Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

позивачка звернулася до суду з указаним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 21 січня 2006 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького РУЮ Сумської області, актовий запис №05, її дошлюбне прізвище Сенько. За час перебування у шлюбі 27 червня 2006 року у них народилася дочка [PERSON]. У зв'язку з різними характерами та поглядами на життя її сімя фактично розпалась, вони втратили любов та повагу один до одного, зникло взаєпорозуміння. Вони не мають спільних планів на майбутнє, кожен живе своїм життям і не переймаються проблемами іншого, спільне господарство та сімейний бюджет разом не ведуть, їх поєднує лише дитина. Протягом останніх років вони намагалися зберегти шлюбні відносини, однак це не дало бажаних результатів і у червні 2016 року шлюбні відносини між ними було припинено. Намірів поновлювати подружні стосунки з відповідачем вона не має, а тому вважає, що надавати строк для примирення їм недоцільно. Спору щодо поділу спільного майна між ними немає, питання щодо утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд розірвати шлюб (а.с.15). Відповідач [PERSON] у телефонному режимі повідомив суд про те, що він із позовними вимогами [PERSON] згоден, проти задоволення рішення не заперечує. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що з 21 січня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис за №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БП №010114 (а.с. 9). За час шлюбу 27 червня 2006 року у них народилася дочка [PERSON] (а.с.10). Причинами для розірвання шлюбу позивачка у позовній заяві зазначає різні характери та погляди на життя, втрата поваги та любові один до одного. Зазначене призвело до того, що з червня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Вони не мають спільних планів на майбутнє, кожен із них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого, спільне господарство та сімейний бюджет разом не ведуть, тобто ознаки, які притамання сім'ї у їхніх шлюбних відноснинах відсутні. Спору щодо утримання дочки і поділу спільного майна у них немає. Таким чином, сторони спільним побутом, взаємними правами та обовязками, які притаманні сімї, не повязані. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дочки, що мають істотне значення. Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, тривалість конфліктних відносин між сторонами, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя [PERSON] та [PERSON] та збереження їхнього шлюбу суперечить їх інтересам, а надання їм строку для примирення є недоцільним, у звязку з чим є підстави для розірвання шлюбу між ними. За клопотанням позивачки суд вважає за можливе відповідно до ст.113 СК України залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved