Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач, кредитна спілка «Полтава і полтавці», звернувся до суду із вказаним позовом, згідно якого просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], на його користь заборгованість за відсотками за договором кредиту в розмірі 29 578 грн. 77 коп.; стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №190, згідно якого позивач надав [PERSON] в кредит грошові кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп. строком на 24 місяці з 15 липня 2008 року по 15 липня 2010 року, а [PERSON] зобов'язався погасити кредит з процентною ставкою в розмірі 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту. Відповідачем порушено графік розрахунків, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4 928 грн. 76 коп., внаслідок чого кредитна спілка «Полтава і полтавці» звернулась до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 12 вересня 2011 року позовні вимоги зщадоволено, стягнуто з боржника заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 4 928 грн. 76 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 21 243 грн. 12 грн. за період з 16 серпня 2008 року по 21 січня 2011 року. Позивач зазначає, що вказане судове рішення не виконано. Оскільки, як вказує позивач, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин кредитного договору, у зв'язку із чим не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язння та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним, позивач і вимушений звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості. Представник позивача, кредитної спілки «Полтава і полтавці»- Хоменко В.П. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи це тим, що позивач вже звертався до суду із позовом про стягення заборгованості за кредитним договором, але не скористався правом стягнути з відповідача потрійну ставку відсотків. На цих підставах [PERSON] вважає, що позивачем втрачено право стягнення з нього потрійної ставки відсотків по кредитному договору. Окрім того відповідач вважає, що потрійний розмір відсоткової ставки, нарахований від суми кредиту, за своєю правовою природою є неустойкою (пенею, штрафом) та, враховуючи рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2011 року, з нього вже було стягнуто неустойку в розмірі 21 243 грн. 12 коп. Таким чином, позивач у даному позові застосовує до відповідача подвійну санкцію одного і того ж виду за одне і те саме правопорушення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 15 липня 2008 року між кредитною спілкою «Полтава і полтавці» та [PERSON] було укладено кредитний договір за №190, за умовами якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 5 000 грн. для споживчих потреб терміном на 24 місяці зі строком повернення до 15 липня 2010 року, та з процентною ставкою за користування кредитом 0,19% щоденно на суму залишку по кредиту. [PERSON] зобов'язався щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту та остаточно погасити кредит до 15 липня 2010 року. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 21 січня 2011 року становила 26 171 грн. 88 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 4 928 грн. 76 коп., прострочена заборгованість за процентами - 21 243 грн. 12 коп., яка нарахована за період з 16 серпня 2008 року по 21 січня 2011 рік та потроєна у відповідності до умов кредитного договору. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 4 928 грн. 76 коп., суму відсотків за користування кредитом в сумі 21 243 грн. 12 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» судові витрати. Відповідно до частини 3 статті 61 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку із викладеним, а також враховуючи думку відповідача, який не заперечує факт наявності заборгованості, суд вважає достовірно доведеним факт порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту та наявності заборгованості перед позивачем у зв'язку із зазначеним фактом. 28 листопада 2013 року на адресу [PERSON] позивачем було надіслано повідомлення №575 про наявність заборгованості із повернення суми кредиту та процентів, а також повідомлено про здійснення до цього часу нарахування відсотків; відповідачу запропоновано погасити зазначену заборгованість в термін до 8 грудня 2013 року. Як встановлено в судовому засіданні, борг відповідачем не погашено. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Вимогами частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 6.2 кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж а три дні кредитор має право подвоїти процентнту ставку вказану у пункті 1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості; у випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку, починаючи з останньої дати сплати кредиту. Процентна ставка, відповідно до пункту 1.4 кредитного договору, становить 0,19 %. Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із пунктом 7.1 кредитного договору, цей договір набирає чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). Тобто, дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення відсотків, пені, збитків та інших штрафних санкцій, передбачених договором, до дня повного розрахунку. Доводи відповідача стосовно того, що з нього вже було стягнуто неустойку в сумі 21 243 грн. 12 коп., а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд сприймає критично, оскільки зазначену суму за рішенням Крюкіського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 12 вересня 2011 року було стягнуто за період з 16 серпня 2008 року по 21 січня 2011 рік. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання [PERSON] свого зобов'язання, що випливає з кредитного договору, та вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за відсотками за період з 22 січня 2011 року по 10 грудня 2013 року в розмірі 29 578 грн. 77 коп. Оскільки, статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «Полтава і полтавці» суму судового збору в розмірі 295 грн. 78 коп.

Outcome: approved