Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що з 05.12.2014 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вона не працює, доглядає за дитиною. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка не зявилася, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити. Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2017 року було направлено судове доручення до Чечеловського районного суду м.Дніпро області\~ про допит\~ відповідача [PERSON] за місцем його знаходження. З Чечеловського районного суду м.Дніпро надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON], згідно яких він позов визнав, зазначив, що не заперечує проти стягненням аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини у вказаних сумах. Суд вважає за можливе розглянути справу \~у відсутності сторін, по наявних у справі документах. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у звязку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] з 05.12.2014 року перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-КИ № 288632 від 05.12.2014 року (а.с. 10). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖС № 292326 від 30.09.2015 року батьком [PERSON], записаний [PERSON] (а.с.11). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов'язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір та строки виплати аліментів, між позивачем та відповідачем не укладався. Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі №6-35893св12). Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до положень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №3 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 04-19/6-83 від 03.01.2017 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], за зазначеною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с. 8). У звязку з викладеним, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матірю, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1355 грн. до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст.77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Статтею 79 Сімейного кодексу України встановлений час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Так, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України). Згідно із ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, тому, суд вважає підлягаючими задоволенню позовні вимоги позивачки у частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі 1600 грн. щомісячно. Відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечує, про що надав письмову заяву. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини.

Outcome: approved