Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в особі представника за довіреністю Сафіра Ф.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 27 квітня 2010 року в розмірі 20 357 грн. 70 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за договором станом на 28 листопада 2016 року вона має заборгованість перед банком у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю - Сафір\~Ф.О. надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи в передбаченому п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197, ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 27 квітня 2010 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (вкладу). При цьому останній відповідно до п. 3.13 Умов і правил надання банківських послуг за відсутності заяви позичальника про припинення дії договору автоматично продовжується ще на один такий самий строк. Крім того, згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлювався банком самостійно (а.с. 7, 9-11). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 27 квітня 2010 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, погодилася з тим, що вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого вона зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісією та іншими передбаченими договором витратами - платежами у розмірі та період, встановленими договором (а.с.7зв., 8, 9-11). За змістом ст. 525, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, та не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, банк надав [PERSON] обумовлені кредитним договором кошти, натомість вона взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 28.11.2016 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно наданого суду розрахунку становить 20 357 грн. 70 коп. і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3 471,72 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 540,38 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1 900,00 грн., штрафу (фіксованої частини) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 945,61 грн. (а.с.5-6). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором б/н від 27 квітня 2010 року [PERSON] порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем - 1 378,00 гривень судового збору, в порядку ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved