Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» в особі Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 57 368 грн. 46 коп., посилаючись на те, що 23.05.2011 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав та обовязків якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLаЖГА00036667,згідно з п.п. 1, 2, 3, 9, 10 якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 11 500 грн., на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23.05.2014 року, згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п. 1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Однак, [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, у звязку з чим станом на 08.08.2015 року обсяг невиконаних зобовязань за кредитним договором № BLаЖГА00036667 від 23.05.2011 року складає 57\~368 грн. 46 коп., в тому числі: 6684 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 3 823 грн. 75 коп. заборгованість по сплаті комісії, 44 064 грн. 49 коп. штраф за несвоєчасне виконання зобовязань. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Взявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.05.2011 року між ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]», правонаступником прав та обовязків якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № BLаЖГА00036667,згідно з п.п. 1, 2, 3, 9, 10 якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 11 500 грн., на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 15 % річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23.05.2014 року, згідно з графіком, який є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 вищезазначеного кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п. 1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором (а.с. 4). Відповідно до п. 2.4.2 вищезазначеного кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору (а.с. 8-9). Згідно з 2.5.2 кредитного договору № BLаЖГА00036667 від 06.02.2012 року позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок позивача, вказаний в п. 6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом (а.с.4-7). Відповідно до п. 4.2 вищезазначеного кредитного договору, у випадку невиконання позичальником обовязку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобовязань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини договору. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору № BLаЖГА00036667 від 23.05.2011 року у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 Спеціальної частини договору. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з наступного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобовязання, передбаченого цим договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем, та закінчуючи днем, що передує даті повного виконання всіх прострочених грошових зобовязань (а.с. 6). Однак, [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, у звязку з чим станом на 08.08.2015 року обсяг невиконаних зобовязань за кредитним договором № BLаЖГА00036667 від 23.05.2011 року складає 57\~368 грн. 46 коп., в тому числі: 6 684 грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 3 823 грн. 75 коп. заборгованість по сплаті комісії, 44 064 грн. 49 коп. штраф за несвоєчасне виконання зобовязань. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 47 та 49 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № BLаЖГА00036667 від 23.05.2011 року позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний [PERSON]», надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак, відповідач порушує вимоги зазначеного кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому. Тому, є підстави для стягнення із [PERSON] на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках, комісії, пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку. З урахуванням викладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved