Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка у липні 2014 р. звернулася до суду з позовними вимогами про розірвання договору від 09.12.2013 р. укладеного з відповідачем та стягнення з останнього попередньо сплачені кошти в розмірі 14 000 грн., 3 % річних в розмірі 209 грн. 42 коп., інфляційні витрати в розмірі 1 619 грн. 38 коп. та неустойку у вигляді штрафу в розмірі 34 580 грн. 00 коп. Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.12.2013 р. вона уклала з відповідачем договір на виготовлення та монтаж шафи-купе, загальною вартістю робіт 19 000 грн., з яких 14 000 грн. були сплачені позивачкою у день укладення вказаного вище договору. Відповідач, в свою чергу зобов'язався виготовити замовлення протягом 20-ти днів з моменту внесення позивачкою авансу та розпочати монтажні роботи у період з 20.12.2013 р. по 28.12.2013 р. Проте, до теперішнього часу, відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, а неодноразові претензії позивачки про повернення суми авансу відповідачем були проігноровані, у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені зменшила та просила стягнути з останнього пеню в розмірі 25 480 грн. 00 коп., решту позовних вимог залишила без змін та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, тому суд на підставі ст. 224-226 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності останнього за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов з урахуванням уточнень підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.12.2012 р. між позивачкою - [PERSON] та відповідачем - ФОП [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався здійснити роботи пов'язані з виготовлення та встановлення меблів. Загальна вартість виконаних робіт становить - 19 000 грн. (а.с. 8-26). Відповідно до п. 2.6. Договору, строк виготовлення замовлення протягом 20-ти днів з моменту отримання передоплати. Відповідно до п. 2.7. Договору, дата початку монтажних робіт з 20 по 28 грудня 2013 р. Встановлено, що позивачка на виконання умов Договору сплатила відповідачу попередню оплату вартості замовлення в розмірі 14 000 грн., про що у договорі є відмітка відповідача виконана ним власноручно (а.с. 10). Проте, встановлено, що відповідач всупереч умов договору свої зобов'язання не виконав та прострочив, отриманні від позивачки кошти не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що позивачка письмовою претензією від 12.02.2014 р. повідомила відповідача про порушення ним своїх зобов'язань по Договору та необхідність в строк до 20.02.2014 р. виконати умови Договору належним чином (а.с. 27-28, 29). Проте, вказана вище претензія залишена відповідачем без реагування, а зобов'язання по Договору перед позивачкою не виконанні, попередня оплата останній не повернута. Встановлено, що відповідно до п. 4.2 Договору, при порушенні строків відповідачем з виконання монтажних робіт, останній сплачує позивачці штраф у розмірі 1 % від ціни договору за кожний робочий день затримки. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, вставлений договором або законом. Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або Законом Оскільки заперечень на позов, у разі їх наявності, в тому числі, щодо розрахунку суми позову, від відповідача до суду не надійшло, суд приймає наданий позивачкою розрахунок та може покласти в основу рішення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ФОП [PERSON] не дотримався умов договору від 09.12.2013 р. та грубо порушив строки виконання, покладених на нього зобов'язань, а сплачені позивачкою кошти не повернув. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Встановлено, що станом на день постановлення рішення, замовлення позивачки відповідачем не виконано, а попередньо сплачені кошти в рахунок авансу відповідачем не повернуті, що є порушенням умов договору, у зв'язку з чим вказаний договір має бути розірваний, а кошти сплачені позивачкою в розмірі 14 000 грн. - примусово стягнуті. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачка відповідно до ст. 60 ЦПК України довела ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 549, 612, 625, 651 ЦК України та

Outcome: approved