Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 26.12.2014 року до їх будинку приїхав [PERSON] та просив позичити кошти так як його двоюрідна сестра онкологічно хвора і він повинен їй допомогти в лікуванні. Крім того пояснював, що ці кошти йому необхідні для розрахунку із шофером Буського заводу по виготовленню твердого палива де відповідач працює генеральним директором, так як із заводом вчасно не розрахувався інвестор. Передзвонивши за номером візитки на завод і впевнившись що [PERSON] дійсно працює ген директором у присутності чоловіка позичила відповідачу 5 000 гривень, зі строком повернення до 20 січня 2015 року. Після чого, на підтвердження укладеного договору позики відповідач видав їй розписку. У встановлений строк, тобто до 20 січня 2015 року відповідач борг не повернув. На прохання позивачки про добровільну сплату боргу відповідач не реагує. Постільки на даний період їй необхідо провести операцію і для цього потрібно значні кошти, а відповідач відмовляється повернути бор, позивачка просила стягнути з відповідача в судовому порядку суму боргу 5 000 гривень та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заслухавши позивачку та свідка, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості. Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують боргові відносини з договору позики. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мініму доходів громадян. Згідно ст.1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику ( кошти у такій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження наявності заборгованості у відповідача позивачкою надано розписку із зазначенням дати написання - 26.12.2014 року в сумі 5000, 00 грн, строк повернення до 20.01.2015 року. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що в грудні місяці 2014 року його дружиною дійсно в їх будинку було надано [PERSON] в борг кошти 5000.00 грн., який обіцяв, що поверне їх до 20.01.2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з досліджених в суді доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки борг в загальній сумі 5 000.00 грн.. Так як, позовні вимоги задоволенні, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - 243 грн. 60 коп., за сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved