Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 26 жовтня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утримані. Зазначає, що відповідач надає 500 грн. допомоги на утримання дитини, однак, вказана сума є незначною. Посилається на те, що утримання дитини потрібно значних коштів, так як останній є інвалідом дитинства, має органічне ураження ЦНС, симптоматична епілепсія, генералізовані тоніко - клонічні напади, частота 1 раз на три місяці, часткова атрофія зорових нервів, важка розумова відсталість, потребує постійного догляду, а тому вона не має можливості працювати. Зважаючи на викладене просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн., до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву та просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому вказував на те, що він є інвалідом ІІІ групи, отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства розмір якої становить 1452 грн. Також посилався на те, що він проживає у господарстві своїх батьків, не має професії, ніде на даний час не працює, через поганий стан здоров'я та психо - фізичні вади та не може влаштуватися на роботу. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав пояснення надані ним у відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 26.10.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON] [INFO], який проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дитина [PERSON], є інвалідом з народженням, має органічне ураження ЦНС, симптоматична епілепсія, генералізовані тоніко - клонічні напади, частота 1 раз на три місяці, часткова атрофія зорових нервів, важка розумова відсталість. Згідно експертного рішення ЛКК № 41 від 19.03.2015 року дитина [PERSON] не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, нагляду інших осіб, не здатний до спілкування та не може контролювати свою поведінку. Крім того, рекомендовано вживати постійно медичні препарати, зокрема, кепру по 500 мг 2 рази на день, при участінні судомних нападів - сібазон по 2 мл в/м. Постійний догляд за дитиною здійснює позивачка [PERSON], яка на даний час не працює, отримує соціальну допомогу дитини інваліда в розмірі 2 960,40 грн. на місяць. Позивач [PERSON] має ІІІ групу інвалідності, діагноз: помірна розумова відсталість, емоційно - вольова нестійкість, внаслідок органічного ураження ЦНС у дитинстві, отримує державну соціальну допомогу інваліда з дитинства розмір якої становить 1452 грн. При цьому є працездатним, показані роботи з невеликого об'єму, без надмірної психо - емоційної напруги - робітник сільського господарства, пакувальник, прибиральник. Однак, встановлено, що відповідач на даний час не працює, допомагає по господарству своїх батьків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'ята матеріальнестановище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01.07.2018 року становить 1944 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що дитина є інвалідом дитинства, батько дитини, ніде не працює, не має нікого на утриманні, є інвалідом ІІІ групи, може працювати і надавати утримання своїй дитині, а також те, що позивачка не працює, так як змушена постійно доглядати дитину, яка не може самостійно себе обслуговувати, розмір аліментів слід визначити в твердій грошові сумі 1 100,00 гривень на місяць. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial