Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому вказує, що вона є власником жилого будинку № 85 по вул. Анапській у м. Запоріжжі, у якому зареєстрована та проживає. У даному жилому будинку зареєстровані, але не проживають онука позивачки [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], у звязку з тим, що з 2013 року проживають поза межами України. Реєстрація і не проживання відповідачки та неповнолітнього сина у спірному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном, вона несе додаткові витрати на утримання належного їй майна. Оскільки відповідачка перестала бути членом сімї позивачки, остання просить суд позбавити [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] права користування жилим приміщенням у жилому будинку № 85 по вул. Анапській у м. Запоріжжі та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. Судова повістка, направлена відповідачці за вказаною у позові адресою та адресою реєстрації її місця проживання, повернута до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», т.я. за вказаною адресою вона не проживає. Відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання чи листування, а тому відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений про час і місце судового розгляду. У звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст.. 224-226 ЦПК України. Представник 3-ї особи - Ленінського районного відділу у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.1989 року на праві власності належить жилий будинок № 85 по вул.. Анапській у м. Запоріжжі. У вказаному жилому будинку зареєстровані позивач та її чоловік, а також відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки голови квартального комітету від 20.11.2015 року. Відповідачка та її син з 2013 року у вказаному будинку гне проживає, т.я. виїхала на постійне місце проживання за межі України, не несуть витрат на утримання житла. Таким чином, реєстрація відповідачки та її сина у вказаному будинку і їх непроживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном. Крім того, позивач несе додаткові витрати повязані з утриманням нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже, відповідачка та її неповнолітній син мають бути позбавлені права користування жилим приміщенням та зняті з реєстрації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Анапська, 85.

Outcome: approved