему ізольовану кімнату загальною площею 14,5 кв.м., інші приміщення загального призначення залишити в загальному користуванні сторін. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 23, 24). Одночасно відповідачем подана копія Свідоцтва про зміну його прізвища, а саме: з «[PERSON]» на «[PERSON]» (ас. 22). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 155 ЖК України, ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка у листопаді 2017 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2002 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила сина [PERSON] та [INFO] р. дочку [PERSON]. Позивачка зазначила, що з червня 2015 р. вона з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини та з вересня 2016 р. почали проживати окремо, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати та змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]», при цьому, позивачка зазначила, що з відповідачем досягнуто згоди щодо місця проживання їі спільних дітей після розірвання шлюбу, які залишаються проживати з позивачкою. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивачка у листопаді 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, який уточнила у квітні 2018 року, в якому посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 31.07.1999 року. Шлюб було розірвано 10.11.2005 року. Під час шлюбу позивачка за рахунок коштів, отриманих в дар, придбала квартиру № [ADDRESS]. Просила визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру № [ADDRESS]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Подав до суду письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, однак просив судові витрати покласти на позивачку. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі. Відповідача. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги. Судові витрати покласти на позивачку. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засіданні не зявилася. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1999 року (а.с. 26-27). Шлюб між сторонами розірвано 30.11.2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, та після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Уланова» (а.с. 4). 06.03.2000 року позивачка згідно договору купівлі-продажу придбала квартиру № [ADDRESS] (а.с. 5). Зазначена квартира була придбана позивачкою за рахунок грошових коштів, отриманих в дар від вітчима позивачки [PERSON] з метою забезпечення виїзду позивачки з квартири № [ADDRESS] та зняття її з реєстрації за цією адресою, що підтверджується розпискою від 29.11.1999 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 КпШС України (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи наявні у справі письмові докази, визнання відповідачем позовних вимоги, викладені у відзиві на позов та заяві представника відповідача, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити . Відповідно до ст. 141 ЦПУК України судові витрати відносяться за рахунок позивачки, через те, що позивачка не вчинила дії, направлені на досудове врегулювання спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачка у листопаді 2018 р. звернулась до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2 000 грн. на утримання дитини, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що у період з 12.07.2013 р. по 13.11.2018 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У період шлюбу, [INFO] р. позивачка народила сина [PERSON], проте, відповідач ухиляється від матеріального утримання їх спільної дітини, не піклується про неї та не допомагає, участі у вихованні сина не приймає. Позивачка зазначає, що малолітній син перебуває на повному її утриманні, однак її дохід не надає можливість гідно утримувати дитину та належно забезпечувати її життя, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, телефонограмою повідомив суд про визнання позову та не можливість прибуття до суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивачка у листопаді 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2002 року. Від даного шлюбу позивачка народила [INFO] р. сина [PERSON] та [INFO] р. сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем з жовтня 2017 р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 11, 12). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка у листопаді 2018 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 2015 р. зареєстрований відповідач, який тривалий період часу у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, не бере участі в утриманні квартирі, а тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. 05.12.2019 р. відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві (ас. 38). 26.12.2019 р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що постійно проживає у м. Севастополі, а тому не має можливості прибути до м. Києва та знятися з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири (ас. 34). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved