Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач, Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси», звернувсь до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 7076,76 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» створено на підставі рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року за №101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплопостачання» та КП «Одестеплокомуненего». Згідно п. 2.1.1. Статуту підприємства, метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради №1173- V від 05.04.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одесі» Комунальне підприємство «Теплопостачання м. Одеси» визнано виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач, [PERSON], проживає в [ADDRESS] та є споживачем послуг теплової енергії. Відповідно до п.18 Правил про надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для сплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим і здійснюється на підставі особового рахунку. Відповідачем порушуються строки оплати, у зв'язку з чим за період з 01.11.2008 року по 01.03.2014 року утворилася заборгованість в сумі 7076,76. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на відсутність договірних відносин між ним та позивачем, які б регулювали порядок надання послуг теплопостачання у його житло та його фактичне не використання наданих позивачем послуг. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що Рішенням Одеської міської ради №1173- V від 05.04.2007 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одесі» Комунальне підприємство «Теплопостачання м. Одеси» визнано виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач, [PERSON], проживає в [ADDRESS] та є споживачем теплової енергії, у зв'язку з чим, на нього відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у справі з приводу оплати наданих послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Цивільним Кодексом України. Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV у статті 1 визначає, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; а споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-1У відносить послуги з централізованого опалення до комунальних послуг. Стаття 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх кількісні та якісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 21 та ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець та виробник вказаних послуг зобов'язані укласти договір зі споживачем про умови надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Виходячи із загальних начал та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту та статті 642 ЦК України, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач, у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, суд вважає, навіть у разі відсутності договору до даних правовідносин повинні застосовуватися норми статей 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 599 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і припиняється зобов'язання шляхом його виконання, проведеного належним чином. Також необхідно зазначити, що під час судового засідання відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Суд розглянувши подану заяву приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач в письмовій заяві наполягає на застосуванні наслідків пропущення строку позовної давності. Згідно розрахунку заборгованості відповідачем з листопада 2008 року по березень 2014 року оплата комунальних послуг не проводилася, у зв'язку з чим нього виникла заборгованість у розмірі 7076,76 грн.. КП «Теплопостачання м. Одеси» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] лише 01.04.2014 року. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача у межах строку позовної давності, а саме за період з 01.03.2011 року по 01.03.2014 року в розмірі 2676,54 грн., сума заборгованості підтверджується реєстром нарахувань та оплат (а.с.3). Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви сплачено суму у розмірі 243,60 грн. (платіжне доручення №9041 від 13.03.2014 року).

Outcome: partial