overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та просить фстановити факт її родинних відносин з [PERSON] Мотрьоною Данилівною, встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 015715, виданого Липятинською сільською радою на імя Білошистої Мотрі Денисівни, а також визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 18.03.2000 року померла її мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,15 га, яка знаходиться на території Липятинської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 015715, виданим Липятинською сільською радою 16 серпня 2002 року. Інших спадкоємців першої черги, крім позивачки, які могли б претендувати на спадкове майно після смерті [PERSON] Мотрьони Данилівни, немає, оскільки її батько [PERSON] помер ще раніше. Разом з тим, оформити своє право на спадщину у нотаріальному порядку після смерті матері не є можливим, так як у свідоцтві про народження позивачки мати зазначена, як [PERSON], в той час, як у свідоцтві про смерть серії 1-АМ № 011630, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Хмільницького районного управління юстиції Вінницької області як [PERSON] Мотрьона Данилівна. Крім того у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 015715 мати заявниці зазначена як Білошиста Мотря Денисівна, що є також відмінним від запису у свідоцтві про смерть спадкодавця. У звязку з цим вона змушена звернутись з даною заявою до суду. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки копією свідоцтва про смерть доведено, що 18.03.2000 року померла [PERSON] Мотрьона Данилівна, після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,15 га, яка знаходиться на території Липятинської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 015715, виданим Липятинською сільською радою 16 серпня 2002 року. Єдиним спадкоємцем за законом є її донька [PERSON] Факт, що [PERSON], яка померла 18 березня 2000 року була матірю [PERSON], [INFO], частково підтверджується свідоцтвом про смерть матері, свідоцтвом про народження позивачки серії І-АМ № 120667, а також випискою із списку громадян-членів ТОВ «Старт» села Чеснівка Хмільницького району Вінницької області № 32. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР України, який діяв на час відкриття спадщини особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, тобто позивачка вважається такою, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу в фактичне володіння майном

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду та свої вимоги підтримала в заяві про розгляд справи без її участі та мотивує тим, що вона отримує від відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.02.2014 р. в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Отримуючи від відповідача аліменти у розмірі твердій грошовій сумі 500 грн. є нижчим встановленого законом від 17.05.2017 року, яким був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуу для дитини відповідного вікууму, у звязку з цим просить збільшити розмір аліментів та визначити його у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повнолітння дитини. Відповідач в письмовій заяві з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів погодився та просив розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.01.2008 року по 26.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.02.2014 року про розірвання шлюбу та стягнення аліментів (а.с. 3,5). Від подружнього життя у сторін є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.02.2014 р. з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 28.01.2014 року до досягнення ним повноліття (а.с.3). Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 192 СК України передбачено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Права позивачки порушені, оскільки з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в меншому мінімальному розмірі між передбачено чинним законодавством з 17.05.2017 року, тому суд вважає необхідним встановити новий розмір аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого чинним законодавством, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду у жовтні 2014 року з позовом до відповідача. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до 30 червня 2015 року, до закінчення контрактного договору, укладеного нею на навчання з Українською інженерно - педагогічною академією м. Харків від 31 серпня 2014 р. До суду позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надавши заяву в якій вказують, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Третя особа - [PERSON] до суду не з'явилась, надавши заяву в якій вказує, що проти задоволення позову не заперечує і прохає справу розглянути без її участі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 3 ). Згідно довідки [PERSON] навчається на 5 курсі денної форми навчання в Українській інженерно-педагогічній академії м. Харкова на комерційній основі. Термін навчання до 30 червня 2015 року ( а.с. 6, 10). Довідкою про доходи [PERSON] підтверджується, що остання працює медичною сестрою Комунального закладу «Гадяцький центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 7). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що позивачка навчається, відповідач є здоровим та працездатним, іншим особам аліменти не сплачує, позовні вимоги визнав, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання не заперечує. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у частці, яка складає 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У частині визначення мінімального розміру аліментів на рівні 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд прийшов до висновку про відмову в цій частині, так як ч.2 ст. 182 СК України не може бути застосована при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, уточнивши позовну вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 60000 доларів США, а за їх відсутності суму 709398 грн., за офіційним курсом НБУ на день прийняття рішення судом та судові витрати. Зазначила, що 30 січня 2014 року вона позичила відповідачу гроші в сумі 60000 доларів США строком до 14 лютого 2014 року, про що був укладений між ними в простій письмовій формі договір шляхом написання розписки. Відповідач власноручно склав текст розписки, отримав від неї гроші і підписав розписку. Гроші вона передавала у присутності трьох свідків - [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Порушуючи умови договору відповідач до цього часу не повернув суму позики. На день подачі позову до суду відповідно до офіційного курсу гривні до долара США 8,64 грн. за 1 дол. США складає 518400 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення по суті заявлених вимог, наполягає на прийнятті судового рішення, погоджується на прийняття судом заочного рішення . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та його письмовими заявами про перенесення розгляду справи, а тому суд з дотримання вимог ст. ст. 224, 225 ЦПК України прийняв заочне рішення. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу, або інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 цього кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та у порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи та пояснень представника позивача видно, що 30 січня 2014 року позивачка позичила відповідачу гроші в сумі 60000 доларів США строком до 14 лютого 2014 року, про що був укладений між ними в простій письмовій формі договір шляхом написання розписки /а.с.4/. Як стверджує представник позивача відповідач власноручно склав текст розписки, отримав від позивачки гроші і підписав розписку. Відповідач, порушуючи умови договору до цього часу не повернув суму позики, в судове засідання не з'явився, причину не явки відповідними доказами не підтвердив, заперечень суду не надав, а тому суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, уточнивши позовну вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 60000 доларів США, а за їх відсутності суму 709398 грн., за офіційним курсом НБУ на день прийняття рішення судом та судові витрати. Зазначила, що 30 січня 2014 року вона позичила відповідачу гроші в сумі 60000 доларів США строком до 14 лютого 2014 року, про що був укладений між ними в простій письмовій формі договір шляхом написання розписки. Відповідач власноручно склав текст розписки, отримав від неї гроші і підписав розписку. Гроші вона передавала у присутності трьох свідків - [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Порушуючи умови договору відповідач до цього часу не повернув суму позики. На день подачі позову до суду відповідно до офіційного курсу гривні до долара США 8,64 грн. за 1 дол. США складає 518400 грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення по суті заявлених вимог, наполягає на прийнятті судового рішення, погоджується на прийняття судом заочного рішення . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та його письмовими заявами про перенесення розгляду справи, а тому суд з дотримання вимог ст. ст. 224, 225 ЦПК України прийняв заочне рішення. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів суд вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу, або інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1049 цього кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та у порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи та пояснень представника позивача видно, що 30 січня 2014 року позивачка позичила відповідачу гроші в сумі 60000 доларів США строком до 14 лютого 2014 року, про що був укладений між ними в простій письмовій формі договір шляхом написання розписки /а.с.4/. Як стверджує представник позивача відповідач власноручно склав текст розписки, отримав від позивачки гроші і підписав розписку. Відповідач, порушуючи умови договору до цього часу не повернув суму позики, в судове засідання не з'явився, причину не явки відповідними доказами не підтвердив, заперечень суду не надав, а тому суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивачка звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 04.11.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №60. На даний час подружні відносини припинені з 04.11.2018 року, спільне життя несклалося, спільне господарство з відповідачем не ведуть, разом сім`єю не проживають. Примирення не можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивачка, до початку судового засідання, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач до початку судового засідання, подав заяву в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04.11.2015 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №60, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.11.2015 року. Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що шлюб укладений між позивачкою та відповідачем можливо розірвати. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 12.08.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано у відділі ЗАГС Канівського району управління ЗАГС Краснодарського краю за актовим записом №369. Вже протягом тривалого часу та на даний час подружні відносини припинені, спільне життя несклалося, спільне господарство з відповідачем не ведуть, разом сім`єю не проживають. Примирення не можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивач, до початку підготовчого засідання, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач до початку підготовчого засідання, подав заяву про те, що позов визнає, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, дійшов висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне шлюб зареєстрований 12.08.2011 року у відділі ЗАГС Канівського району управління ЗАГС Краснодарського краю за актовим записом №369, між [PERSON] та [PERSON] , розірвати. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 14.09.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №116. У шлюбі народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Вже протягом тривалого часу та на даний час подружні відносини припинені, спільне життя несклалося, спільне господарство з відповідачем не ведуть, разом сім`єю не проживають. Примирення не можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивач, до початку підготовчого засідання, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач до початку підготовчого засідання, подав заяву про те, що позов визнає, просить розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, дійшов висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, позов підлягає до задоволення та вважає за доцільне шлюб зареєстрований 14.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №116, між [PERSON] та [PERSON] , розірвати. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до Тальнівського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог посилається на те, що 15.08.1992 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстровано в с. Майданецьке Тальнівського району Черкаської області за актовим записом №10. На даний час, подружні відносини припинені, спільне життя несклалося, разом сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть. Примирення не шлюб з відповідачем. Майновий спір відсутній. Позивачка, до початку підготовчого засідання, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач до початку підготовчого засідання, можливе, тому-що суперечить інтересам кожного з них, тому позивачка просить суд розірвати її подав заяву в якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15.08.1992 року, який зареєстровано в с. Майданецьке Тальнівського району Черкаської області за актовим записом №10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданим 15.08.1992 року. Між сторонами склалися неприязні відносини, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. ст. 110-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved