Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання договорів оренди земельних ділянок не дійсними, так як вони не відповідають чинному законодавству про оренду землі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що позивачка є власником земельних ділянок, право на які вона набула в порядку спадкування. Укладені ще за час життя спадкодавця договори оренди земельних ділянок не відповідають вимогам Закону України «Про оренду землі», а саме в договорах не вказаний розмір та строки орендної плати, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Договір не містить персональних даних сторін, термін дії договору зазначеному в акті про передачу земельної ділянки суперечить терміну дії вказаному в самому договорі, що не узгоджувалося з орендодавцем. Представник позивача вважає, що відсутність обов'язкових умов, які встановлені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», може у майбутньому порушити цивільні права позивача. Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що позов є необґрунтованим, договори є укладеними, зареєстрованими, умовами яких передбачені строки та розмір виплати орендної плати. Відсутність інших обов'язкових умов не потягло порушення цивільних прав позивача, орендар сплачує оренду плату та підстав для визнання цих договорів недійсними немає. В судовому засіданні були дослідженні докази: - копія державного акту про право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована на території Подорожнянської сільської ради, за № 307; - копія свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла [INFO]; - копія витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, відповідно до якого позивач, як спадкоємець, є власником вказаної земельної ділянки; - копії договорів оренди земельної ділянки від 01.02.2010 р., №№ 041038300114 та 041038300115 та акти приймання - передачі земельної ділянки в оренду; - копія рішення Світловодського міськрайонного суду від 30.10.2013 р., яким було встановлено укладання договорів оренди та у задоволенні позову про визнання цих договорів недійсними з підстав того, що орендодавцем не підписувалися ці договори було відмолено; - копії відомостей щодо проведення розрахунку відповідача із позивачем в 2010 - 2012 р.р. за оренду земельної ділянки; - лист позивача від 19.121.2013 р. на адресу позивача щодо необхідності отримання орендної плати. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка є власником земельних ділянок, кадастрові №№ 3525287600:02:000:2092 та 3525287600:02:000:2093, які розташовані на території Подорожнянської сільської ради та право власності на це майно позивачем було набуте в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] За час життя спадкодавцем були укладені з відповідачем спірні договори, які були належним чином зареєстровані. Вказані договори не містять положень, наявність яких є обов'язковим відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі», а саме в спірних договорах не зазначені умови щодо: існування обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Крім цього в договорі відсутні персональні данні сторін договору та термін оренди зазначеній в договорі 15 років, суперечить терміну, який вказану в акті передачі земельної ділянки - 20 років. Безпідставним є твердження представника позивача щодо відсутності в договорі положень про строки та розмір орендної плати, так як зазначена обов'язкова умова в договорі є. В судовому засіданні представником позивача було визнане те, що на даний час відсутність в договорах вказаних обов'язкових умов не порушили цивільних прав позивача, але є вірогідність такого порушення у майбутньому. Згідно ч. 2, ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Як було встановлено у судовому засіданні та підтверджено висновком суду за іншим позовом позивача про визнання договорів недійсними з інших підстав, договори є укладеними та сторони виконують зобов'язання за ними, відповідач сплачує орендну плату позивачу та користується майном позивача на умовах визначених договорами оренди. Відповідно до ч. 1, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Частиною 1, ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні не знайшло підтвердження порушення відповідачем цивільних прав позивача у зв'язку із відсутністю в спірних договорах обов'язкових умов. Питання щодо уточнення умов договорів, доповнення або зміна таких умов повинно вирішуватися в позасудовому порядку, шляхом внесення відповідних змін чи доповнень до них, або в судовому порядку, а не шляхом звернення до суду із позовом про визнання договору недійсним. Встановлені у судовому засіданні обставини справи та відсутність підстав для задоволенню позову узгоджується із правовою позицією висвітленою Верховним Судом України, в постанові від 25.12.2013 р., по справі № 6-78цс13. Таким чином у задоволенні позову повинно бути відмовлено, судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed