overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивачка у листопаді 2019 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила сина- [PERSON] . Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий час шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім`ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв`язку з чим просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача судовий збір. Сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав (ас. 18). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка у лютого 2015 р. звернулася до суду з зазанченим вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2009 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивачка зазанчає, що з січня 2013 р. вона з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мають окремий бюджет, проживають окремо, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, а відповідач визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивачка у лютому 2014 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2012 року. Від цього шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначила, що у них з відповідачем погіршились стосунки через постійні сварки в ході яких відповідач ображає позивачку нецензурною лайкою принижує її честь та гідність, як матері та дружини в присутності дитини.. Вказана поведінка відповідача призввели до втрати почуття любові та поваги до один одного. Позивачка вказує, що з ісчня 2013 р. вона з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо, у зв'язку з чим просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, додатково зазначила, що сім'я сторін фактично розпалася, шлюб існує формально, позивачка побоюється відповідача, оскільки поведінка останнього є агресивною, у зв'язку з чим позивачка строку для примирення не потребує, а тому представник наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, проте, підтвердив, що тривалий час він з позивачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2012 р. (а.с. 8). Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON] (а.с. 9). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачем, сторони тривалий період часу не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет та проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні, доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги, відповідач суду не надав, як і належних обґрунтувань своїх заперечень, наміру зберегти сім'ю судом не встановлено, в зв'язку чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачка у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1999 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, на теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Однак відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, не бере участі у її вихованні, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму. Позивачка у судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 17.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Жовтневим ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 775. Згідно свідоцтва про народження у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на дитину в судовому порядку в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивачки до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний його матеріально утримувати. Таку допомогу він може надавати, тому що є працездатним. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 120 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 03.09.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики , відповідно до якого останній отримав кошти у сумі 423107 грн. Договір було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до договору повернення суми буз нарахувань відсотків мало бути здійснено до 30.05.2014 року за графіком. Відповідач суму боргу не повернув. Просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу у розмірі 423480 грн., з яких сума заборгованості складає 423107 грн., сума 3% річних 373 грн. 98 коп. та покласти на відповідача відшкодування судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка 03 вересня 2013 року уклала з відповідачем договір позики, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] За даним договором [PERSON] отримав кошти у сумі 423107 грн. Відповідно до п. 2 договору позики повернення зазначеної у договорі суми без врахування відсотків має бути здійснено у м. Дніпропетровську до 30 травня 2014 року за наступним графіком: до кінця кожного місяця по 50000 грн. та до 30.05.2014 року - 23107 грн. На теперішній час відповідач умови договору позики не виконав. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу обґрунтовані та підлягають . З відповідача необхідно стягнути на користь позивачки суму боргу у розмірі 423107 грн. та 3% річних у розмірі 373 грн. 98 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 200 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 1998 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем з вересня 2011 р. шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати, залишити її прізвище «[PERSON]» не змінюючи його після розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явились, відповідач направив на адресу суду заяву, відповідно до якої позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, позивачка у своїй заяві на адресу суду позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1989 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] р. народила дочку [PERSON]. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем тривалий період часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, а тому заперечує проти надання судом певного терміну на примирення з відповідачем, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати ,залишити її прізвище «[PERSON]» не змінюючи його після розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явились, відповідач направив на адресу суду заяву, відповідно до якої позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року. Від даного шлюбу позивачка та відповдіач спільних дітей не мають. Проте, з січня 2014 р. позивачка спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживає окремо. При цьому, позивачка зазанчає, що з квітня 2014 р. перебуває у фактичних шлюбних стосунках з третьою особою [PERSON] та на даний час перебуває в стані вагітності, батьком зачатої дитини є третя осьба. У зв'язку з чим позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали, а відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Третя особа: [PERSON], позов підтримав та зазначив, що є біологічним батьком зачатої дитини позивачки таким чином визнавши своє батьківство. Також, пояснив, що має намір створити сім'ю з позивачкою, офіційно зареєструвавши свої стосунки в органах РАГС. Суд, заслухавши сторони, представника позивачки, третю особу та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], при цьому, третя особа: [PERSON] визнав своє батьківство відносно зачатої дитини позивачки, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 р. звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2007 року. Від даного шлюбу позивачка [INFO] народила дочку [PERSON]. Проте, з січня 2015 р. позивачка спільного господарства з відповідачем не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує, має окремий бюджет, проживає окремо, оскільки подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження в подальшому даної сім'ї неможливим, у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні підтримала, а відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивачка у лютому 2015 р. звернулася до суду з позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сімьєю з відповдіачем у період з 01.08.2013 р. по 05.04.2014 р.; встановлення факту батьківства відповідача відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що у період з 01.08.2013 р. по 05.04.2014 р проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповдіачем проживаючи разом у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що проживаючи з відповдіачем як подружжя, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обовязки Позивачка зазначає, що від фактичних шлюбних стосунків з відповідачем, вона [INFO] народила сина [PERSON], проте, оскільки проживала з [PERSON] без реєстрації їх фактичного шлюбу в органах РАГС та у звязку з відмовою відповідача у реєстрації свого батьківства, прізвище батька у свідоцтві про народження сина було зазначено з її слів [PERSON]. Позивачка вказує, що після припинення сумісного проживання з відповідачем як подружжя, вони не спілкуються , а після народження сина відповідач взагалі ігнорує виконання своїх батьківських обовязків відносно малолітнього, жодної участі у його вихованні та утриманні не приймає, у звязку з чим позивачка змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивачки в судовому засідання позовні вимоги в частині стягнення аліментів уточним та просив суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини від всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, решту позовних вимог підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов з урахуванням уточнень підтримав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов з урахуванням уточнень підлягає задоволенню. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим поданий позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved