Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Фінансова підтримка» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості згідно договору про надання кредиту (кредитна лінія) № 400К від 10 серпня 2011 року з відповідачів солідарно в сумі 501 691 (П'ятсот одна тисяча шістсот дев'яносто одна) грн. 27 коп., з [PERSON] в сумі 91412 (Дев'яносто одна тисяча чотириста дванадцять) грн. 31 коп. та судових витрат по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою належним чином повідомлених відповідачів, від яких не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд розглядає справу в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши доводи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню з наступних підстав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2011 року між відповідачем - [PERSON] та позивачем - Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» було укладено договір про надання кредиту (кредитна лінія) №400К, відповідно до якого, з урахуванням додаткових угод № 1, 2, 3, 4 Кредитна спілка «Фінансова підтримка» відкрила [PERSON] відновлювальну кредитну лінію в сумі 500000 (п'ятсот тисяч) грн. 00 коп. строком по 09.12.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з 10сепня 2011 року по 30 червня 2012 оку за ставкою 24,0%, з 01 липня 2012 року по 20 серпня 2013 року за вавкою 36,0% річних, з 21 серпня 2013 року по 09 грудня 2015 року за ставкою 26,0% річних на умовах строковості, зворотності та платності, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Факт отримання грошових коштів у сумі 500000 грн. підтверджується виписками по особовому рахунку позивача в Харківському РУ ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» за 10.08.2011р., 25.08.2011р., видатковим касовим ордером №346 від 11.08.2011р. Згідно з умовами п.п. 2.1., 2.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування кредитом у відсотках від суми кредиту та нараховуються на залишок заборгованості за кредитом. Сплата процентів здійснюється 3 1-го по 10-е число місяця згідно з графіком розрахунків, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проценти за користування позикою виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів, цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, [PERSON] протягом дії кредитного договору щомісячні платежі (зі сплати процентів) сплачував несвоєчасно, а з 10.05.2014р. припинив їх сплату взагалі. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до п. 3.2.4. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути повністю кредит, сплатити нараховані проценти та штрафні санкції незалежно від настання строку виконання зобов'язання у випадку невиконання своїх зобов'язань зі сплати кредиту або процентів протягом місяця після того, як не було отримано належного платежу за кредитом. На забезпечення виконання [PERSON] (боржник) зобов'язань за договором про надання кредиту (кредитна лінія) №400К від 10.08.2011 року між КС «Фінансова підтримка» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) укладений договір поруки №400/П/1 від 10.08.2011 року, у якому [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед позивачем за виконання боржником [PERSON] всіх його зобов'язань, що виникли з зазначеного договору про надання кредиту, а саме повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, сплату неустойки та збитків. Пунктом 1.2. договору поруки №400/П/1 від 10.08.2011р. поручитель підтвердив, що йому відомо про можливість зміни кредитором процентної ставки за кредитом та пред'явлення вимог щодо дострокового погашення зобов'язань за договором про надання кредиту. Підставами відповідальності поручителя є несплата боржником суми кредиту та відсотків або їх частки за користування кредитом у встановлений договором про надання кредиту строк (п. 2.2. договору поруки). Пунктом 4.3. договору поруки №400/П/1 від 10.08.2011р. передбачено, що договір діє до повного виконання зобов'язань боржника за договором про надання кредиту та продовжується у разі, коли строк дії договору про надання кредиту подовжено за угодою між кредитором і боржником. Враховуючи, що термін дії договору про надання кредиту (кредитної лінії) №400К від 10.08.2011р. продовжено додатковим договором №4 від 09.08.2013 року до 09.12.2015 року (договір про надання кредиту діє до закінчення строку дії кредитної лінії, визначеного п. 1.1. цього договору), договір поруки також продовжений до 09.12.2015 року. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручительвідповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Суд враховує також роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», що договір кредитної лінії є різновидом кредитування, в якому у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то в силу положень статей 509, 533, 638, 1054 ЦК України договір поруки є дійсним у випадку укладення після нього додаткових угод до кредитного договору про надання чергового траншу (п. 21.). в зазначеній постанові Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ також роз'яснює, що якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо (терміну дії кредитної лінії) без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (кредитора і поручителя), а отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання (п. 22). 22.01.2014р. позивачем в адресу відповідачів направлені вимоги про дострокове повернення всіх кредитних коштів та сплату нарахованих процентів на загальну суму 553976,69 грн. В порушення зазначених норм закону, умов кредитного договору, відповідачі зобов'язання перед позивачем належним чином не виконали, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідно до пункту 5.1.2. договору про надання кредиту позичальник сплачує кредитній спілці проценти за користування кредитом в розмірі процентної ставки, зазначеної в п. 1.1. Кредитного договору, збільшеної на 6,0% річних, від суми заборгованості за кредитом за кожен день прострочки до дня повної сплати прострочених щомісячних платежів, а з 10.08.2013 року - збільшеної на 10,0% річних, від суми заборгованості за кредитом за кожен день прострочки. Підвищена ставка процентів підлягає стягненню з боржника [PERSON], щодо поручителя [PERSON] - заборгованість визначена згідно з розрахунком №2 - додатком до позовної заяви за процентною ставкою 24% за весь період нарахування процентів. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів та на підставі статей 11, 525, 526, 530, 554, 610, 612, 1050 ЦК України, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з положеннями частини 1 статі 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу. Судові витати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду і документально підтверджені, підлягають стягненню на його користь з відповідачів пропорційно до задоволених вимог в порядку статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved