overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON], а саме - житлового будинку з надвірними будівлями. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] , актовий запис №34. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно , а саме - житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в [ADDRESS]. Належність даного житлового будинку померлій підтверджується: технічним паспортом КП РОБТІ від 03.01.2014 року та випискою з погосподарської книги №14 , особовий рахунок [NUMBER] від 28.07.2014 року. Згідно довідки КП РОБТІ №24534 від 03.01.2014 року право власності на даний житловий будинок не зареєстровано. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері і своєчасно прийняла спадщину після її смерті в силу ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року) , вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Липківської сільської ради Гощанського району №853 від 28.07.2014 року. Окрім неї , інших спадкоємців після смерті матері немає і на спадщину ніхто не претендує. В даний час позивачка хоче оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі , однак не може цього зробити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, що підтверджується листом-відмовою нотаріуса №255/02-14 від 14.06.2014 року . Тому позивачка була змушена звернутися до суду. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав , викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Липківської сільської ради Гощанського району в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивачки та враховуючи , що представник відповідача , позов визнав і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст. ст. 548, 549 ЦК України( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, або шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Будівельників, 1. В обґрунтування своїх вимог вказували, що їй належить ? частина вказаного будинку, однак свідоцтво про право власності, яке підтверджувало первину реєстрацію будинку за нею було втрачено, тому посилаючись на положення ст. 392 ЦК України просила визнати за нею право власності на це майно. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від представника позивачки на адресу суду надійшла заяви з проханням справу розглядати без його участі та участі позивачки, а позов задовольнити. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до рішення виконкому Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 січня 1990 року за позивачкою було визнано право власності на житловий будинок, розташований по вул. Будівельників 1, в смт Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області. На підставі цього рішення, 25 січня 1990 року виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради їй було видано свідоцтво про право приватної власності на зазначений житловий будинок, яке вона зареєструвала в комунальному в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». В той же час, відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 1992 року в цивільній справі за позовом [PERSON] за ним було визнаного право власності на ? частину цього будинку. Інша - ? частина будинку залишилася на праві власності за [PERSON] В теперішній час вона звернулася до реєстратора за реєстрацією своєї частини власності на будинок, але отримала відмову, оскільки не представила документ, підтверджуючий право власності на будинок, який був виданий при первісній реєстрації будинку, так як зазначене свідоцтво було втрачено за невідомих обставин. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок, в його ? частині, належить на праві приватної власності позивачці, але через відсутність правоустановлючого документу на нього вона не може зареєструвати за собою цю власність, тому її позов слід задовольнити, захистивши порушене право шляхом визнання за нею права власності на ? частину будинку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею у порядку спадкування за законом після стерті батька [PERSON] права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку - рілля в масиві № [NUMBER] , ділянка № 7 площею 2,9536 га та на земельну ділянку - пасовище в масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , площею 0,0749 га на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Спадщину позивачка прийняла своєчасно. Рішенням Дубенського міськрайоного суду від 16 січня 2018 року визнано за позивачкою право власності на майно в порядку спадкування за законом, а саме на житловий будинок, що належав померлому. При звернені до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, а саме на право на завершення приватизації на земельну ділянку - рілля в масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] площею 2,9536 га та на земельну ділянку - пасовище в масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , площею 0,0749 га на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад, позивачці було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів. Листами Привільненської сільської ради № 620 від 08 липня 2019 року та Мирогощанської сільської ради № 804 від 08 липня 2019 року, позивачці було рекомендовано звернутися до суду, оскільки її батько не встиг за життя оформити технічну документацію та правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки. Просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки: рілля в масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] площею 2,9536 га та пасовище в масиві № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , площею 0,0749 га на території Мирогощанської та Молодавської сільських рад. Представник позивача [PERSON] , згідно поданої заяви, просить справу розглянути без її участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує. Представники відповідача: Мирогощанської сільської ради та Молодавської сільської ради, належно повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явились. Згідно поданих заяв, просять розгляд справи провести без участі їх представників, позовні вимоги визнають. Від третьої особи - Дубенської районної державної адміністрації надійшла заява про слухання справи без участі представника райдержадміністрації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Позивачка доповнила свої позовні вимоги та просить визнати заповіт , який 01.07. 2014 року склала [PERSON] на користь [PERSON] та заяву [PERSON] від 19.06. 2014 року про скасування заповіту на її користь, - недійсними. Так як для складання мотивованого рішення необхідно значний час, відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України слід винести коротке рішення та надати сторонам право ознайомитися з мотивованим рішенням 15 березня 2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ДП № 120225, виданого 12.04.2002 року та зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 4041 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,520 га, розташованої на території Юр»ївської селищної ради Юр»ївського району Дніпропетровської області. Виявивши бажання укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ФГ »Сонячне» позивачка в травні місяці 2014 року звернулася до відділу Держземагентства в Юр»ївському районі Дніпропетровської області з відповідною заявою, однак 16.05.2014 року отримала відповідь про те, що між нею та відповідачем по справі ТОВ »Украгрополісся» вже існує договір оренди належної їй земельної ділянки , зареєстрований 27.12.2012 року за № 122590004001976, що стало для позивачки великою несподіванкою, оскільки остання ніколи не укладала та не підписувала з відповідачем договору оренди , належної їй земельної ділянки, з будь-якими додатками до нього та актом прийому-передачі землі. 04.07.2014 року представник позивачки [PERSON] звернувся до чергової частини Юр»ївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про те, що невстановлені особи підробили підписи в договорі оренди землі, укладеному між позивачкою та ТОВ »Украгрополісся», яка була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань, при цьому в ході досудового розслідування слідчим була призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку судового експерта сектору №21 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 21.08.2014 року встановлено, що підписи в договорі оренди земельної ділянки , укладеному між позивачкою та ТОВ »Украгрополісся», в акті прийому-передачі земельної ділянки та додатку № 1 до Договору оренди земельної ділянки виконані не позивачкою, а іншою особою, що, як зазначала позивачка, свідчить про відсутність у неї намірів передавати свою земельну ділянку в оренду відповідачу та вчиняти будь-які дії для виникнення між нею та відповідачем взаємних прав та обов»язків. Посилаючись на вищевикладене, а також, вказуючи, що спірний договір оренди, окрім того не містить ряд істотних умов, а саме щодо відповідальності за несплату орендної плати, умов і строків передачі земельної ділянки орендарю, існуючих обмежень стосовно використання земельної ділянки, відповідальності сторін, умов передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, позивачка,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні [PERSON] обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником домоволодіння по [ADDRESS]. В будинку зареєстровані її донька та онука - відповідачі по справі. З вересня 2005 року відповідачі, без поважних причинне проживають, речі не зберігають. Вони мешкають в м. Харкові. На теперішній час він бажає розпорядитись належним їй будинком, однак без зняття з реєстрації відповідачів вона це не може зробити. Просить суд усунути перешкоду в користуванні власністю та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час слухання справи були належним чином повідомлений судовою повісткою. За таких обстави суд дійшов висновку про можливість розглянути справу без їх участі на підставі наявних матеріалів і доказів, ухваливши заочне рішення. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є власницею домоволодіння по [ADDRESS]. Як вбачається з копії домової книги та довідок з Біленьківської селищної ради зареєстровані [PERSON], [PERSON] по [ADDRESS] з 03.09.2005р. Згідно акту складеного депутатом Біленьківської селищної ради 24.01.2015р. [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] не проживають з 09.2005р. Згідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що відповідачі не живуть в спірній квартирі без поважної причини більш як рік, не порушувала питань на протязі 14 років про вселення в це житло, тому в житлі не нуждаються, і таким чином вимоги позивача законні і обґрунтовані.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, вона являється власником будинку [ADDRESS] Кіровоградської області. Відповідачка по справі доводиться позивачці колишньою невісткою, вона проживала в цивільному шлюбі з її сином, тому вона зареєструвала її у власному будинку, але вже більше двох років відповідачка по справі виїхала, та її місце проживання позивачці невідоме, тому позивачка була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Третя особа позов визнав та просив його задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Позивачка по справі являється власником будинку [ADDRESS] Кіровоградської області на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 28.02.2005 року виконкомом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується (а.с. 11). В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі проживала в цивільному шлюбі з сином позивачки, тому остання зареєструвала невістку за місцем проживання з 14.07.2006 року, що підтверджується копією домової книги (а.с. 12-13), але вже більше 2-х років відповідачка не проживає з сином позивачки та її місце проживання їм невідоме, що підтверджується актом обстеження будинку (а.с. 14). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачки за адресою реєстрації більше двох років підтверджується актом обстеження будинку складеного депутатом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області. (а.с. 14). Статтею 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищезазначені обставини, та враховуючи що відповідачка по справі визнала позов, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користуванням житлом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрована в даній квартирі. Також крім неї у зазначеній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] і її донька [PERSON]»я Олександрівна, однак з серпня 2011 р. її донька з онукою не проживають в [INFO], а переїхали на постійне місце проживання до м. Волгоград Російської Федерації. Позивач несе витрати за комунальні послуги, сплачуючи відповідно до кількості зареєстрованих осіб в квартирі. На підставі викладеного просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою № 64 по вул. В. Бердичівська, 83 в м. Житомирі. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, направили до суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог [PERSON] Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 64, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 83 на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.4, 6) У зазначеній квартирі, відповідно до довідки КК «Ком Енерго-Житомир» від 12.02.2016 року № 540, зареєстрована донька [PERSON], [INFO] та онука [PERSON]»я Олександрівна (а.с.3) Однак, відповідачі з 2011р., виїхали з вказаного житла. Відповідачі житлом не цікавляться та комунальні платежі за користування квартирою не сплачують, тому суд прийшов до висновку, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем належного йому майна, однак, оскільки за життя спадкодавець не оформив правовстановлюючі документи на належну йому частку квартири, вона не може оформити свої права на спадщину. В судове засідання сторони не з»явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка на позові наполягає, представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності в рівних частках: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1999р. З копії довідки -характеристики на об»єкт нерухомого майна від 26.12.2013р. видно, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. [INFO] [PERSON] помер, як видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. З відповіді Другої Луганської держнотконтори від 07.04.2014р. видно, що після [PERSON], померлого [INFO] заведена спадкова справа № 80/2014р., заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину подала 11.02.2014р. [PERSON] Той факт, що позивачка є донькою померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На час смерті [PERSON] у шлюбі не перебував, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Позивачка з 2005р. зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER]. Постановою Другої Луганської державної нотаріальної контори від 14.02.2014р. представнику позивачки [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на належне йому майно. Стаття 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з того, що позивачка на час смерті [PERSON] проживала разом з ним та вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, тобто що фактично прийняла спадщину у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] після смерті батька, суд вважає вимоги позову обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved