overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду м. Харкова з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки з чоловіком не склались, оскільки у сторін різні погляди на життя, а також різні інтереси. Між ними з різних, в тому числі побутових, причин регулярно виникали конфліктні ситуації, зникло взаєморозуміння, що послідовно руйнувало їх подружнє життя. У зв'язку з тим, що відносини сторін поступово погіршувалися та подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, на теперішній час у кожного з них «своє життя». Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року. Спільне господарство сторони також не ведуть. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Конфліктна атмосфера в родині негативно відображалася на здоров'ї, а також психічному та психологічному стані їх доньки, у зв'язку з чим збереження сімейних відносин не буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, родина повністю розпалась та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та їх з відповідачем спільної дитини. Позивачка через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач також через канцелярію суду надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог позивачки не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 березня 2011 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 86. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області 04.02.2011 року від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що родина існує формально, розпалася вона остаточно й відновленню не підлягає. Спору щодо розподілу майна між сторонами не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду м. Харкова з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейні стосунки не склались, оскільки у сторін різні погляди на основні принципи сімейних взаємовідносин, відсутні взаємоповага та взаєморозуміння. Позивачка до судового засідання не з'явилася. Від її імені був представник, яка діє в інтересах позивачки, вона позов підтримала в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог позивачки не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 серпня 1987 року у відділі запису актів громадянського стану між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 359. Від цього шлюбу у сторін є син, [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.04.1991 року серія [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З лютого 2013 року подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між подружжям підлягає розірванню. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішено у добровільному порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду наполягаючи на скасуванні наказу № 31 від 02 жовтня 2015 року та на зобовязанні відповідача вжити заходів щодо отримання нею сертифіката для виконання робіт з технічної інвентаризації. Вважала, що цим наказом грубо порушені її права, а саме: суттєво змінилися умови її праці, про що її не сповістили за два місяці. Представник відповідача позов не визнала, вважаючи, що оскарженим наказом, аж ні як не порушенні трудові права позивачки. Вислухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Встановлено, що позивачка працювала і працює на час звернення з позовом до суду на посаді провідного інженера з якості в КП «Інвентаризатор». Оскарженим наказом № 31 від 02 жовтня 2015 року позивачку було зобовязано виконувати роботи з інвентаризації нерухомого майна 75% від планового завдання на місяць. При цьому (п.3 оскарженого наказу) заробітну плату [PERSON] нараховувати : - 25% за виконання обовязків інженера з якості, 75% за виконання інвентаризаційних робіт у відповідності до планового завдання. Також, встановлено, що ще 14 квітня 2015 року за власним бажанням позивачки (її заяви) їй було зменшено посадовий оклад на 25% у звязку з відсутністю замовлень та кризовим станом на підприємстві зі зміною режиму праці. У вільний від роботи час позивачка займалася підприємницькою діяльністю, яку припинила 25 серпня 2015 року у звязку з веденням в дію з 26 квітня 2015 року Закону України «Про запобігання корупції». На підставі ст..ст. 1, 3 п. 1 п.п. 2/б та ст..ст. 28, 35, 61 Закону, позивачка була попереджена про неможливість виконувати обовязки головного інженера з якості КП «Інвентаризатор» та водночас бути зареєстрованою субєктом підприємницької діяльності, що порушує норми Закону України «Про запобігання корупції». Через виробничі труднощі та кадрові зміни, керівник КП «Інвентаризатор» змушена була видати оскаржений наказ, враховуючи те, що відповідачка має відповідну освіту з зазначеною вище оплатою, а також з можливістю (за умови преміювання, а також однакового коефіцієнту співвідношення 1,8 як у провідного інженера якості, так і у провідного інженера з інвентаризації) у разі перевиконання планового завдання отримувати зарплатню на 60% вище, ніж інженер з якості. Відповідно до Кодексу законів про працю України п.2 ст. 32, не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, установі організації на інше робоче місце, у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. При цьому керівництвом відповідача був врахований стан здоровя позивачки з приводу протипоказання виконуваній роботі. Нарешті, відповідно до колективного договору щодо відповідача, навчання робітників за рахунок підприємства не передбачено. Таким чином, суд дійшов до висновку, що ніяких суттєвих умов праці позивачки не порушено (проти розміру зарплатні позивачка не заперечувала) не було. Виходячи з наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10.07.1999 року в Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 650. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON] , [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності поглядів на шлюб. Сімейно-шлюбні відносини припинені з січня 2016 року проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. 10.07.1999 року в Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 650 між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та [PERSON] , [INFO]. Позивачка стверджує, що мириться не бажає, на даний час сторони проживають окремо спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, що відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 16.09.2011 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1413. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння, різних поглядів на життя та облаштування побуту. Сімейно-шлюбні відносини припинені з липня 2016 року. Проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку з наведеним позивачка просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. У 16.09.2011 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1413, між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що мириться не бажає, на даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, що відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований в 14.01.1998 році у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1142. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини взаємного непорозуміння, різних поглядів на облаштування побуту. Сімейно-шлюбні відносини припинені вже вісім років. Проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку з наведеним позивачка просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує просить задовольнити. Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. У 14.01.1998 році у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1142 між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що мириться не бажає, на даний час сторони проживають окремо спільного господарства не ведуть. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, що відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований в 23.05.2008 році у Московському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 403. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності поглядів на шлюб. Сімейно-шлюбні відносини припинені з серпня 2015 року проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку з наведеним позивач просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує просить задовольнити. Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. 23.05.2008 року у Московському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 403 між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що мириться не бажає, на даний час сторони проживають окремо спільного господарства не ведуть. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні. З урахуванням наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, що відповідає інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на наступні обставини. 09 жовтня 1997 року вона уклала з відповідачем договір міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON], від імені і за дорученням якого діяла [PERSON] обміняли належний їй жилий будинок № 3 по вулиці Новорічна в м. Миколаєві, на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON]. Зазначений договір був зареєстрований за № 1098, на Товарній біржі «Нерухомість-Південь». 04.11.1997 р. право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в Миколаївському МБТІ р. № 19859. В звязку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивачка не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому просила визнати договір міни дійсним. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач визнала позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір міни, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» № 1098 від 09.10.1997 року. Обставини належності квартири [PERSON] та [PERSON], укладення ними з відповідачем біржового договору міни нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON], від імені і за дорученням якого діяла [PERSON] обміняли належний їй жилий будинок № 3 по вулиці Новорічна в м. Миколаєві, на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 4,5). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 241 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Тобто на підставі ст. 241 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на наступні обставини. 10 серпня 2001 року вона уклала з відповідачами договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір був зареєстрований за № 3-120 на Універсальній товарній біржі Миколаївська Нерухомість 2000. 28 серпня 2001 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в Миколаївському МБТІ за р. № 4921. В звязку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивачка не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому була вимушена звернутися до суду. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу зареєстрований на Універсальній товарній біржі Миколаївська Нерухомість 2000 за № 3-120 від 10.08.2001 року. Обставини належності квартири [PERSON], укладення нею з відповідачами біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 10,11). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду, посилаючись на наступні обставини. 16 жовтня 2001 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру № 141, за адресою: м. Миколаїв, вул. Артема, 38. Зазначений договір був зареєстрований за № 725 на Універсальній товарній біржі «Марія». У жовтні 2001 р. право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] в Миколаївському МБТІ р. № 4951. В звязку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може належним чином розпорядитися своєю власністю, тому був вимушений звернутися до суду. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на квартиру [ADDRESS] є договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Марія» № 725 від 16.10.2001 року. Обставини належності будинку [PERSON], укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], реєстрація в МБТІ права власності на вказану квартиру підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с. 6). Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved