Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та фізичною особою - резидентом України [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-06996-271212, відповідно до умов якої публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надало [PERSON] споживчий кредит у розмірі 1721 грн.00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом зі ставкою 0,01 % в рік. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених цим кредитним договором. Оскільки [PERSON] порушив умови кредитного договору, а саме не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 08 квітня 2014 року становить 2172,12 грн., з яких: 1767,27 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,09 грн. - заборгованість за відсотками, 404,76 грн. - заборгованість за комісіями, а тому позивач просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача Духота І.В. не з'явився, однак у поданій ним позовній заяві просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце такого повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та фізичною особою - резидентом України [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №003-06996-271212, за умовами якої позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 1721 гривень на придбання певного майна, зі сплатою відсотків виходячи зі ставки 0,01% в рік, а останній зобов'язався щомісячно сплачувати платежі в строки, визначені цим договором, а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором. Також встановлено, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 08 квітня 2014 року становить 2172, 12 грн., з яких: 1767,27 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,09 грн. - заборгованість за відсотками, 404,76 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. У відповідності до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно п.2.7 ч.2 кредитного договору від 27 грудня 2012 року, позивач відкрив відповідачу рахунок для погашення заборгованості №29093007561404 в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.1 ч.5 цього договору, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок підприємства, який вказаний у п.п.3.3 ч.3 вищевказаного договору, з метою оплати товару. У відповідності до п.2.3 ч.5 цього договору відповідач до підписання договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до законодавства України. Згідно ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняття пропозиції, якщо інше не вказане у пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до п.п.2.4, 2.5 ч.2 цього договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки 0,01% в рік. Процентна ставка є фіксованою. За обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий період у 0 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0%. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1,75% за місяць. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, враховуючи те, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за договором №003-06996-271212 від 27 грудня 2012 року, тому суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Також з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем судові витрати.

Outcome: approved