Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що її мати [PERSON] померла [INFO], що стверджено свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, за яким належне їй все майно мати заповіла їй та сестрі. На день смерті матері належав житловий будинок в [ADDRESS]. З приводу спадкування вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори і їй 25.01.2011 року Жовківською державною нотаріальною конторою видано свідоцтва про право на спадкування будинку в [ADDRESS] (спадкова справа № 159/2010 реєстри №120 та 122) Право власності вже зареєстровано, що стверджено витягами з реєстру прав власності виданого Червоноградським МБТІ. Свідоцтво видано на ім»я [PERSON], яке змінила на «[PERSON]». Сестра від спадкування відмовилася. Оскільки їй вже належить будинок на праві власності в цілому, вона звернулася до Жовківської міської ради про передачу у власність земельної ділянки, однак там повідомлено, що 16.12.2008 року рішенням 17-ї сесії у-демократичного скликання матері передано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. в м. Жовкві цільове призначення якої «для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд» на підставі чого вже навіть погоджені межі. Вона звернулася до землевпорядної установи з приводу отримання Державного акту на ім»я матері, де їй повідомили, що мати дійсно розпочала приватизацію земельної ділянки, такій вже присвоєно кадастровий номер, виготовлено реєстраційну картку, виписано Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім»я матері, який підписано головою Жовківської міської ради, однак такий не видано матері в зв'язку з її смертю, там їй роз»яснено, що слід звертатися до суду з приводу отримання Державного акту. Позивачка в судове засідання не прибула, однак подала заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак ними надіслано лист про розгляд справи у відсутності їх представників. Дослідивши фактичні обставини справи за матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити з наступних підстав. З свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Жовківським відділом РАЦС вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яку прийняла її дочка [PERSON] в цілому, оскільки другий спадкоємець від спадкування відмовилася в користь [PERSON] про що подала заяву в нотаріальну контору. Про те, що позивачка є дочкою спадкодавця стверджено свідоцтвом про народження, дошлюбне прізвище «[PERSON]» змінила після одруження на «[PERSON]», а надалі на «[PERSON]». З свідоцтв про право на спадщину за заповітом (спадкова справа № 159/2010 реєстри № 120 та 122) виданих Жовківською державною нотаріальною конторою вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] успадковано позивачкою в цілому. З рішення Жовківської міської ради № 26 від 16.12. 2008 року вбачається, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. цільове призначення якої «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» Рішенням № 46 від 10.07.2009 року Жовківської міської ради уточнено площу земельної ділянки, яка передана їй у власність згідно рішення Жовківської міської ради 326 від 16.12.2008 року в розмірі 928 кв.м по [ADDRESS]. На підставі зазначених рішень спадкодавцем при житті розпочато дії по приватизації наданої їй земельної ділянки, що стверджено технічною документацією із землеустрою яка вимагалася на той час та присвоєнням ділянці кадастрового номера 4622710100:01:008:0139, виготовлено реєстраційну картку, виписано Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] серії ЯИ №677633, однак не видано в зв»язку із її смертю. Відповідно до ст. 1225 ч. 2 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або користування земельною ділянкою на якій вони розміщені із збереженням її цільового призначення. Згідно роз»яснень листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про практику розгляду судами справ про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а спадкоємцям відмовлено завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що позивачка набула права власності в порядку спадкування на житловий будинок в [ADDRESS] в цілому, а спадкодавцем [PERSON] при житті розпочато дії по приватизації земельної ділянки в [ADDRESS] площею 1000 кв., площа якої надалі уточнена до 0,0928 га цільове призначення якої «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та виготовлено Державний акт № серії ЯИ №677633, який підписано головою міської ради, а відтак [PERSON], як спадкоємець має право звершити приватизацію земельної ділянки, яка надана її померлій матері без зміни цільового призначення та отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку. Оскільки судом встановлено, що надана [PERSON] земельна ділянка площею 1000 кв.м, надалі уточнена, то позовні вимоги щодо завершення приватизації слід задовольнити частково, а саме в частині площі ділянки, яка уточнена і така становить 0,0928 га.

Outcome: partial