Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 5,87 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті [PERSON] залишилася в спадок зазначена ділянка, яку вона не взмозі переоформити на своє ім'я в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не зареєстрував цю ділянку на себе як спадщину після смерті своєї дружини. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча вважає, що [PERSON] ділянка належала на праві власності і він її заповів їй, тому виходячи з положень статей 1216, 1218, 1225, 1233 ЦК України ділянка має відійти їй в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, якою просила позов розглянути за її відсутності, а позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. [INFO] в смт. Воскресенське Жовтневого району Миколаївської області померла громадянка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 5,87 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, яка належала їй за Державний актом серії IV-МК №007167, виданим їй 20 березня 2001 року цією ж селищною радою. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], як спадкоємець першої черги. Однак після цього він не оформив до кінця на себе земельну ділянку, хоча і отримав свідоцтво про право на спадщину від 27 серпня 2010 року. За свого життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 18 березня 2010 року секретарем виконкому Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, яким заповів [PERSON], тобто позивачці в справі, все майно, яке належало б йому на час смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті. За положеннями ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ст. 1273 ЦК України позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом з ним на час його смерті, а також вчасно, в передбачений законом шестимісячний термін, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом отримали відмову у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки не представила правовстановлюючий документ на ділянку. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, оформлених належним чином. Як було зазначено вище, спадкодавець за свого життя не встиг оформити правовстановлюючий документ на спадкову ділянку. В той же час, виходячи із зазначених обставин слід дійти висновку, що земельна ділянка після смерті [PERSON] в порядку спадкування перейшла до [PERSON], а тому на час смерті останнього входила в його спадкову масу. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказане майно належало [PERSON] і після його смерті воно входить до складу спадщини і повинно перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивачки у справі, яка є його спадкоємцем за заповітом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved