Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка - [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини і просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до видужання дитини, але не більше ніж до її повноліття, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 червня 2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини на її користь в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але цього недостатньо для забезпечення нормальної життєдіяльності дитини, оскільки вона страждає на низку хронічних захворювань, знаходиться на диспансерному обліку, постійно лікується амбулаторно та в умовах стаціонару, потребує санаторно-курортного лікування в санаторіях кардіологічного профілю та органів дихання. Дитині призначена дієта № 18 і постійне медикаментозне лікування. Щомісячні додаткові витрати на дитину становлять 621 грн. 41 коп., але участі в них відповідач не приймає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов не визнав і пояснив, що за рішенням суду він вже виплачує аліменти на користь позивачки на утримання цієї дитини в розмірі ? частини свого заробітку, крім того ще допомагає добровільно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2009 року до 12 липня 2011 року, і мають від спільно життя неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою у знаходиться на її утриманні. За рішенням суду відповідач виплачує на користь позиваки аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини свого заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Наведені обставини визнані сторонами і доказування не потребують. Дитина сторін страждає на низку хронічних захворювань і потребує медикаментозного та санаторно-курортного лікування. Згідно положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Розмір участі у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що позивачкою не надано достатніх та допустимих доказів в підтвердження заявлених позовних вимог, а, на сам перед, розміру додаткових витрат позивачки на лікування дитини, оскільки відсутні докази придбання для дитини ліків, висновок лікаря - дієтолога, санаторно-курортна картка і рахунок санаторно-курортного закладу для здійснення оплати за путівку для лікування дитини. Надані позивачкою в підтвердження вартості ліків та путівок на санаторно-курортне лікування роздруківки з інтенет-сайтів не можуть бути прийняті судом у якості допустимих доказів, оскільки не ким не посвідчені і отримані не з офіційних джерел інформації. Судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 185 СК, суд -

Outcome: dismissed