Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач, керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Харківській області, Сеньківська сільська рада Куп'янського району Харківської області звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної водним живим ресурсам, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач здійснював вилов риби забороненими знаряддями лову-сіткою, тобто займався промисловим виловом риби не маючи відповідного дозволу, у зв'язку з чим постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13.10.2015 року відповідача визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Згідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, фахівцями Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Харківській області проведено розрахунок збитків нанесених рибному господарству України незаконними діями, які склали 9248грн., які позивач просить стягнути на користь Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області в розрахунок відшкодування завданої відповідачем шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, які просить суд задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що дійсно незаконно виловлював рибу на Червонооскільському водосховищі, однак рибінспекцією у нього було вилучено щуку та сома. Іншої риби у нього не було. Не заперечує відшкодувати шкоду в об'ємі вартості щуки та сома. В іншій частині просить суд залишити позов без задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А також вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 011329 від 01.09.2015 року, [PERSON] ,01.09.2015 року близько 21:00 години ловив рибу на Червонооскільському водосховищі в районі с.Сеньково Куп'янського району Харківської області, забороненими знаряддями лову риби - сіткою та спіймав 2 штуки щуки, 64 штуки окуня, одного сома, 83 штуки плітки та 15 штук лящя. Постановою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 13.10.2015 року відповідача за здійснення вилову риби забороненими знаряддями лову - сіткою, тобто за займання промисловим виловом риби не маючи відповідного дозволу, визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, який був здійснений фахівцями Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Харківській області до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, розмір заподіяної відповідачем шкоди складає 9248грн. (а.с.7-12). Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, з передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно п. 9 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Держкомрибгоспом за погодженням з Мінекобезпеки. Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для тіл водного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. Окрім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.99, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згіднео вимог ст. 13 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про тваринний світ» об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об'єктів тваринного світу, є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Статтями 63, 68 ч.ч.4,5 Закону України «Про тваринний світ»передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу та про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно зі ст. ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до місцевого бюджету. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд критично відноситься до доводів відповідача, щодо об'єму риби, яка у нього була вилучена 01.09.2015 року, оскільки будь-яких доказів в підтвердження зазначених відповідачем обставин, останній в розпорядження суду не надав, при цьому матеріали справи містять в собі протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача, опис оцінку майна, а також розрахунок матеріальної шкоди, з якими відповідач був ознайомлений під розпис, та відповідно наданих письмових пояснень підтвердив факт вилову забороненими знаряддями лову риби - сіткою, 2 штуки щуки, 64 штуки окуня, одного сома, 83 штуки плітки та 15 штук лящя. Крім того постанову суду про притягнення відповідача до відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП оскаржена відповідачем не була. Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів держави. Оскільки позов підлягає задоволенню в порядку ст..88 ЦПК України, судовий збір стягнути з відповідача.

Outcome: approved